Справа № 263/3353/21
Провадження № 2/2631414/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2021 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя у складі:

головуючої судді Киян Д.В.,

за участю секретаря судового засідання Коваль О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального комерційного підприємства «Маріупольтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги по теплопостачанню,

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява Комунального комерційного підприємства «Маріупольтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги по теплопостачанню.

На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 01.10.2005 року між Комунальним комерційним підприємством Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» та приватним підприємцем ОСОБА_1 було укладено Договір № 124 на відпуск теплової енергії (далі договір). Договір підписано сторонами без зауважень. Відповідно дислокації до договору, об`єктом теплопостачання є нежитлове приміщення вбудоване у багатоквартирний будинок АДРЕСА_1 та яке є власністю Відповідача. Згідно даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 припинив господарську діяльність. 19.04.2018, оскільки по нежитловому приміщенню за адресою: АДРЕСА_1 , утворилася заборгованість за теплову енергію, ККП «Маріупольтепломережа» звернулося до Жовтневого районного суду м. Маріуполя з заявою про видачу судового наказу. 10.05.2018 року Жовтневим районним судом м. Маріуполя було видано судовий наказ № 263/4771/18, з яким Позивач звернувся до Центрального ВДВС м. Маріуполя. 02.12.2019 року виконавче провадження з примусового виконання судового наказу № 263/4771/18 було закінчено на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Маріуполя від 20.08.2019, про скасування судового наказу.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 610, 625 ЦК України, ст. ст. 67, 68, 162, 179 ЖК України, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за користування тепловою енергією на користь ККП «Маріупольтепломережа» за період з 01.01.2014 року по 01.01.2021 року, яка становить 64 143,81 грн., 3% річних - 6480,54 грн., сума інфляційних витрат - 19 911,94 грн., пеня -5984,74 грн., а також судовий збір у розмірі 2270,00 грн.

Від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні, зазначивши, що суду не надані докази, які підтверджують постачання теплової енергії у визначений період та доказів обґрунтованості сум нарахованих платежів. Позивачем не надано доказів, що сума заборгованості відповідає тарифу на житлово-комунальні послуги, не підтверджені доказами фактичного надання послуг в розмірі, яка складає ціну позову. Крім того, вважала позовні вимоги щодо стягнення боргу безпідставними, оскільки заявлені за межами строку позовної давності, та необґрунтованими вимоги штрафу, пені, оскільки на останні розповсюджуються дія мораторію, встановленого законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 31.05.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд указаної цивільної справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження, роз`яснено учасникам їх право та строки на подачу відзиву на позов та відповіді на відзив.

Суд розглянув справу в порядку ч.5 ст. 279 ЦПК України, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та за відсутності клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи те, що по справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України - без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом досліджуються саме представлені позивачем письмові докази на підтвердження тих обставин, на які він посилається, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого.

01.10.2005 року між Комунальним комерційним підприємством Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» та приватним підприємцем ОСОБА_1 було укладено Договір № 124 на відпуск теплової енергії.

ККП «Маріупольтепломережа» зобов`язання за договором виконало, надавши теплопостачання, що підтверджується актами на включення опалення, а саме: акти від 06.10.2013р, від 24.10.2014р., від 14.10.2015р. - підписані ОСОБА_1 особисто, та актом від 16.10.2016р., підписаний представником УК «Приморська».

Акти на включення опалення на будинок АДРЕСА_1 , складені у присутності представника ОСББ «Примор`є 2016», а саме: від 30.11.2017 року, від 30.10.2018 року, від 25.10.2019 року, від 01.11.2020 року. Акти підписані представниками ОСББ «Примор`є 2016».

На виконання умов Договору ОСОБА_1 виставлено рахунки-фактури: №№ 01-116379/01 від 28.01.2014, 02-116379/01 від 24.02.2014, 03-116379/01 від 24.03.2014, 04-116379/01 від 25.04.2014, 11-116379/01 від 30.11.2014, 12-116379/01 від 30.12.2014, 01-116379/01 від 30.01.2015, 02-116379/01 від 27.02.2015, 03-116379/01 від 31.03.2015, 04-116379/01 від 30.04.2015, 11-116379/01 від 30.11.2015, 12-116379/01 від 30.12.2015, 01-116379/01 від 29.01.2016, 02-116379/01 від 29.02.2016, 03-116379/01 від 31.03.2016, 04-116379/01 від 25.04.2016, 10-116379/01 від 31.10.2016, 11-116379/01 від 30.11.2016, 12-116379/01 від 31.12.2016, 01-116379/01 від 31.01.2017, 02-116379/01 від 28.02.2017, 03-116379/01 від 31.03.2017, 01-116379/01 від 31.01.2018, 02-116379/01 від 28.02.2018, 03-116379/01 від 31.03.2018, 04-116379/01 від 04.04.2018, 04-116379/02 від 30.04.2018, 11-116379/01 від 30.11.2018, 12-116379/01 від 31.12.2018, 01-116379/01 від 31.01.2019, 02-116379/01 від 28.02.2019, 03-116379/01 від 31.03.2019, 04-116379/01 від 30.04.2019, 11-116379/01 від 30.11.2019, 12-116379/01 від 31.12.2019, 01-116379/01 від 31.01.2020, 02-116379/01 від 29.02.2020, 03-116379/01 від 31.03.2020, 04-116379/01 від 30.04.2020, 11-116379/01 від 30.11.2020, 12-116379/01 від 31.12.2020, 01-116379/01 від 31.01.2021, які не сплачені, в результаті чого утворилася заборгованість у розмірі 64 143,81 грн.

