УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

09.08.2021

м. Одеса

Справа № 522/14719/21

Провадження № 2/522/7780/21

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Кріль Х.С. розглянула матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про стягнення заробітної плати та відшкодування моральної шкоди.

ВСТАНОВИВ:

05.08.2021 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції. Позивач просить стягнути з відповідача середній заробіток за весь період затримки розрахунку у розмірі 25 554,09 грн. та моральну шкоду у розмірі 30 000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Водночас, пунктом 2 ч. 1 ст. 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

За змістом п. 17 ст. 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування;

Проходження публічної служби - це процес діяльності особи на посадах, які вона обіймає, починаючи від моменту призначення на відповідну посаду та завершуючи припиненням публічної служби, із сукупністю всіх обставин і фактів, які супроводжують таку діяльність. Оскільки така професійна діяльність нерозривно пов`язана з отриманням оплати (винагороди) за роботу, яку особа виконує на відповідній посаді, то правовідносини, пов`язані з нарахуваннями, виплатами, утриманнями, компенсаціями, перерахунками заробітної плати, компенсацій, грошової допомоги під час виконання такою особою своїх посадових обов`язків, є одним з елементів проходження публічної служби, а під час звільнення з публічної служби - одним з елементів припинення такої служби.

Оскільки публічна служба є різновидом трудової діяльності, відносини публічної служби як окремий різновид трудових відносин існують на стику двох галузей права - трудового та адміністративного, тому правовідносини, пов`язані з прийняттям на публічну службу, її проходженням та припиненням, регламентуються нормами як трудового, так і адміністративного законодавства, а спори, які виникають з таких правовідносин, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 27.02.2019 у справі № 815/6096/17 при наданні спору статусу публічно-правового з приводу вказаних правовідносин необхідно встановити наявність таких підстав: 1) чи проходила особа конкурс на заняття вакантної посади; 2) чи складала така особа присягу посадової особи; 3) чи присвоювався їй ранг у межах відповідної категорії посад.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду зазначила, які трудові спори не належать до цієї категорії: а) керівників та інших працівників державних і комунальних підприємств, установ та організацій; б) працівників, які працюють за трудовим договором у державних органах і органах місцевого самоврядування; в) працівників бюджетних установ та інше.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 Закону № 889-VIII "Про державну службу" державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.

Як вбачається матеріалів справи, позивач склав присягу державного службовця, йому присвоєно 7 ранг державного службовця. 24.03.2020 його звільнено з посади головного спеціаліста відділу речового та продовольчого забезпечення управління матеріально-технічного забезпечення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 87 Закону України «Про державну службу».

Отже, позивач був державним службовцем, проходив публічну службу. У зв`язку з цим, вимоги про стягнення з Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції середнього заробітку за весь період затримки розрахунку під час звільнення безпосередньо пов`язані з проходженням та звільненням позивачем публічної служби, стосуються проходження публічної служби.

Отже, спір щодо стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку пов`язаного зі звільненням з публічної служби, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 5 ст. 186 ЦПК України, відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Керуючись ст. 186 ЦПК України, Суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Південного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції про стягнення заробітної плати та відшкодування моральної шкоди.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги у п`ятнадцяти денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя Х.С. Кріль