ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ України

05 квітня 2021 року

м. Харків

Справа № 638/16250/18

Провадження № 22-ц/818/2353/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Хорошевського О.М.

суддів Бурлака І.В., Яцини В.Б.

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Булавінової Юлії Володимирівни на заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 березня 2020 року, постановлене суддею Омельченко К.О., за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за спожиту теплову енергію,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року КП «Харківські теплові мережі» звернулось до суду з позовом в якому просило стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 вартість спожитої теплової енергії у приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 11372,15 грн. за період з 01.11.2016 р. по 31.05.2018 р., судовий збір у розмірі 1762,00 грн., інфляційні витрати 138,89 грн., 3% річних 28,43 грн., пеня -2896,34 грн..

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачам на підставі договору купівлі-продажу належать нежитлове приміщення (квартира) за адресою: АДРЕСА_1 з централізованою системою теплопостачання, яке здійснює КП «Харківські теплові мережі». Відповідачі безпідставно отримують теплову енергію за рахунок позивача, яку позивач подає у централізовану систему опалення та гарячого водопостачання житлового будинку, де розташоване приміщення відповідачів. 19.10.2010 року складено акт обстеження системи тепло споживання. Постачання теплової енергії відповідачам підтверджується актами про підключення та відключення опалення, що складені представниками позивача та житлово експлуатаційної організації. У зв`язку з тим, що приміщення відповідачів не обладнані пристроями обліку теплової енергії, розрахунок спожитої теплової енергії зроблений згідно з нормативним документом «Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько побутові потреби в Україні» КТМ 204 України 244 94 з урахуванням теплового навантаження. За період з 01.11.2016 р. по 31.05.2018 р. відповідачі за рахунок позивача користувалася тепловою енергією на потреби теплопостачання, у зв`язку з чим було спожито теплової енергії на суму 11372,15 грн., яку відповідачі не сплатили, та нараховано суму інфляційних втрат 138,89 грн., суму трьох процентів річних 28,43 грн. та пеню -2896,34 грн.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 березня 2020 року позовні вимоги КП «Харківські теплові мережі» задоволено.

Солідарно стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» вартість спожитої теплової енергії в нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.11.2016 року по 31.05.2018 року в сумі 11372 грн. 15 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" суму інфляційних витрат в розмірі 138,89 грн., 3% річних в розмірі 28,43 грн., пеню 2896,34 та судові витрати у розмірі 1762,00 грн.. по 2412 грн.83 коп. з кожного.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Булавінова Ю.В. просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог КП «Харківські теплові мережі».

Скарга містить посилання на те, що рішення суду не відповідає нормам матеріального права, а також фактичним обставинам справи, оскільки з 2015 року ОСОБА_1 нежитловим приміщенням не користувалась, відповідно і комунальними послугами також. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на несплату житлово-комунальних послуг на період тимчасової відсутності споживача.

Крім того, позивачем не надано розрахунок суми пені. Пеня нарахована без врахування річного строку позовної давності. При розгляді заяви про перегляд заочного рішення судом першої інстанції проігноровано заяву про застосування строків позовної давності до вимоги про стягнення пені.

Також, судом першої інстанції не враховано факт сплати відповідачем ОСОБА_2 суми боргу.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За правилами до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі належним чином зобов`язання щодо оплати комунальних послуг не виконали, суд дійшов висновку про наявність підстав для солідарного стягнення з відповідачів на користь КП "Харківські теплові мережі" заборгованості у розмірі за період з 01.11.2016 року по 31.05.2018 року у сумі 11372,15 грн., трьох відсотків річних 28,43 грн., інфляційних витрат 138,89 грн., та пеню у сумі 2896,34 грн.

Судова колегія з таким висновком суду першої інстанції погоджується частково виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідачам на підставі договору купівлі-продажу від 17.06.2010 року належить по Ѕ частині квартири АДРЕСА_2 з централізованою системою теплопостачання, яке здійснює КП «Харківські теплові мережі».

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 28 вересня 2010 року за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано право влдсаності по Ѕ частині нежитлових приміщень №№ 1-4 з ганком (колишня квартира АДРЕСА_3 (а.с. 28).

Отже, співвласник несе солідарну відповідальність за забов`язанннями з оплати постачання теплової енергії.

Відповідачки отримують теплову енергію за рахунок позивача, яку позивач подає у централізовану систему опалення та гарячого водопостачання житлового будинку, де розташоване приміщення відповідачів.