Згідно з розрахунком заборгованості (розшифровка особового рахунку) за адресою: нежитлове приміщення у багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 за послуги централізованого опалення за період з 01.01.2014 року по 01.01.2021 року становить 64 143,81 грн., 3% річних - 1928,75 грн., сума інфляційних витрат - 4423,68 грн. , 3% річних - 6480,54 грн., сума інфляційних витрат - 19 911,94 грн., пеня -5984,74 грн.

Статтею 714 ЦК України встановлено, що «за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

За приписами п.1.1. Договору Постачальник (Позивач) зобов`язався надавати теплову енергію для об`єктів Споживача (Відповідача), згідно додатку (дислокації), а Споживач (Відповідач), згідно п. 3.2. Договору, зобов`язався щомісячно сплачувати надані послуги.

Пунктом 3.10. Договору закріплено, що питання технічного обслуговування, утримання та ремонту внутрішньобудинкової системи опалення, Споживач (Відповідач) вирішує самостійно із власником внутрішньобудинкової системи за окремою згодою.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших правових актів.

Пунктом 5.1. договору встановлено, що договір укладається строком на 2 роки. Умови договору можуть бути змінені або доповнені за взаємною згодою сторін у письмовій формі. Договір вважається продовженим на той же строк та на тих же умовах, якщо за місяць до закінчення строку не буде заявлено однією із сторін про відмову від договору або його перегляду.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами і згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Норма статті 625 ЦК України визначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Для відшкодування матеріальних втрат підприємства від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, що підлягали до сплати за надані послуги.

Згідно п. 4.3. Договору та ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», передбачено нарахування пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

У статтях 257, 258 ЦК України визначено загальну позовну давність тривалістю у три роки та спеціальну.

Відповідно до ст. 259 ЦК України, позовна давність встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Пунктом 5.2. договору визначено, що до вимог з оплати теплової енергії, а також стягнення пені застосовується позовна давність строком 5 років.

Отже, із досліджених обставин справи у достатній мірі підтверджено факт надання послуг теплопостачання у нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 , а також факт не сплати за цими послугами, внаслідок чого виникла заборгованість.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ККП «Маріупольтепломережа» підлягають задоволенню в межах строку позовної давності щодо вимог з оплати послуг за надання теплової енергії.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача, становить 59295,93 грн. та складається з суми основного боргу у розмірі 44 463,99 грн., суми інфляційних витрат - 6410,83 грн., 3 % річних - 2900,20 грн. та пені у розмірі 5 520,91 грн.

Суд не приймає до уваги твердження відповідача щодо відключення його нежитлового приміщення від опалення, оскільки останнє проведено без встановленого законодавством порядку.

Крім того, суд критично оцінює доводи відповідача щодо відсутності підтвердження включення опалення до кожного приміщення багатоквартирного будинку, з моменту утворення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Примор`є 2016», оскільки щорічні акти на включення централізованого опалення на будинок АДРЕСА_1 , складалися спільно з представником ОСББ «Примор`є 2016» та законодавством не передбачено складання додаткових актів з кожним власником приміщення багатоквартирного будинку.

Також, суд не приймає до уваги посилання відповідача щодо необхідності застосування дію Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», оскільки відповідно до ст.8 вказаного Закону, в зоні проведення антитерористичної операції введено мораторій на нарахування пені за несвоєчасне внесення платежів за житлово-комунальні послуг, оскільки 30.04.2018 року Президентом України підписано наказ Верховного Головнокомандувача ЗСУ «Про початок операції Об`єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської Федерації на території Донецької та Луганської областей», згідно якого з 14-00 години 30.04.2018 року розпочато операцію Об`єднаних сил із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі та стримування збройної агресії Російської федерації у Донецькій і Луганській областях, відповідно до плану операції Об`єднаних сил. Отже, 30.04.2018 року антитерористична операція завершилася.

Надаючи оцінку іншим доводам відповідача, суд наголошує, що приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі "Ґарсія Руіз проти Іспанії" (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що "…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…», тому інші доводи відповідача не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують доводів позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги позивача задоволені частково, а ним при зверненні до суду сплачений судовий збір у розмірі 2270,00 грн., то у порядку передбаченому ст.ст.133,141 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 10, 13, 18, 76, 81, 141, 247, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 13, 319, 322, 526, 625 ЦК України, Законом України "Про житлово-комунальні послуги", Законом України "Про теплопостачання", суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Комунального комерційного підприємства «Маріупольтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги по теплопостачанню - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального Комерційного Товариства «Маріупольтепломережа» суму заборгованості за користування тепловою енергією за період часу з 31.03.2016 по 31.01.2021 у розм ірі 44 463,99 гривень на розрахунковий рахунок НОМЕР_1 в АТ «ПУМБ», МФО 334851, (о/рахунок № НОМЕР_2 ), а також 3% річних з 31.03.2016 по 31.01.2021 у розмірі 2900,20 гривень, інфляційні витрати за період з 01.04.2016 по 01.03.2021 в сумі 6410,83 гривень, пені за період з 01.03.2016 по 01.02.2021 у сумі 5520,91 гривень, судовий збір у сумі 2270,00 гривень на р/р НОМЕР_3 в АТ «ПУМБ», МФО 334851, код ЕДРПОУ 33760279.

В задоволенні решти заявлених вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про сторін у справі:

Комунальне комерційне підприємство «Маріупольтепломережа», , юридична адреса: вул. Гризодубової, 1, м. Маріуполь, Донецька область, 87518, засоби зв`язку - 0629 222 582;

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя Д.В. Киян