ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

30 березня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 728/1584/20

Головуючий у першій інстанції Лобода Н. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/303/21

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Бечка Є.М.,

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.,

секретар: Бивалькевич Т.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ланагропрод» на рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 26 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ланагропрод» про визнання недійсним договору емфітевзису,

дата та місце складання повного тексту рішення: 27 листопада 2020 року, м.Бахмач,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Ланагропрод» про визнання недійсним договору про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 17 січня 2020 року, укладеного між сторонами.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що він є власником земельної ділянки площею 5,6133 га з кадастровим номером :07:000:2309, розташованої на території Халимонівської сільської ради Бахмацького р-ну Чернігівської області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач зазначає, що 10 березня 2015 року він уклав з ТОВ «Поліське поле», директором якого був ОСОБА_2 , договір оренди вказаної земельної ділянки, строком на 5 років, до 10 березня 2020 року. Пропозицій про продовження дії даного договору він не отримував. Після закінчення договору оренди, 18 березня 2020 року позивач подав директору ТОВ «Поліське поле» заяву, у якій просив розірвати договір.

Від відповідача ТОВ «Ланагропрод» 07 квітня 2020 року позивач отримав листа з пропозицією продовжити дію договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :07:000:2309 терміном на 5 років, тобто до 12 березня 2025 року зі збільшенням розміру орендної плати до 12500 грн. До вказаного листа був доданий проект Додаткової угоди №2 до Договору №7/ПП оренди землі від 10 березня 2015 року, який був підписаний генеральним директором ТОВ «Ланагропрод» ОСОБА_3

Директор ТОВ «Поліське поле» 10 квітня 2020 року запропонував позивачу підписати додаткову угоду до договору оренди землі на 1 рік у зв`язку з тим, що він вніс добрива у земельну ділянку, при цьому позивач поставив декілька підписів, однак екземпляру угоди не отримав, а пізніше дізнався про те, що ТОВ «Ланагропрод» є правонаступником ТОВ «Поліське поле».

21 квітня 2020 року директор ТОВ «Ланагропрод» надав ОСОБА_1 договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 17 січня 2020 року та витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права. Згідно з договором позивач передав відповідачу право користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення для сільськогосподарських потреб загальною площею 5,6139 га з кадастровим номером :07:000:2309 з 14 березня 2020 року до 31 грудня 2030 року, із встановленням орендної плати 15000 грн на рік. До договору було надано Акт прийому-передачі земельної ділянки додаток до договору про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) № НОМЕР_1 в якому вказано, що він укладений між землевласником ОСОБА_1 та землекористувачем ТОВ «Ланагропрод». Договір позивач підписав.

Позивач 22 квітня 2020 року подав відповідачу заяву, в якій просив розірвати договір емфітевзису, у зв`язку з тим, що його було укладено обманним шляхом та через слабкий зір позивача, однак відповіді на вказаний лист не отримав. Також позивач звернувся до Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області та отримав рекомендацію звернутися до суду.

Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 18 березня 2020 року задоволено позов ОСОБА_1 , визнано недійним Договір про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 17 січня 2020 року, який укладений між ТОВ «Ланагропрод» та ОСОБА_1 та вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ТОВ «Ланагропрод» звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій сторона відповідача, посилаючись на незаконність та необґрунтованість, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом в основу рішення покладено докази та пояснення, надані позивачем та поза увагою залишено доводи відповідача, без обґрунтування цього.

Особа, яка подає апеляційну скаргу посилається на п. 19 постанови Пленуми Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів не дійсними», де зазначено, що відповідно до статей 229 - 233 ЦК правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину (стаття 229 ЦК), мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення.

Особа, яка подає апеляційну скаргу зазначає, що помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним.

Апелянт вказує на те, що у оспорюваному рішенні суд, посилається на помилку позивача та обман відповідача при укладенні спірного договору емфітевзису. При цьому судом залишено поза увагою доводи відповідача.

Також особа, яка подає апеляційну скаргу посилається на те, що суд першої інстанції в рішенні зазначає, що позивач через свій поважний вік та слабкий зір не досконало з`ясував істотні умови правочину та неправильно сприйняв його фактичні обставини, що вплинуло на його волевиявлення. Проте в суді першої інстанції позивач пояснив, що саме ним було підписано спірний договір, добровільно без будь-якого фізичного чи психічного тиску на нього. Йому на підпис надавався повний текст договору і він не був обмежений у часі та можливості ознайомлення з ним. Для підписання спірного договору позивач самостійно з`явився до адміністративного приміщення ТОВ «Ланагропрод».

