ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 квітня 2021 року м. Харків

Справа №636/2692/15-ц

Провадження №22-ц/818/1885/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Маміної О.В., Яцини В.Б.,

Учасники справи :

Позивач: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»,

Відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні суду в місті Харкові

апеляційну скаргу адвоката Чумака Романа Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 18 вересня 2020 року, постановлене суддею Карімовим І.В.,

у цивільній справі за позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и в :

У червні 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути із ОСОБА_1 на його користь заборгованість у розмірі 36494,16 грн. за кредитним договором №б/н від 9 грудня 2010 року, яка станом на 31 травня 2015 року складається з: 23173,55 грн. - заборгованість за кредитом; 10493,09 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 615,42 грн. - заборгованість по комісії та пені; а також штрафи: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 1714,10 грн. - штраф (процентна складова).

Позов мотивований тим, що відповідно до укладеного 9 грудня 2010 року договору № б/н відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов`язання не виконує, внаслідок чого станом на 31.03.2015 року виникла вказана заборгованість у сумі 36496,16 грн.

Вказує, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Згідно вказаних «Умов та правил надання банківських послуг» клієнт надає свою згоду на можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин договору за рішенням банку в односторонньому порядку.

Заочним рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 21 вересня 2015 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» було задоволено. Вказане рішення було переглянуте судом першої інстанції за заявою представника відповідача.

31 липня 2020 року представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Чумаком Р.В. поданий відзив на позовну заяву, в якому, посилаючись на те, що заява позичальника разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку не підписані ОСОБА_1 , тому не є частиною кредитного договору, і позивач не може посилатись в обґрунтуванні своїх вимог (в тому числі й в обгрунтування розміру кредитного ліміту та нарахування штрафних санкцій) на зазначені документи. Також посилається, що додані позивачем до позовної заяви копії документів не засвідчені належним чином, тому не можуть вважатися достовірними. У зв`язку із чим вважає, що наданий позивачем розмір заборгованості значно завищений позивачем і не грунтується на наданих ним документах, в тому числі виписка по рахунку та розрахунок заборгованості стосуються договору № SAMND2707 від 09.07.2013 (а.с.9), а не договору № SAMND8459 від 09.12.2010 року, за яким заявлений позов. Також вважає, що позивачем пропущений строк позовної давності стосовно штрафу та пені, які були пред`явлені позивачем за період до 16.04.2014 року, і просить застосувати до виниклих правовідносин наслідки спливу позовної давності, подавши й окрему заяву про її застосування) та повністю відмовити у задоволенні позову(173-178).

28.08.2020 року представником АТ КБ «Приватбанк» надана відповідь на відзив, в якому, посилаючись на те, що ОСОБА_1 підписала не тільки анкету-заяву, але й довідку про умови кредитування із зазначенням всіх істотних умов кредитування та користування карткою «Універсальна, 55 днів пільгового періоду, тривалий час частково сплачувала заборгованість за договором, то відповідач була ознайомлена та погодилася з умовами укладеного з нею договору, в тому числі і з внесеними банком змінами до нього. Вказував, що пеня і штраф не є окремими видами відповідальності, а є різновидом штрафних санкцій, і можливість їх одночасного застосування закріплюється також у ст. 14 Закону України «Про державний матеріальний резерв» від 24.01.1997 № 51/97-ВР в ред. від 30.07.2010 року і не суперечить ст. 61 Конституції України. Вважає, що позов заявлений в межах позовної давності, оскільки строк виданої відповідачу картки не сплинув.

Рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 18 вересня 2020 року позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість в сумі 27 882 гривні 96 копійок, яка складається із: заборгованості за кредитом в сумі 23 173,55 грн, заборгованості за процентами за користування кредитом в сумі 4 093,99 грн, заборгованості за пенею у сумі 615,42 грн, та судові витрати в сумі 487,17 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що матеріали справи свідчать про те, що взяті на себе зобов`язання за договором № б/н від 09.12. 2010 року банк виконав своєчасно і повністю, надавши ОСОБА_1 кредитні ресурси, а відповідач у порушення зазначених умов договору зобов`язання за договором належним чином не виконувала з 09.07.2013 року, тобто позовні вимоги є доведеними. Між тим суд не погодився з нарахованими позивачем штрафами, оскільки у відповідності до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, адвокат Чумак Р.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення суду є необґрунтованим та ухваленим з порушенням норм матеріального і процесуального права.

В обґрунтування скарги зазначає, що подані позивачем на підтвердження своїх вимог документи стосуються не того договору, що укладався між сторонами, оскільки 09.12.2020 було підписано договір №б/н, як зазначено позивачем у довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна» 55 днів пільгового періоду він мав №SAMND8459, за яким рішенням суду і стягнуто заборгованість, але щодо нього не надано жодних розрахунків чи виписок. Також, у довідці про зміну умов кредитування позивачем зазначається про укладення нового договору № SAMND2707 від 9 липня 2013 року та надано розрахунок і виписку, що стосуються його, проте відповідача не повідомлялося про його умови і він ним не підписувався.

Вказує на неповноту розрахунку заборгованості та виписки з банківського рахунку відповідача.

Зазначає, що анкета-заява і довідка про умови кредитування не містять застережень про те, що відповідач погоджується безпосередньо з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на сайті банку.

Звертає увагу, що відповідач не надавала своєї згоди на зміну банком кредитного ліміту та тарифів, тому такі дії з ініціативи банку є незаконними.

Стверджує, що суд неправомірно стягнув суму заборгованості, яка перевищує кредитний ліміт та проценти за користування кредитом, а також неправомірно не розглянув клопотання відповідача про витребування оригіналів документів.

