Справа № 703/1465/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Прилуцького В.О.

секретаря судових засідань Захарченко І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла заяву представника ОСОБА_1 , адвоката Манзар Тетяни Володимирівни про компенсацію понесених витрат на правову допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Центральний ВДВС у м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про часткове звільнення від сплати заборгованості по аліментам,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про часткове звільнення від сплати заборгованості по аліментам.

Ухвалою судді від 26 травня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду від 26 червня 2020 року закрито підготовче провадежння та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Смілянського міськрайонного суду від 04 лютого 2021 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Центральний ВДВС у м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про часткове звільнення від сплати заборгованості по аліментам - залишено без розгляду.

Підставою до постановолення судом такої ухвали стали вимог ч. 5 ст. 223 у взаємозв`язку із положеннями п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, згідно яких суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, у разі повторної неявки в судове засідання позивача повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності

10 лютого 2021 року представник відповідача ОСОБА_1 , адвоката Манзар Т.В. подала до суду заяву про компенсацію понесених витрат на правничу допомогу. В обгрунтування заяви вказує на те, що процесуальна поведінка позивача під час розгляду вказаної цивільної справи свідчить про необґрунтовані дії останнього, а відповідно і про зловживання процесуальними правами з боку ОСОБА_2 . З огляду на викладене, керуючись ч.9 ст.141, ч. 5, 6 ст. 142 ЦПК України, просить суд стягнути із позивача 7000 грн. у рахунок компенсації понесених відповідачем витрат за надання їй правничої допомоги.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_3 не з`явились, надійшла заява про розгляд справи без їх участі, заяву підтримують та просять її задовольнити.

У судове засідання позивач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_4 не з`явились . Від представника позивача ОСОБА_4 надійшло заперечення на заяву, в якій вона просить відмовити в задоволенні заяви, оскільки зазначена справа є незначної складності і розмір витрат який вказує відповідач є не співмірним із складністю справи та затраченого часу. Також зазначила, що відповідачем не виконано вимогу ч.3 ст.137 ЦПК України щодо подання детального опису виконаних робіт.

Представник третьої особи Центрального ВДВС у м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) також у судове засідання не з`явився, в письмовому клопотанні просив провести розгляд справи без його участі.

У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Оскільки розгляд заяви відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши подану представником відповідача заяву про компенсацію витрат на правову допомогу, приходить до наступного.

Частинами 5, 6 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необгрунтованих дій позивача. У випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

У той же час, частиною 9 ст. 141 ЦПК України встановлено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Із аналізу наведених норм процесуального права, суд робиить висновок, що для стягнення компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних з розглядом справи, з`ясуванню підлягають обставини, які саме необгрунтовані дії позивача були здійснені в ході розгляду справи та в чому вони виражені, зокрема, чи діяв позивач недобросовісно, чи зловживав своїми правами.

Із матеріалів справи вбачається, що 17 грудня 2020 року позивач та його представик в судове засідання не з`явились, причини неявки до суду не повідомили, заяви про розгляд справи у їх відсутність не надали. В зв`язку з чим судове засідання було відкладене на 04 лютого 2021 року. 04 лютого 2021 року позивач та його представник в судове засідання також не з`явились.

Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, про судове засідання яке відбудеться 17 грудня 2020 року представник позивача був повідомлений 29 жовтня 2020 року.

Як вбачається з довідки про доставку електронного листа, про судове засідання яке відбудеться 04 лютого 2021 року представник позивача був повідомлений 17 грудня 2020 року.

Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення, про судове засідання яке відбудеться 04 лютого 2021 року позивач був повідомлений 28 грудня 2020 року.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що неявка позивача та його представника до суду не свідчить про зацікавленість у розгляді поданої ними заяви.

Наведені фактичні обставини свідчать про необґрунтовані дії позивача в ході розгляду справи в суді, а відповідно і про зловживання цим учасником судового процесу своїми процесуальними правами.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на: 1) професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За приписами частин 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною 3 ст. 137 ЦПК України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Матеріалами справи підтверджується, що 01 червня 2020 року між адвокатом Манзар Т.В. та ОСОБА_1 було укладено договір №31 про надання правової допомоги. Із змісту вказаного договору вбачається, що адвокат Манзар Т.В. надає ОСОБА_1 усіма законними методами та способами правову допомогу у всіх справах, які пов`язані чи можуть бути пов`язані зі захистом та відновленням порушених, оспорюваних, невизнаних прав та законних інтересів.

Підтвердженням факту надання адвокатом Манзар Т.В. відповідачу ОСОБА_1 правової допомоги та її обсяг є, досліджені судом, акт №3 прийому наданих послуг по договору про надання правової допомоги №31 від 01 червня 2020 року, додатковий договір від 04 лютого 2021 року. Вартість наданої адвокатом правової допомоги та факт її оплати відповідачем підтверджується квитанцією №3 від 04 лютого 2021 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною 6 статті 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Загальна вартість послуг з професійної правової допомоги, які оплатила відповідач, становить 7000 грн, що підтверджується квитанцією №3 від 04 лютого 2021 року.

Вказані витрати на правничу допомогу, понесені відповідачем, мають бути компенсовані позивачем.

Керуючись ч.5 ст.142, ст. 260-261, 353 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву представника ОСОБА_1 , адвоката Манзар Тетяни Володимирівни про компенсацію понесених витрат на правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Центральний ВДВС у м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про часткове звільнення від сплати заборгованості по аліментам - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований по АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаюча по АДРЕСА_2 , понесені нею судові витрати у виді витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 7000 (сім тисяч) гривень.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 15 днів з моменту повного складення тексту судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляціної скарги, якщо скаргу не було подано, у разі подання апеляціної скарги-після розгляду скарги апеляційним судом, якщо вона не буде скасована.

Згідно п. 15.5) Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Головуючий : В. О. Прилуцький