Апелянт також звертає увагу, що позивач самостійно приїхав до ТОВ «Ланагропрод» для підписання договору на власному автомобілі, при цьому «зниження зору та захворювання очей внаслідок вікових змін», які взяв до уваги суд при постановленні рішення, не заважали йому кермувати транспортним засобом.

Також особа, яка подає апеляційну скаргу зазначає, що ОСОБА_1 вже у вересні 2020 року звернувся до ТОВ «Ланагропрод» з заявою про виплату йому орендної плати за спірним договором, яка йому була виплачена достроково та в повному обсязі. Однак дана обставина судом першої інстанції залишилась поза увагою.

У наданий судом строк представник позивача ОСОБА_1 адвокат Ковалюх В.М. подав відзив на апеляційну скаргу та просив відмовити в задоволенні апеляційних вимог ТОВ «Ланагропрод» посилаючись на те, що висновок Бахмацького районного суду ґрунтується на досліджених у суді належних та допустимих доказах, зокрема заяви ОСОБА_1 від 18.03.2020 року про розірвання договору оренди земельної ділянки площею 5,6133 га із зазначенням, що земельною ділянкою він буде користуватися сам. Лист генерального директора ТОВ «Ланагропрод» ОСОБА_3 від 07.04.2020 року, в якому пропонувалось продовжити дію договору оренди спірної земельної ділянки, дія якого закінчується 11.03.2020 року, терміном на п`ять року зі збільшенням розміру орендної плати та підписав додаткову угоду № 2 до Договору оренди землі, що також свідчить про те, що дійсні наміри сторін були направлені на продовження орендних відносин, а не договору емфітевзису, умови якого є для позивача незрозумілими.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, показання свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши законність рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.263 ЦПК України передбачено, що рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосування норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що позивач, підписуючи спірний договір від 17 січня 2020 року, вважав, що укладає договір оренди належної йому земельної ділянки строком на 1 рік, а не передає земельну ділянку Відповідачу в користування для сільськогосподарських потреб на 10 років. При цьому має місце як помилка позивача, який через свій поважний вік та слабкий зір, не досконало з`ясував істотні умови правочину та неправильно сприйняв його фактичні обставини, що вплинуло на його волевиявлення, так і обман з боку відповідача шляхом замовчування та не роз`яснення істотних умов договору і надання для підпису примірників правочину, які були виготовлені дрібним для сприйняття позивачем текстом.

З таким висновком колегія суддів апеляційного суду повністю погоджується.

Судом встановлено, що ТОВ «Ланагропрод» є правонаступником ТОВ «Поліське поле» (а.с.16, 41-51).

Згідно з державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЧН №015771, Позивач є власником земельної ділянки загальною площею 6.5938, розташованої на території Халимонівської сільської ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка складається із трьох земельних ділянок: площею 0.2605 га, площею 0.7200 га та площею 5.6133 га (а.с.6).

18.03.2020 Позивач звернувся до ТОВ «Поліське поле» із заявою, у якій просив розірвати договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :07:000:2309 (а.с.10).

Згідно з листом без вихідного номеру та дати, який Позивач отримав 07.04.2020, Відповідач запропонував Позивачу продовжити дію договору оренди земельної ділянки з кадастровим номером :07:000:2309, який закінчується 11.03.2020 терміном на 5 років до 12.03.2025 зі збільшенням розміру орендної плати до 12500.00 грн. та надіслав для підписання та подальшого повернення примірник Додаткової угоди від 09.03.2020 №2 до Договору №7/ПП оренди землі від 10.03.2015 та Акту прийому передачі земельної ділянки (а.с.7-9).

Згідно з договором про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) від 17.01.2020, Позивач передає Відповідачу право користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); місцезнаходження земельної ділянки: Халимонівська сільська рада Бахмацького району Чернігівської області, кадастровий номер :07:000:2309, площа земельної ділянки 5.6139 га; вказаний договір підписаний Позивачем, як землевласником та генеральним директором ТОВ «Ланагропрод», як землекористувачем (а.с.11-13).

Акт прийому-передачі земельної ділянки, який є Додатком до Договору про надання права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) №1 від « » 2020 (тобто без зазначення конкретної дати) також підписаний Позивачем, як землевласником та генеральним директором ТОВ «Ланагропрод», як землекористувачем (а.с.14).

