Провадження № 2-з/359/39/2021
Справа № 359/2744/21
УХВАЛА

01 квітня 2021 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Семенюта О.Ю., вивчивши заяву адвоката Колесника К.А., подану в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Інтергума-2010» про забезпечення позову,

встановив:

31 березня 2021 року до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «Інтрегума-2010», подана представником - адвокатом Колесником К.А., до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої злочином. Позов мотивований тим, що вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16.02.2021 ОСОБА_1 було визнано винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.1 ст.191, ч.3 ст.191 КК України. В результаті скоєння злочину, відповідачем було завдано шкоди позивачу на суму 697871 гривень 10 копійок.

У якості додатку до позовної заяви була подана заява про забезпечення позову. У заяві зазначено, що сума вимоги позову є більшою за дворічну заробітну плату відповідача. У зв`язку із цим існує велика вірогідність ухилення відповідача від реального виконання рішення суду після задоволення позовної заяви. І тому заявник просить суд накласти арешт на все майно, банківські рахунки та грошові кошти ОСОБА_1

01.04.2021 року заява про забезпечення позову була передана судді Семенюті О.Ю.

За правилами ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст.150 ЦПК України одним із видів забезпечення позову є накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Однак, всупереч п.п. 3-7 ч. 1 ст. 151 ЦПК України подана заява про забезпечення позову не містить:

- предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

- захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

- ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

- пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

- інші відомості, потрібні для забезпечення позову, а саме заявником не зазначено, на яке майно відповідача слід накласти арешт, його вартість, на які саме банківські рахунки відповідача слід накласти арешт.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень Пленум Верховного Суду України п.4 постанови № 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", заходи забезпечення позову застосовуються, якщо існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; вжиття заходів забезпечення повинно бути доцільним.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" №9 від 22 грудня 2006 року визначено, що при розгляді заяви про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Так, згідно вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд, з урахуванням доказів, наданих заявником для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і вимогою, яка буде предметом позову, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду вразі невжиття таких заходів.

Згідно з ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 ЦПК України, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З огляду на викладене, слід заяву про забезпечення позову повернути заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-151,153,157 ЦПК України, суддя

ухвалив:

Заяву адвоката Колесника К.А., подану в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю «Інтергума-2010» про забезпечення позову повернути заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 261 ЦПК України. Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.Ю. Семенюта