Ухвала

07 квітня 2021 року

м. Київ

справа №359/9597/17

провадження № 22-ц/824/7305/2021

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кравець В.А., перевіривши відповідність вимогам статті 356 ЦПК України апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 березня 2021 року за заявою представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Ізотех» - Петрушиної Катерини Ігорівни про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ізотех» до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ченцова Наталія Аркадіївна про визнання недійсним договору про надання поворотної (безвідсоткової) фінансової допомоги та договору іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2017 року представник ТОВ «Ізотех» - Огнєв Т.Є. звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору про надання поворотної (безвідсоткової) фінансової допомоги та договору іпотеки.

Також у грудні 2017 року представник позивача Огнєв Т.Є. подав до суду заявою про забезпечення позову.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 січня 2018 року заяву про забезпечення позову задоволено.

У лютому 2021 року представник ТОВ «Ізотех» - Петрушиною К.І. подано клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 березня 2021 року клопотання задоволено.

Не погоджуючись з указаною ухвалою, 23 березня 2021 року відповідач ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою.

Згідно з вимогами статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом 15 днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Отже, апеляційна скарга подана в межах строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.

Разом з тим, дослідивши матеріали апеляційної скарги, суд уважає, що скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття апеляційного провадження, оскільки вона не відповідає вимогам пункту 3 частини 4 статті 356 ЦПК України.

Безпосередньо в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить звільнити її від сплати судового збору до прийняття рішення.

За змістом частини першої статті 136 ЦПК України, статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд, ураховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій статті 136 ЦПК України, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Частино першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» визначено випадки коли суд може звільнити особу від сплати судового збору, зокрема якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (пункт 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» (Shishkovv. Russia).

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення, зменшення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Пунктом 29 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Разом з тим, апелянтом не зазначено жодних причин на підтвердження необхідності відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення або звільнення від його оплати, а також не надано суду доказів на підтвердження неможливості такої сплати. З огляду на вказане, суд доходить висновку про відмову у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору до ухвалення судового рішення.

Так, відповідно до пункту 3 частини 4 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

За загальними правилами цивільного судочинства судовий збір належить до судових витрат, які несуть суди усіх рівнів, коли розглядають позовну заяву, апеляційну, касаційну скаргу чи заяву про перегляд судових рішень Верховним Судом.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

Відповідно до частини 2 статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення тощо.

Відповідно до п.п.9 п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції необхідно сплатити судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2021 року встановлений у розмірі 2 270 грн.

Таким чином, за подання апеляційної скарги необхідно сплатити судовий збір у розмірі 454 грн ((2 270 грн *0,2) на реквізити Київського апеляційного суду:

Отримувач коштівУК у Солом. р-ні/Соломян. р-н Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783 Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Код банку отримувача (МФО) 899998 Рахунок отримувачаUA0026010 Код класифікації доходів бюджету 22030101 Адреса суду м. Київ, вул. Солом`янська, 2-А
З огляду на викладене, апелянту необхідно надіслати на адресу суду оригінал квитанції про сплату судового збору, який відповідатиме вищевказаним нормам закону або зазначити об`єктивні причини неможливості сплатити судовий збір у встановленому законом порядку та розмірі, а також надати відповідні докази на підтвердження таких причин (відомості про доходи, інформацію щодо наявності рухомого та/або нерухомого майна, рахунків у банках тощо).

Відповідно до вимог частини 2 статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За вказаних обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні лопотання відповідача ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору до прийняття рішення - відмовити.

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 березня 2021 року - залишити без руху.

Надати апелянту строк до 07 травня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, для надання суду оригіналу квитанції про сплату судового збору, який відповідатиме вищевказаним нормам закону, або зазначення об`єктивних причини неможливості сплатити судовий збір та надання відповідних доказів на підтвердження таких причин.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені статтею 357 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя В.А. Кравець