У письмових поясненнях позивач АТ КБ «Приватбанк» зазначав, що рішення суду ухвалене з дотриманням норм законодавства, позивачем надано докази на підтвердження укладення договору та невиконання відповідачем своїх зобов`язань. Звертав увагу на те, що SAMND8459 не є номером договору, а відноситься до технічної нумерації активу, використовується тільки у внутрішніх сервісах банку з метою ідентифікації зобов`язання та може змінюватися у зв`язку з перевипуском карт, відкриттям додаткових рахунків, зміни тарифного пану тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судовим розглядом встановлено, що 9 грудня 2010 року між ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», та ОСОБА_1 був укладений договір № б/н відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета - заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року, та «Тарифами Банку», як викладені на банківському сайті http://www.privatbank.ua/terms/pages/70/, складають між нею і банком договір.

Відповідно до п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг клієнт дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг.

Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою».

Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором,а згідно п. 2.1.1.5.6 у разі невиконання зобов`язань за договором на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту, (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідно до п. 2.1.1.7.6 договору про надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту згідно п. 1.1.2.7 Умов та Правил надання банківських послуг.

Як вбачається з наданої до суду копії анкети-заяви від 09.12.2019 року вона крім персональних даних відповідача, які ОСОБА_1 заповнила особисто, заява містить згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки «Універсальна» та особистий підпис ОСОБА_1 про згоду, що заява разом із пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами, які були надані їй в письмовому вигляді, становить між нею та банком договір про надання банківських послуг.(а.с.10 зворот).

Згідно довідки № 186147689 від 09.12.2010 року про умови кредитування з використовуванням кредитки «Універсальна,55 днів пільгового періоду» за договором № SAMND8459,ІІН НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , яка є невід`ємною частиною договору, умовами останнього визначений тип виданої кредитної картки та кредитної лінії, пільговий період, передбачений розмір щомісячного платіжу, а саме 7 % від заборгованості (але не менше 50,00 грн. та не більше залишку заборгованості), строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, який слідує за розрахунковим; базова % ставка щомісяця -2,5%, яка нараховується на залишок непростроченої заборгованості, виходячи з розрахунку 360 днів у році; комісія за зняття коштів в банкоматах, порядок та розмір нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості, яка нараховується 1 раз на місяць при простроченні по кредиту або процентам 5 та більше днів при виникненні прострочки на суму від 50 грн. та більше; порядок та розмір нарахування та сплати штрафу при порушенні строку платежів за кожним із грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів, у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Зазначена довідка також містить підпис ОСОБА_1 , що свідчить про ознайомлення останньої з умовами договору та згоди з цими умовами (а.с.11).

На підставі поданої заяви, що разом з Умовами та правилами зі зразками підписів сторін, Тарифами складають договір про надання банківських послуг, ОСОБА_1 відповідно до п.п1.1.1.90, 2.1.1.11 Умов було відкрито картковий рахунок та видана картка

№ НОМЕР_2 зі строком дії останнього дня 08.2016 року, що підтверджується й довідкою представника позивача від 02.01.2020 року (а.с. 120).

Відповідачка не оспорювала свої підписи на анкеті заяві та довідці про умови кредитування, і як вбачається з наданої представником відповідача адвокатом Чумак Р.В. копії виписки по картці/рахунку НОМЕР_3 та додатковим рахункам договору № SAMND2707 від 09.07.2013 за період 24.07.2000 24.07.2020 ОСОБА_1 користувалася грошима, отримувала кошти через банкомат, здійснювала розрахунки через термінали в касах магазинів за отриманою карткою «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки, при цьому використовувала збільшений банком неодноразово кредитний ліміт, користуючись кредитними коштами й у 2020 році(а.с. 180-223).

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що матеріали справи свідчать про те, що взяті на себе зобов`язання за договором № б/н від 09.12. 2010 року банк виконав своєчасно і повністю, надавши ОСОБА_1 кредитні ресурси, а відповідач у порушення зазначених умов договору зобов`язання за договором належним чином не виконувала з 09.07.2013 року, що є підставою для стягнення заборгованості.

Доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи з яких вбачається, що позов заявлено про стягнення заборгованості за договором №б/н від 09.12.2010 (т.1 а.с.2), розрахунок заборгованості складений за договором №б/н від 09.12.2010 (т.1 а.с.6), а не за договором від 09.07.2013. Крім того, анкета-заява також датована 09.12.2010 (т.1 а.с.10).

При цьому, матеріали справи свідчать, що дійсно були зміни умов кредитування і старт карткового рахунку відбувся вже 09.07.2013 (т.1 а.с.9).

Судова колегія не вбачає підстав вважати, що позивач звернувся до суду за неіснуючим договором.

Щодо заперечень відповідача проти Умов та Правил надання банківських послуг, то судова колегія їх відхиляє, оскільки матеріали справи містять довідку про умови кредитування від 09.12.2010 (т.1 а.с.11), яку відповідач підписала власноруч.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а лише спираються на власне тлумачення обставин справи та норм права і зводяться до переоцінки доказів.

Щодо клопотання представника відповідача про витребування оригіналів документів, то судова колегія залишає його без задоволення, оскільки справа містить достатньо доказів для вирішення справи по суті і сумнівів у їх достовірності у суду не виникло. Представник відповідача не обґрунтував необхідність витребування оригіналів невідповідністю копії, як того вимагає ст.95 ЦПК України.

Частиною першою статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 141, 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389,390, 391 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Чумака Романа Васильовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 18 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення. Касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

В.Б. Яцина