Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа №348/2479/20

05 серпня 2021 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Нагорняк Г.М.,

з участю позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача, адвоката - Гураша М.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:
14.12.2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 12.11.2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 у Серафинецькій сільській раді Городенківського району, Івано-Франківської області, актовий запис № 6.

Від шлюбу у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на даний час є неповнолітніми. Близько п"яти місяців тому відповідач усиновив її дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якої відповідач не є біологічним батьком.

Зазначає, що вона з відповідачем є військовослужбовцями і служать за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 Міністерства оборони України, а тому і проживають разом у військовому містечку за адресою: АДРЕСА_1 .

Сімейне життя в них не склалось. Через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства між нею та відповідачем часто виникають сварки, що негативно вплинуло на їхні сімейні відносини. Також, зазначає, що під час сварок відповідач постійно її принижує, обзиває нецензурними словами. Крім того, вони втратили почуття поваги та любові один до одного. Вважає, що їхні сімейні відносини остаточно розірвані та примирення між ними неможливе, а шлюб носить тільки формальний характер.

Просить шлюб між нею і відповідачем розірвати, неповнолітніх дітей залишити проживати з нею та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_6 ». Крім того, просить стягнути з відповідача в її користь понесені нею судові витрати по справі.
У своєму відзиві на позовну заяву відповідач ОСОБА_2 позов не визнав, зазначив, що наведені позивачем обставини не відповідають дійсності, а тому він категорично заперечує щодо розірвання шлюбу з підстав, наведених у відзиві і просив надати йому з позивачем термін на примирення, оскільки бажає зберегти сім"ю.

Разом з тим, в судовому засіданні 05.08.2021 року позивач ОСОБА_1 підтримала свої позовні вимоги частково та подала в суд заяву, в якій зазначила, що не заперечує, щоб неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишався проживати з відповідачем ОСОБА_2 . А неповнолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , просила залишити проживати з нею. Також, просила не стягувати з відповідача в її користь судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник в судовому засіданні позов з урахуванням заяви ОСОБА_1 від 05.08.2021 року - визнали. Не заперечували щодо розірвання шлюбу.

Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного висновку.

Ухвалою суду від 19.02.2021 року сторонам було надано три місяці для примирення та налагодження подружнього життя. Однак наданий судом строк для примирення бажаного результату не дав, так як сторони не вживають заходів для примирення, шлюб існує формально.

Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до змісту п.10 Постанови пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті.

Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб, який зареєстровано 12.11.2010 року у Серафинецькій сільській раді Городенківського району, Івано-Франківської області, актовий запис № 6, яке долучене до матеріалів справи (а.с. 6).

Від шлюбу у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які на даний час є неповнолітніми. Близько п"яти місяців тому відповідач усиновив її дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якої відповідач не є біологічним батьком.

Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, а тому їх шлюб носить формальний характер.

Зокрема, позивач ОСОБА_1 не має наміру підтримувати сімейні стосунки в подальшому, та стверджує, що вони як подружжя, втратили почуття поваги та любові один до одного, наміру зберегти сім`ю у неї немає.

За таких обставин суд вважає, що позов підставний, так як в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи, які викладені в позовній заяві і які не спростовано відповідачем та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Сторони не вживають заходів для примирення, тривалий час не підтримують жодних стосунків як подружня пара, а за таких обставин цей шлюб існує формально.

Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб слід розірвати.

Неповнолітню дитину: дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , слід залишити проживати з позивачем ОСОБА_1 , а неповнолітню дитину: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати з відповідачем ОСОБА_2 оскільки сторони дійшли спільної згоди щодо місця проживання неповнолітніх дітей.
Також, згідно ст.113 СК України, після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 слід залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_6 ».

На підставі ст.ст.105, 110, 112, 113, 160 СК України, керуючись ст.258, ч.6 ст.259, ст.263, ст.265, ч.1 ст.268, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , який зареєстрований 12.11.2010 року у Серафинецькій сільській раді Городенківського району, Івано-Франківської області, актовий запис № 6 розірвати.

Неповнолітню дитину: дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити проживати з позивачем ОСОБА_1 .

Неповнолітню дитину: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати з відповідачем ОСОБА_2 .

Після розірвання шлюбу залишити позивачу ОСОБА_1 шлюбне прізвище - « ОСОБА_6 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення

виготовлено 10.08.2021 року.