Апеляційне провадження № 22-ц/824/2889/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 квітня 2021 року м. Київ

Унікальний номер справи 755/9728/18

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шахової О.В., суддів: Вербової І.М.,Соколової В. В., за участю секретаря судового засідання Кузнєцової В.В.,

сторони справи:

заявник - головний державний виконавець Управління державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Київські області Перепелиця Артем Володимирович,

боржник - ОСОБА_1 ,

стягувач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Українсько-швейцарського спільного підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрвермут+Ко" (далі по текту СП ТОВ "Укрвермут+Ко")

на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 2 липня 2018 року, постановлену в приміщенні суду під головуванням судді Яровенко Н.О., -

ВСТАНОВИВ :

В черні 2018 року головний Державний виконавець Управління державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі виконавець) Перепелиця А.В. звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з поданням про тимчасове обмеження права виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України, посилаючись на те, що на примусовому виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа Обухівського районного суду Київської області від 19 квітня 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 6 441 710,89 грн. Від виконання рішення суду ОСОБА_1 ухиляється та не допускає виконавця для вчинення дій на виконання рішення, ігнорує виклики та не надає недостовірну інформацію щодо наявного майна,віджував нежитлові приміщення.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02 липня 2018 року подання головного державного виконавця Управління державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Київській області Перепелиці А.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України до виконання ним зобов`язань, покладених на нього згідно виконавчого листа № 372/1267/14-ц від 07 травня 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за договором позики №01-04/09 від 27 липня 2011 року грошових коштів у розмірі 6441710,89 грн. у виконавчому провадженні №53822096.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, СП ТОВ "Укрвермут+КО", яке не брало участі у справі подалоапеляційну скаргу, та вказуючи на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просило виключити з ухвали посилання суду,зокрема, на: " ...07.08.2017 року боржником ОСОБА_1 з метою ухилення від виконаннярішення суду відчужено нерухоме майно а саме: нежитлові приміщення з №1 по № 8 (група приміщень № 66) - літ "А", загальною площею 234 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу № 1239 виданого 09.08.2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу під час виконання виконавчого провадження 538 22096..."

На обґрунтування доводів апеляційної скарги, представник підприємства вказує, що власником вищевказаного приміщення є СП ТОВ "Укрпвермут+КО" тому посилання в ухвалі суду на зазначений договір купівлі-продажу може мати негативні для підприємства наслідки в іншій справі за позовом ОСОБА_2 до Українсько-швейцарського спільного підприємства формі ТОВ "Укрвермут+Ко", ОСОБА_1 ,приватного нотаріуса про визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Під час розгляду подання суд першої інстанції поверхово дослідив матеріали справи, вказаний договір не витребовував і безпосередньо його не досліджував та не перевірив належно викладені в поданні виконавця обставини щодо відчуження нежитлових приміщень. В ухвалі суду невірно зазначена дата договору купівлі-продажу і замість 09.08.2017 року зазначено невірно 07.08.2017 р., суд не зазначив відомості про нотаріуса, який посвідчував договір та відомості з ДРРПНМ, зазначив, що договір був виданий, а не посвідчений. В матеріалах справи сам договір купівлі-продажу відсутній.

Також, на думку представника підприємства, суд не надав належної правової оцінки підставам для звернення державного виконавця з поданням, та наявності доказів ухилення боржника від виконання зобов`язання.

В судове засідання суду апеляційної інстанції представник СП ТОВ "Укрвермут+Ко" заявник та боржник не з`явилися, заяв про причини неявки в судове засідання та про відкладення справи не подавали. Про місце та час розгляду справи за законом повідомлялися належно. Неявка зазначених осіб, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, не унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та згідно ч.2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи. Представник стягувача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, вважаючи, що ухвалою суду про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 виїзду, будь-які права та законні інтереси СП ТОВ "Укрвермут+Ко" не порушуються. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення,а ухвалу суду від 2.07.2018 року залишити без змін. Вивчивши матеріали справи,обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши законність та обгрунтованність ухвали суду першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційне провадження відкрите за апеляційною скаргою СП ТОВ "Укрвермут+Ко`підлягає закриттю, з огляду на таке.

Звертаючись до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Дніпровського районного суду м. Київ від 2 липня 2018 року, СП ТОВ "Укрвермут+КО" вказувало на те, що вони не брали участі у справі, однак суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та обов`язки, так як ухвалою суду вирішено питання щодо правового статусу належного їм нерухомого майна, і вказане встановлення фактів в судовому рішенні може мати негативні наслідки при розгляді справи в Голосіївському районному суді м.Києва за позовом ОСОБА_2 до СП "Укрвермут+КО", ОСОБА_1 , ПН КМНО Васильєвої Н.І. про визнання договору купівлі-продажу недійсним та скасування рішення приватного нотаріуса про реєстрацію права власності на нерухоме майно чи іншої справи щодо вказаного майна.

З матеріалів справи вбачається,що 24 квітня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №53822096, копію якої направлено боржникові до виконання та стягувачу до відома.

24 квітня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження за адресою зазначеною у виконавчому документі за вих. №2943.

Згідно відповіді ДФС України від 27 квітня 2017 року у боржника джерела отримання доходів відсутні, відкриті рахунки в банківських установах також відсутні, платник з таким податковим номером чи за серією та номером паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України від 27 квітня 2017 року відомості про осіб які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи відсутні.

З метою перевірки майнового стану боржника 17 травня 2017 року державним виконавцем направлено запит до Державного агентства земельних ресурсів, Державної інспекції с/г Київської області, Регіонального сервісного центру МВС у Київській області.

