Справа № 349/1064/21
Провадження № 2/349/423/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 серпня 2021 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі головуючого судді Могили Р.Г.,

за участі секретаря судового засідання Іванило Т.Є.,

розглянув у відкритому підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу №349/1064/21 за позовом ОСОБА_1 до Рогатинської міської ради Івано-Франківської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

В липні 2021 року ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Микитчин П.С., звернулася до суду з позовом до Рогатинської міської ради Івано-Франківської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування, як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 .

Позов обґрунтований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Вона є спадкоємцем, яка має право на спадкування за заповітом. Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині немає. Спадщину прийняла, однак коли звернулася з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва у зв`язку з відсутністю документа, який посвідчує право власності спадкодавця на вказане нерухоме майно. Просила визнати за нею право власності на домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом.

Відповідачі заперечень проти позову не подали.

Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 19 липня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження, справу призначено до підготовчого засідання.

Позивач в підготовче засідання не з`явилася. Представник позивача адвокат Микитчин П.С. просив справу розглядати у його відсутності, про що вказав у письмовому клопотанні.

Рогатинська міська рада Івано-Франківської області в особі голови Насалика С.С. та відповідач ОСОБА_2 подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, не заперечують щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

У зв`язку з тим, що особи, які беруть участь у справі в підготовче засідання не з`явились, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Фактичні обставини, встановлені судом.

За змістом частин 3 та 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до довідки виконавчого комітету Липівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області №963 від 09 листопада 2020 року, домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 відносилося до суспільної групи "колгоспні двори", в якому станом на 15 квітня 1991 року були зареєстровані та проживали ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Пленум Верховного Суду України в пункті 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» дав судам роз`яснення, що спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні, розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином, спірний житловий будинок та приналежні будівлі станом на 15 квітня 1991 року належали в рівних частках ОСОБА_3 та ОСОБА_4 як майно колишнього колгоспного двору.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , повторно виданим 10 липня 1995 року Воронівською сільською радою Рогатинського району Івано-Франківської області.

У зв`язку зі смертю ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належне йому майно.

Факт родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підтверджується копією свідоцтва про народження та копію свідоцтва про одруження.

Судом встановлено, що спадкоємець за законом ОСОБА_3 прийняла спадщину, оскільки в порядку ст.549 ЦК УРСР вступила в управління та володіння спадковим майном.

Згідно з копією заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Воронівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області 24 липня 2001 року та зареєстрований в реєстрі за №4, ОСОБА_3 все своє майно заповіла в рівних частках сестрі ОСОБА_1 та племіннику ОСОБА_2 , окрім земельної ділянки в урочищі «Пасіка», яку заповіла онуці ОСОБА_5 .

У зв`язку із смертю ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина на належне йому майно.

Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Липівської сільської ради Рогатинського району Івано-Франківської області №963 від 09 листопада 2020 року, заповіт ОСОБА_3 від 24 липня 2001 року не змінений та не скасований. На день її смерті разом із нею проживала ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , оскільки постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявила про відмову від неї.

Спадкоємець за заповітом ОСОБА_2 відмовився від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , що підтверджується копією заяви, поданою ним 05 червня 2020 року приватному нотаріусу Рогатинського районного нотаріального округу Клід О.Я.

Згідно постанови приватного нотаріуса Рогатинського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Клід О.Я. від 21 жовтня 2020 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті сестри ОСОБА_3 на домоволодіння, яке розташоване по адресі: АДРЕСА_1 , через відсутність документів, що підтверджують право власності спадкодавця на домоволодіння. Відповідно до зазначеної постанови єдиним спадкоємцем померлої є ОСОБА_1 .

Із копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарським будівлями та спорудами, виданого на ім`я ОСОБА_1 та довідки Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації від 21 липня 2020 року №251 вбачається, що до складу спірного домоволодіння входить: житловий будинок загальною площею 50,9 кв.м., житловою площею 35,6 кв.м., літня кухня площею 34,9 кв.м., стайня площею 29,5 кв.м. Реєстрація права власності на домоволодіння в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не проводилась.

Згідно копії висновку про вартість об`єкта оцінки, вартість спірного домоволодіння станом на 15 липня 2021 року становить 61 100 грн.

Норми права, які застосував суд та мотиви їх застосування.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику в справах про спадкування», відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР).

Оскільки спадщина на належне майно ОСОБА_4 відкрилась до 01 січня 2004 року, тому до відносин спадкування суд застосовує норми ЦК УРСР 1963 року.

Статтею 524 ЦК УРСР було передбачено, що спадкування здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до вимог ст. 548 ЦК УРСР для набуття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

За ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Спадщина на належне майно ОСОБА_3 відкрилась після 01 січня 2004 року, тому до відносин спадкування суд застосовує норми ЦК України 2003 року.

Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ( ч.1 ст.1220, ч.1 ст.1270 ЦК України).

За змістом ст.ст.1233, 1236 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.

Частиною першою статті 1241 ЦК України передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

Згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

За змістом частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Статтею 55 Конституції України гарантовано право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права чи інтереси інших осіб, оскільки з наявних у суду матеріалів справи інших спадкоємців, які згідно ст. 1241 ЦК України мають право на спадкування немає, а також враховуючи те, що позивач набула право власності на спірний житловий будинок та приналежні будівлі, як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_3 , однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, а тому це право підлягає захисту судом шляхом його визнання.

Керуючись ст. ст. 200, 206, 263-265 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Рогатинської міської ради Івано-Франківської області, ОСОБА_2 , про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що прийняла спадщину, але не оформила спадкових прав після смерті чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на житловий будинок загальною площею 50,9 кв.м., житловою площею 35,6 кв.м., літню кухню площею 34,9 кв.м., стайню площею 29,5 кв.м., які розташовані по адресі: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: с.Липівка Івано-Франківського району Івано-Франківської області, рєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Рогатинська міська рада Івано-Франківської області, місцезнаходження: Івано-Франківська область, Івано-Франківський район, м.Рогатин вул. Галицька,65, .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: с. Кривня Івано-Франківського району Івано-Франківської області, рєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 11 серпня 2021 року.

Суддя Р.Г. Могила