Постачання теплової енергії відповідачу підтверджується актами про підключення та відключення опалення, що складені представниками КП «ХТМ» та житлово експлуатаційної організації.

Оскільки приміщення відповідачів не обладнані пристроями обліку теплової енергії, розрахунок спожитої теплової енергії зроблений згідно з нормативним документом «Норми та вказівки по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житлових та громадських споруд, а також на господарсько побутові потреби в Україні» КТМ 204 України 244 94 з урахуванням теплового навантаження.

За період з 01.11.2016 р. по 31.05.2018 р. відповідачі користувалася тепловою енергією на потреби теплопостачання, у зв`язку з чим було спожито теплової на суму 11372,15 грн., яку відповідачі не сплатили та на яку нараховано суму інфляційних втрат 138,89 грн., суму трьох процентів річних 28,43 грн. та пеню 2896,34 грн.

Правовідносини між сторонами підлягають регулюванню законом України «Про теплопостачання» та Правилами користування тепловою енергією, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року № 1198, які розглядають теплову енергію як товарну продукцію, а також статті 714 ЦК України, так як приміщення є нежитловим.

Згідно статті 1 Закону України «Про теплопостачання», теплова енергія - товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу.

Згідно ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Згідно до ст.526 ЦК України забов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

За правилами ч.1 ст.610 ЦК України порушенням забов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом забов`язанням (неналежне виконання).

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року №1198 «Про затвердження Правил користування тепловою енергією» визначено споживачем теплової енергії - фізичну особу, яка є власником будівлі або суб`єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги (надалі за текстом Закон України № 2189-УІІІ), споживачем комунальних послуг є фізична особа ,яка отримує житлово-комунальну послугу.

Споживач має право: на не оплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку)за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна ) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг (пункт 6 ч.1 статті 7 Закону України № 2189-УШ).

Доказів на підтвердження звернення відповідачів з відповідними заявами до КП «ХТМ» суду не надано.

З урахуванням викладеного судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про правомірність солідарного стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережівартість спожитої теплової енергії в нежитловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.11.2016 року по 31.05.2018 року в сумі 11372 грн. 15 коп. суму інфляційних витрат в розмірі 138,89 грн., 3% річних в розмірі 28,43 грн.

Оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду у цій частині не спростовують судова колегія не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції в цій частині.

Що стосується вимог КП «ХТМ» про стягнення пені, судова колегія зазначає наступне.

Згідно зі ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З огляду на те, що до вимоги про стягнення неустойки (пені/штрафу) за загальним правилом (якщо інше не встановлено письмовою домовленістю між сторонами) застосується річний строк позовної давності, слід правильно розрахувати пеню за кожен день прострочення з урахуванням річного строку позовної давності.

Відповідно до вимог ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду та починається від дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Розрахунку пені матеріали справи не містять.

Таким чином, з урахуванням викладеного судова колегія доходить висновку про відмову у задоволенні вимог КП «ХТМ» про стягнення з відповідачів пені за період 01.11.2016 по 31.05.2018, оскільки позивачем заявлено вимоги 01.11.2018 року, а заборгованість виникла з листопада 2016 року, тобто позовну вимогу про стягнення пені заявлено після спливу строків позовної давності передбаченої для стягнення пені.

При ухваленні заочного рішення судом першої інстанції не вірно розраховано суму судового збору який підлягає стягненню з відповідачів.

Враховуючи, що апеляційна скарга задоволена частково та позовні вимоги задоволені частково, судова колегія вважає за необхідно провести перерозподіл судових витрат за розгляд справи судом першої інстанції та розгляд справи судом апеляційної інстанції в порядку встановленому ст. 141 ЦПК України.

За правилами ст. 376 ЦПК України підстави для зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 376, 382, 384 ЦПК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Булавінової Юлії Володимирівни задовольнити частково.

Заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 27 березня 2020 року змінити, скасувавши в частині стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" пені в сумі 2896,34 грн.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 ) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (р/р НОМЕР_3 у ФХОУ ПАТ «Державний ощадний банк України» м. Харкова МФО 351823, ) судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1408,47 грн тобто по 704,23 грн з кожної.

Стягнути Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (р/р НОМЕР_3 у ФХОУ ПАТ «Державний ощадний банк України» м. Харкова МФО 351823, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 ) судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 2111,75 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий О.М. Хорошевський

Судді: І.В. Бурлака

В.Б. Яцина

Повне текст постанови складено 05 квітня 2021 року.