справа № 521/1785/21
провадження № 2/521/2419/21
Рішення

ІмЕНЕм УкрАїни

30 березня 2021 року

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

Головуючого судді Михайлюка О.А.,

при секретарі Жураківській Н.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру часток співвласників, -

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення розміру часток співвласників, посилаючись на те, що йому, його батькові, ОСОБА_3 , та його матері, ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 03 березня 1998 року, зареєстрованого на товарній біржі «Одеська Універсальна біржа товарів та послуг», на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 .

Зазначений договір 06 березня 1998 року зареєстровано в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості.

Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 25 листопада 2003 року по справі 2-7126/2003 визнано дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна №14 від 03 березня 1998 року, зареєстрований на товарній біржі «Одеська Універсальна біржа товарів та послуг», укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, позивач звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадщини, однак постановою від 18.12.2020 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири АДРЕСА_1 через відсутність у правовстановлюючому документі відомостей щодо розміру часток кожного із співвласників.

У зв`язку з вищевикладеним, позивач звернувся до суду за захистом свої прав.

Позивач в судове засідання не з`явився, його представник подала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, справу просила розглянути без участі сторони позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнала, справу просила розглянути без її участі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що позивачу, його батькові, ОСОБА_3 , та його матері, ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 03 березня 1998 року, зареєстрованого на товарній біржі «Одеська Універсальна біржа товарів та послуг», на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 .

Зазначений договір 06 березня 1998 року зареєстровано в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості.

Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 25 листопада 2003 року по справі 2-7126/2003 визнано дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна №14 від 03 березня 1998 року, зареєстрований на товарній біржі «Одеська Універсальна біржа товарів та послуг», укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, позивач звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадщини, однак постановою від 18.12.2020 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку квартири АДРЕСА_1 через відсутність у правовстановлюючому документі відомостей щодо розміру часток кожного із співвласників.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.ст. 355-356 ЦК України, майно, що є у власності двох бо більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Відповідно до ст. 357 ЦК України, частки в праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно до п.5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав (пункт 17), розглядаючи позови, пов`язані з правом спільної власності, суди повинні виходити з того, що відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Так, спільною сумісною власністю, зокрема, є: квартира, будинок, житлові приміщення у гуртожитках, передані при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно в них мешкають, у їх спільну сумісну власність (стаття 8 Закону України від 19 червня 1992 року № 2482-ХІІ «Про приватизацію державного житлового фонду»).

Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та визнати рівними частки співвласників ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , по 1/3 частці за кожним із співвласників.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 141, 265, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру часток співвласників - задовольнити.

Визнати рівними частки співвласників ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у праві власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 66,0 кв.м., відповідно до Договору купівлі-продажу нерухомого майна №14, зареєстрованого на товарній біржі «Одеська Універсальна біржа товарів та послуг» 03 березня 1998 року - по 1/3 частці за кожним із співвласників.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О.Михайлюк