У Х В А Л А

Справа № 126/1701/21

Провадження № 2-н/126/59/2021

"09" серпня 2021 р. м. Бершадь

Суддя Бершадського районного суду Вінницької області Хмель Р.В.

розглянувши заяву ТОВ "ЕНЕРА ВІННИЦЯ" про видачу судового наказу про стягнення суми боргу за спожиту електричну енергію з ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "ЕНЕРА ВІННИЦЯ" звернулося до суду з заявою про видачу судового наказу, в якому просить видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованості за спожиту електроенергію за період з січня 2019 року по червень 2021 року та понесені судові витрати.

Вивчивши зміст заяви про видачу судового наказу та дослідивши додані до неї документи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст. 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги; судовий наказ може бути видано, якщо, зокрема, заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, нарахованих заявником на суму заборгованості (ст. 161 ч. 1 п. 3); у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено, серед іншого, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги; до заяви додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги (ст. 163 ч. 2 п.п. 4, 5, ч. 3 п.п. 3, 4). Суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, цього Кодексу; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу (ст. 165 ч. 1 п.п. 1, 8 ЦПК України).

Заявником ТОВ «ЕНЕРА ВІННИЦЯ» до заяви про видачу судового наказу долучено договір про постачання електричної енергії споживачу постачальником універсальних послуг, який не підписаний споживачем ОСОБА_1 ..

У пункті 13.10 вказаного договору зазначено, що невід`ємною частиною цього договору є додаток 1 «Заява-приєднання до договору про постачання електричної енергії споживачу», додаток 2 "Публічна комерційна пропозиція".

Однак, заявником до заяви про видачу судового наказу не долучено вищевказані додатки незважаючи на те, що ці додатки є невід`ємною частиною договору про постачання електричної енергії споживачу постачальником універсальних послуг.

Суд звертає увагу, що судовий наказ може бути виданий на стягнення коштів, зокрема, заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг, за відсутності спору щодо підстав для пред`явлення відповідної вимоги та стягуваних сум (спору про право цивільне). При цьому, заявник має альтернативу щодо порядку вирішення його заяви в наказному або у відповідному позовному провадженні; боржник вправі подати заяву про скасування судового наказу (ст.ст. 170 ЦПК України), а якщо з поданої заяви і доданих документів вбачається спір про право, не вбачається виникнення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу (відсутня відповідна підстава для пред`явлення вимоги), видача судового наказу не допускається (ст. 165 ч. 1 п. 8 ЦПК України). Зазначене не виключає можливості вирішення спору про право в порядку відповідного позовного провадження (ст. 171 ч. 3 ЦПК України).

В силу положень ст. 714 ЦК України, ст.ст.16, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.14 ч. 1 ст.4 Закону України «Про ринок електричної енергії», п.4 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 року №312, Типового договору постачання електричної енергії споживачу постачальником універсальних послуг, який є додатком 6 до Правил роздрібного ринку електричної енергії, Заяви-приєднання до умов вказаного договору, форма якої також затверджена Правилами роздрібного ринку електричної енергії, постачання електричної енергії споживачам здійснюється виключно на підставі договору.

Обґрунтовуючи заяву про видачу судового наказу про стягнення зі споживача заборгованості за електричну енергію ТОВ «ЕНЕРА ВІННИЦЯ» посилалося саме на вищенаведені правила щодо постачання споживачу електричної енергії виключно на підставі договору, зокрема, на підставі Типового договору, який укладається з урахуванням норм ст.ст.633, 634, 641, 642 ЦК України щодо публічного договору та договору приєднання, а саме, стягувач виходив із наявності між сторонами договору постачання електричної енергії, з якого виник пред`явлений до стягнення борг. Водночас посилався і на фактичне споживання боржником електричної енергії та правовідносин, що виникли саме внаслідок такого фактичного споживання.

За змістом норм ст.ст. 202, 203, 205, 207, 530, 626-628, 630, 631, 638-640 ЦК України, договір, оскільки пов`язується з моментом виникнення відповідного зобов`язання та строком його виконання, повинен визначати момент (дату) його укладення та інші істотні умови, визначені такими сторонами або передбачені законом.

ТОВ «ЕНЕРА ВІННИЦЯ» попри те, що посилалося на виникнення за наведеними правилами договірних зобов`язань, не додало до заяви про видачу судового наказу копії договору постачання електричної енергії саме ОСОБА_1 , не долучено ними також і заяви-приєднання до умов договору з його підписом. З наданих суду документів вбачається, що ОСОБА_1 є абонентом зі споживання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно довідки про деталізацію заборгованості за спожиту електроенергію ТОВ «ЕНЕРА ВІННИЦЯ» заборгованість боржника ОСОБА_1 перед стягувачем становить 1029,78 грн..

За таких обставин, позиція ТОВ «ЕНЕРА ВІННИЦЯ» щодо підстав подання заяви про видачу судового наказу, а відтак, і щодо підстав для розрахунку боргу, є суперечливою, не може, як і борг, бути наразі визнана безспірною, тому для видачі судового наказу за зазначеною заявою та доданими до неї документами суд належних і достатніх підстав не має.

Відсутність процесуальних підстав для судового розгляду заяви кредитора за правилами наказного провадження не позбавляє його права звернутися до суду в порядку відповідного позовного провадження, в рамках якого лише й підлягають встановленню та доведенню обставини, що пов`язуються із фактичних споживанням електричної енергії, підставами для цього, визначенням розміру та елементів боргу, застосуванням прецедентних судових рішень при вирішенні відповідного спору.

Відповідно до ч.2 ст.165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

З огляду на встановлені недоліки заяви про видачу судового наказу, приходжу до висновку, що вона подана з порушенням вимог ст.163 ЦПК України, що є підставою для відмови у видачі судового наказу на підставі п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України.

Разом з тим, з метою недопущення порушення права заявника на судовий захист, шляхом звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості та судовий розгляд такої вимоги, останньому слід роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом (розділ ІІ Наказне провадження), після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст.160-161,163-165, 353 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити ТОВ "ЕНЕРА ВІННИЦЯ" у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 1029,78 гривень.

Роз`яснити заявнику положення ч.2 ст.164 ЦПК України, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання шляхом подачі апеляційної скарги через Бершадський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Р. В. Хмель