Згідно відповіді Регіонального сервісного центру МВС у Київській області від 19 травня 2017 року за вих. № 31/10-2069 за боржником транспортні засоби не зареєстровані.

Згідно відповідей ГУ Держгеокадастрів у Рівненській, Вінницькій, Черкаській Харківській, Полтавській Львівській, Херсонській областях за боржником земельні ділянки на праві власності не зареєстровані.

07 серпня 2017 року боржником ОСОБА_1 з метою ухилення від виконання рішення суду та не зважаючи на арешт, відчужено нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення з №1 по №8 (група приміщень №66) - літ «А»., загальною площею 234 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі продажу 1239 виданого 09 серпня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу під час виконання виконавчого провадження 53822096.

З матеріалів справи вбачаються також інші чисельні дії виконавця спрямовані на примусове виконання ОСОБА_1 судових рішень та чисельні випадки уникнення останнього щодо їх виконання.

Ухвала суду від 02.07.18 року про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України набрала законної сили та залишена без змін Постановою Київського апеляційного суду 13 жовтня 2020року.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

За змістом ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Вказані норми процесуального закону встановлюють порядок та спосіб апеляційного оскарження судового рішення, який можливий у тому разі, коли суд вирішив питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

На стадії апеляційного провадження, під час якої вирішується питання про можливість прийняття апеляційної скарги особи, що не брала участі у справі, та яка вважає, що ухваленим рішенням порушені її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, суд апеляційної інстанції установлює, чи дійсно мало місце порушення таких прав, свобод, інтересів та обов`язків у зв`язку із ухваленим рішенням, та в залежності від установленого вчиняє відповідні процесуальні дії.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 20 січня 2020 року у справі № 2-1426/08, постанові від 30 січня 2020 року у справі № 646/6461/17 особи, які не брали участі у справі мають право оскаржити в апеляційному порядку ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють, обмежують або припиняють права або обов`язки цих осіб. Судове рішення слід вважати таким, яким вирішено питання про права та обов`язки осіб, яких не було залучено до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки або судження суду про права та обов`язки цих осіб або в резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки них осіб. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не є підставою для висновку про вирішення судом питань про права та обов`язки цієї особи.

У постанові Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі № 1715/2798/12 також зазначається, що в залежності від того, чи вирішувалось судовим рішенням питання про права та обов`язки особи, яка його оскаржує, визначається право на оскарження такого рішення. Судове рішення, що оскаржується особою, яка не залучалась до розгляду справи, повинно безпосередньо впливати на обсяг прав та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є заявник, або містити судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

У постанові Верховного Суду від 24 липня 2019 року у справі № 320/915/19 міститься висновок про те, що за змістом статті 392 ЦПК України право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення завдає їм шкоди, що виражається у несприятливих для них наслідках.

У постанові Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 2- 4392/09, постанові від 16 жовтня 2019 року у справі № 638/21181/15-ц, постанові від 11 вересня 2019 року у справі № 705/2-1281/2010 передбачено, що особи, які не брали участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку лише ті судові рішення, які безпосередньо встановлюють, змінюють або припиняють права і обов`язки цих осіб. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасниками справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності таких критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, причому такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Тлумачення наведених норм процесуального права свідчить про те, що суд апеляційної інстанції в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої інстанції та подала апеляційну скаргу.

При цьому, якщо обставини про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13-ц, провадження № 61-41547сво18.

Таким чином, суд апеляційної інстанції має першочергово з`ясувати, чи стосується оскаржуване судове рішення безпосередньо прав та обов`язків заявника, та лише після встановлення таких обставин переглянути справу за його апеляційною скаргою, а у випадку встановлення, що права заявника оскаржуваним судовим рішенням не порушені та питання про його права і обов`язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися - закрити апеляційне провадження, оскільки в останньому випадку така особа не має права на апеляційне оскарження рішення суду.

У ухвалі суду, лише в сукупності з іншими доказами,суд послався на договір купівлі-продажу як на один з доказів ухилення боржника від виконання рішення, питання ж правової належності нежитлових приміщень за договором купівлі-продажу судом не вирішувалось, і це не має визначального правового значення для вирішення питань пов`язаних з порушенням прав та законних інтересів СП ТОВ "Укрвермут+КО",яке оскаржило ухвалу суду з зазначених підстав.

Між тим, апеляційна скарга СП ТОВ "Укрвермут+КО" не містить належних доказів на підтвердження доводів про порушення прав та законних інтересів СП ТОВ "Укрвермут+Ко".

В судовому засіданні апеляційного суду представник стягувача надав копію постанови Київського апеляційного суду від 17.12.2020 року в справі № 752/23610/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 ,ТОВ СП "Укрвермут+Ко", з якої вбачається, що питання недійсності договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, які підприємство зазначає належними йому, вирішено без врахування обставин,встановлених в ухвалі суду,яка оскаржується.

З огляду на викладене, порушення будь-яких прав та/або законних інтересів СП ТОВ "Укрвермут+КО" ухвалою суду,яка ним оскаржується, не вбачається .

Керуючись ст. 362 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Українсько-швейцарського спільного підприємства у формі Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрвермут+Ко" на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 02 липня 2018 року у справі за нням головного державного виконавця Управління державної виконавчої служби відділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у Київській області Перепелиці Артема Володимировича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа- закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст ухвали складено 08.04.2021.

Суддя-доповідач (підпис)

Судді: (підписи)

Виготовлено з АСЕД «Апеляція»

Суддя Шахова О.В.

Помічник судді Юрченко А.С.