Відповідно до п.2.1 вищевказаного Договору, термін (строк) його дії починається з наступного дня після закінчення договору оренди земельної ділянки №7/ПП від 10.03.2015, тобто з 14.03.2020 та до 31.12.2030 (а.с.11 зворотна сторона).

З Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 13.04.2020 вбачається, що земельна ділянка площею 5.6133 га, з кадастровим номером :07:000:2309, власником якої є ОСОБА_1 , на підставі договору про право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (договору емфітевзису) від 17.01.2020 передана в оренду до 31.12.2030 ТОВ «Ланагропрод» (а.с.15).

Згідно з заявою від 22.04.2020, Позивач звернувся до Відповідача з проханням розірвати договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером :07:000:2309 у зв`язку з тим, що він був укладений обманним шляхом через слабкий зір Позивача (а.с.10 зворотна сторона).

Із заяви Позивача від 27.04.2020 та відповіді Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області від 25.05.2020 №6829/124/44-2020 вбачається, що Позивач з приводу обставин укладення спірного договору з Відповідачем звертався до Бахмацького ВП (а.с.18).

Також, з повідомлення Бахмацької районної державної адміністрації від 25.05.2020 №124-П-03-08, направленого Позивачу за результатами розгляду його звернення вбачається, що ОСОБА_1 по питанню визнання договору емфітевзису недійсним було рекомендовано звернутися до суду (а.с.19).

08.09.2020 Позивач звернувся із заявою до Відповідача про виплату орендної плати за 2020 рік і відповідно до копії відомості на виплату готівки №10 від 18.09.2020 одержав від ТОВ «Ланагропрод» 11061.15 грн. (а.с.53,54).

З довідки, виданої Бахмацькою ЦРЛ 29.10.2020 вбачається, що Позивач має зниження зору протягом 15-17 років та захворювання обох очей внаслідок вікових змін (а.с.62).

Положеннями частини 3 статті 203 ЦК України однією із загальних вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначено волевиявлення учасника правочину, яке має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно з частиною 1 статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Згідно з положеннями частини 1 статті 407 ЦК України, право користування чужою земельною ділянкою встановлюється договором між власником земельної ділянки і особою, яка виявила бажання користуватися цією земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб.

Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до частини 1 статті 229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги, що помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним, не заслуговують на увагу, оскільки матеріали справи містять докази на підтвердження того, що позивачу пропонувалось принаймні три варіанти різних договорів, які містять різні істотні умови і підписуючи спірний договір, позивач помилявся у його сприйнятті, а розібравшись вдома, звернувся до відповідача з проханням розірвати договір оренди спірної земельної ділянки.

Доводи апеляційної скарги на те, що суд першої інстанції в рішенні зазначає, що позивач через свій поважний вік та слабкий зір не досконало з`ясував істотні умови правочину та неправильно сприйняв його фактичні обставини, що вплинуло на його волевиявлення, проте для підписання спірного договору позивач самостійно з`явився до приміщення ТОВ «Ланагропрод», апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки, згідно довідки Бахмацької ЦРЛ від 29.10.2020 вбачається, що ОСОБА_1 дійсно має зниження зору протягом 15-17 року та захворювання обох очей внаслідок вікових змін і за такої обставини міг припуститись помилки.

Показання свідка ОСОБА_2 , який був присутній при підписанні договору, свідчать про те, що основним моментом обговорення була ціна, однак питання строку договору не обговорювалось, також може свідчити про помилку сприйняття позивачем цієї обставини.

Доводи апеляційної скарги, що позивач самостійно приїхав до ТОВ «Ланагропрод» для підписання договору на власному автомобілі, та що при цьому «зниження зору та захворювання очей внаслідок вікових змін», не заважають йому кермувати транспортним засобом, не заслуговують на увагу оскільки позивача підвозив його брат, ОСОБА_5 , на власному автомобілі.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що висновки суду не відповідають обставинам справи, а рішення ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, та фактично зводяться до переоцінки доказів, яким судом дана належна правова оцінка.

Інші доводи наведені в обґрунтування апеляційної скарги, не можуть бути підставами для скасування рішення суду першої інстанції, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні відповідачем норм матеріального та процесуального права і зводяться до переоцінки доказів.

За таких обставин, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права

За змістом статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ланагропрод» залишити без задоволення, а рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 26 листопада 2020 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 01 квітня 2021 року.

Головуючий: Судді: