Справа № 449/1431/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"18" березня 2021 р. м. Перемишляни

Перемишлянський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Савчака А.В.,

секретаря судового засідання Подусівської Л.В.,

за участю

представника позивачки - ОСОБА_1 ,

розглянувши в приміщенні Перемишлянського районного суду Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідачки ОСОБА_3 майнову шкоду в розмірі 223175грн.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що являється власницею житлового будинку в с.Кимир Перемишлянського району Львівської області. З 07.02.2017 р. відповідачка ОСОБА_3 разом із трьома неповнолітніми дітьми була зареєстрована в АДРЕСА_1 будинку, який належить на праві приватної власності позивачці. Станом на 25.06.2020р. відповідачка та її діти в даному будинку вже не проживали. Разом з тим, за час проживання відповідача ОСОБА_3 у житловому будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, з будинку зникло ряд побутових приладів, інвентар, худоба, кури та інше. В перелік зниклого з господарства входить: січкарня 1861р.(австрійська), весь посуд з будинку, кухонні прилади: електроміксер, мультиварка, м`ясорубка, подушки та перини з пір`я, ковдри та покривала, свійська худоба, кури, 1,5 тонн пшениці, металеві предмети з нержавіючої сталі, крупо- різка, бензопила, пила дискова для великого дерева, та інше. Весь одяг та взуття позивачки та її батьків. Крім того за час проживання відповідача у вказаному будинку виникла заборгованість за послуги електропостачання, газопостачання та вивіз сміття на загальну суму більше 8000,00 гривень.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та дав пояснення, які по суті та змісту відповідають викладеним у позовній заяві обставинам. Пояснив, що відповідачку прописали в будинку позивачки на початку 2017 року, оскільки, вона доглядала за сином позивачки, який там проживав і був психічно не здоровий. Після того, як син відповідачки в кінці 2017 року помер, відповідачка залишилась проживати в цьому будинку. Згодом відповідачка почала красти з будинку речі. Десь з жовтня 2019 року відповідачка перестала проживати в будинку позивачки. Кошти за викрадені речі - не повернула.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади Україна.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд виніс ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно даних будинкової книги, з 07.02.2017 р. відповідачка ОСОБА_3 разом із трьома неповнолітніми дітьми зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до акту обстеження місця проживання від 25.06.2020 р. №190, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1. та її троє неповнолітніх дітей не проживають за місцем реєстрації уже тривалий час.

Позивачкою було долучено до позовної заяви долучено перші сторінки технічних паспортів різної господарської та побутової техніки. Однак, жодних доказів того, що така техніка перебувала у власності позивачки суду не надано. Як і не надано доказів вартості такої техніки. Не кажучи вже про те, що позивачкою не надано жодних доказів того, що дану техніку було привласнено відповідачкою.

Щодо заволодіння відповідачкою іншим майном - жодних доказів про наявність такого майна, його вартості та привласнення його відповідачкою суду також не було надано.

До позову долучено квитанції з заборгованістю за житлово-комунальні послуги (світло, газ, вивіз сміття) в яких платником зазначена ОСОБА_3 . Однак, на думку суду, не має жодних правових підстав стягувати дану заборгованість на користь позивачки, а не підприємств, які такі послуги надавали.

Окрім того, суду не надано належних доказів того, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , - дійсно належить позивачці. В матеріалах є дві довідки, які суперечать одна одній. Свідоцтво про право власності на даний будинок суду не надано. З огляду на це, суд вважає не доведеним той факт, що будинок дійсно належить позивачці.

Вимогами ст. ст. 13, 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З огляду на те, що в судовому засіданні представником позивачки не було доведено належність позивачці майна зазначеного в позові, його вартості та факту заволодіння таким майном відповідачкою, - суд вважає позовні вимоги позивачки необґрунтованими, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82, 259, 263-265, 390 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Перемишлянський районний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення (отримання повного тексту рішення).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складено 29.03.2021р.

Суддя А. В. Савчак