Справа № 396/467/21
Провадження № 2-о/396/10/21
РІШЕННЯ

Іменем України

08.04.2021 року м. Новоукраїнка

Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Русіної А.А.,

з участю секретаря судового засідання Очеретньої М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новоукраїнка в порядку окремого провадження справу №396/467/21 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Новоукраїнський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з даною заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, посилаючись на те, що в м.Донецьк ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 . Вказаний факт підтверджується свідоцтвом про смерть виданого Ленінським відділом ЗАГС Донецького міського управління юстиції Донецької Народної Республіки.

Однак, зареєструвати факт смерті своєї матері ОСОБА_2 у встановленому законодавством порядку заявник не може, оскільки органами державної реєстрації актів цивільного стану України не приймаються до уваги документи про смерть, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, про що свідчить надана йому відмова у проведенні державної реєстрації смерті, видана Новоукраїнським районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро). Заявник не має можливості провести державну реєстрацію акту цивільного стану та отримати свідоцтво про смерть встановленого зразка законодавством України. А тому просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2 , яка померла у м. Донецьк, ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд заяви про встановлення юридичного факту у його відсутності, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Новоукраїнського РВ ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до ст. ст. 315, 317 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Статтею 317 ЦПК України передбачені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхнім представником до суду за межами такої території.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , проживає на території Кропивницького старостинського округу №4 Кіровоградської області Новоукраїнського району по АДРЕСА_1 з 2014 року без реєстрації, що підтверджується довідкою Ганнівської сільської ради від 29.03.2021 року за №97 (а.с.8).

Заявник є сином ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.12).

Факт смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований Ленінським відділом ЗАГС Донецького міського управління юстиції Донецької Народної Республіки, про що видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 21.11.2020 року (а.с. 7 копія свідоцтва про смерть).

Відповідно до довідки КЗ «Центр першої медико-санітарної допомоги №9 м.Донецьк» за №243 від 21.11.2020 року ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 90 років, причина смерті: ракова інтоксикація (а.с.6).

Наведений документ відповідно до інформаційного листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо окремих питань застосування ЗУ «Про внесення змін до ЦПК України щодо встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території» від 04.02.2016 береться до уваги під час розгляду даної справи, проте відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Так, Новоукраїнським районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_3 , оскільки свідоцтво про смерть останньої видане органом, який діє на тимчасово окупованій території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.13).

За п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

За ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів (п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»).

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Таким чином, не може вважатись легітимним на території України свідоцтво про смерть особи, видане органом, який створено на цій території в порядку, не передбаченому законом України.

Документ, який виданий органом, що створений на тимчасово окупованій території у порядку, не передбаченому законами України, відповідно до частини 3 статті 9 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними і не створюють правових наслідків.

Проте, виходячи з практики ЄСПЛ, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами як джерело права, необхідно враховувати висновки суду у справах проти Туреччини (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001), Молдови та Росії (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016), де наголошено, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони [тобто є окупованою]. Цей висновок в контексті сформульованого у Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватись недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованих територіях, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цих територій при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать. При цьому, за логікою цього рішення, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим та тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Згідно з ч. ч. 1-2 ст. 4 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Суд дійшов висновку, що заявник немає можливості отримати документ встановленої форми про смерть ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Донецьк, Україна, оскільки на вказаній території не здійснюють повноваження органи влади України як заклади охорони здоров`я або судово-медичні установи, які б мали можливість встановити факт смерті, так і органи реєстрації актів цивільного стану, які б мали можливість зареєструвати факт смерті та видати належне свідоцтво про смерть.

Статтею 17 ч. 1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 постанови ПВСУ від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 породжує юридичні наслідки для заявника, при цьому, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Оскільки ОСОБА_2 померла на території тимчасово непідконтрольній Україні, її смерть не може бути зареєстрована в органах ДРАЦС на підставі свідоцтва про смерть, виданого органом ЗАГСу, який знаходиться на тимчасово не підконтрольній території Україні.

Суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Оскільки заявник позбавлений можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт смерті своєї матері на тимчасово окупованій території, а також надати для реєстрації смерті документ, передбачений законодавством України, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що факт смерті ОСОБА_2 в м.Донецьк підтверджується наданими суду доказами, тому є правові підстави для задоволення заяви і для встановлення факту смерті.

Задоволення заяви має для заявника юридичне значення, оскільки необхідне для проведення державної реєстрації смерті та отримання відповідного документу - свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України.

Відповідно до вимог п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

При подачі заяви про встановлення факту, заявникок не сплачено судовий збір посилаючись на п.21 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судови збір».

Відповідно до п.21 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України. Хоча факт смерті пов`язаний з обставинами, що відбулися на непідконтрольній владі України території, смерть особи на тимчасово окупованій території - не є підставою для звільнення від сплати судового збору відповідно до п. 21 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», оскільки вказаною нормою передбачено також наявність вищенаведених обставин, які відсутні у даній заяві, тому з заявника підлягає до стягнення сума несплаченого судового збору в розмірі 454 грн.

Керуючись Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст. ст. 12, 81, 89, 247, 315, 317, 354-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити повністю.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, уродженки с.Новопетриківка Великоновоселівського району Донецької області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 на тимчасово окупованій території України у місті Донецьк, Україна.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп. в дохід держави (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Рішення підлягає негайному виконанню.

Копію рішення після його проголошення невідкладно надіслати до відома заявнику та органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України оскарження рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, не зупиняє його виконання.

Головуючий: А. А. Русіна