П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2021 року м. Київ

справа № 757/26088/20

провадження № 22-ц/824/195/2021

Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Іванової І.В.

суддів - Сліпченка О.І., Сушко Л.П.

при секретарі - Ярмак О.В.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Альфа Страхування»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2020 року у складі судді Волкової С.Я. повний текст складений 07.10.2020 року,

в с т а н о в и в:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» про стягнення суми страхової виплати за договором добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що з 16 серпня 2014 року він на праві власності володів транспортним засобом Rover111, 2010 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Позивач зазначає, що 25 січня 2018 року між ним та ПрАТ «СК «Альфа Страхування» було укладено договір № 046.1375732.941 добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу.

В період часу з 31 грудня 2018 року по 02 січня 2019 року за адресою: м. Київ, вул. Ернста, 4 невстановлена особа заволоділа зазначеним транспортним засобом, про що позивач невідкладно повідомив правоохоронні органи, а 04 січня 2019 року звернувся до відповідача із відповідною заявою.

Разом з тим, в порушення умов договору, відповідач не здійснив виплату страхового відшкодування у повному обсязі, у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з ПрАТ «СК «Альфа Страхування» на свою користь грошові кошти у сумі 651 708,75 грн.

Заперечуючи проти задоволення позову, відповідач пояснив, що 16 жовтня 2019 року ПрАТ «СК «Альфа Страхування» було проведено виплату страхового відшкодування у розмірі 298 291,25 грн. (50% належного страхового відшкодування) на рахунок позивача згідно наданої заяви на виплату від 18 лютого 2019 року. Друга частина страхового відшкодування буде сплачена позивачу після виконання умов договору страхування, а саме надання останнім договору про передачу страховику права власності на викрадений транспортний засіб.

Відповідач також вважає, що доводи позивача про необхідність виплати страховиком страхового відшкодування у розмірі 950 000 грн., ґрунтуються на довільному трактуванні ним умов договору.

Рішенням Печерського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що страховик, на момент укладення договору страхування, уважно та прискіпливо, як передбачає його регламент, оглянув об`єкт страхування, відфотографував, склав акт огляду транспортного засобу від 04 лютого 2018 року, в якому жодних застережень щодо його стану і комплектності не висловив, та оцінив авто у 1 млн. грн.

Позивач також не заперечує проти наявності у нього обов`язку передати право власності на ТЗ відповідачу і, як він зазначив, виконав такий обов`язок.

Відповідач ПрАТ «СК «Альфа Страхування» правом подачі відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

В суді апеляційної інстанції представник позивача скаргу підтримала, просила її задовольнити.

Представник відповідача заперечував проти скарги, посилаючись на її необґрунтованість.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників, розглянувши матеріали цивільної справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 25.01.2018 р. між позивачем (далі - «страхувальник») та відповідачем (далі - «страховик») було укладено договір № 046.1375732.941 добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать чинному законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом Rover 111, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 ; договір укладено відповідно до діючого законодавства України, Правил добровільного страхування наземного транспорту Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» № 206.1 від 26.02.2014 р., вид страхування: добровільне страхування наземного транспортного засобу (КАСКО), страхові ризики - пошкодження, знищення або втрата транспортного засобу внаслідок: дорожньо-транспортної пригоди; протиправних дій третіх осіб; пожежа, вибух або самозаймання; стихійне лихо; вплив предметів/речовин (падіння дерев або предметів і т.д.; незаконне заволодіння транспортним засобом (крадіжка, грабіж, розбій); страхова сума (КАСКО) 1 000 000,00 грн., строк дії договору з 00:00 год. 06.02.2018 р. по 00:00 год. 05.02.2019 р. За домовленістю сторін права та обов`язки сторін визначені розділом 12 параграфу 1 частини ІІ договору; дії страхувальника при настанні події, що має ознаки страхового випадку, визначені розділом 13 параграфу 1 частини ІІ договору; перелік документів, що підтверджують настання страхового випадку і розмір збитків, визначені розділом 14 параграфу 1 частини ІІ договору; строк прийняття рішення та порядок і умови здійснення страхових виплат, визначені розділом 15 параграфу 1 частини ІІ договору; права і обов`язки сторін визначені розділом 2 параграфу 2 частини ІІ договору; умови виплати страхового відшкодування визначені розділом 3 параграфу 2 частини ІІ договору; причини відмови страховика у виплаті страхового відшкодування визначені розділом 4 параграфу 2 частини ІІ договору.

04.01.2019 р. до відповідача як страховика надійшла заява від позивача як страхувальника про викрадення застрахованого автомобіля Rover 111, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , зокрема, пам`ятка клієнта страхової справи 0010.206.19.01 свідчить, що ОСОБА_1 того ж числа для прийняття обґрунтованого рішення за заявленою ним подією надав страховику: письмову заяву про випадок та на виплату страхового відшкодування, оригінал договору страхування, паспорт, ідентифікаційний номер, посвідчення водія, додаткового 07.02.2019 р. первинну довідку ДАІ.

Листом ПАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» від 18.02.2019 р. повідомило ОСОБА_1 про продовження строку прийняття рішення по даній справі до отримання страхувальником офіційних результатів перевірки (розслідування).

19.08.2019 р. на адресу страховика було направлено запит із проханням надати підписаний ним договір про передачу прав власності (абандон), у якому передбачена передача ОСОБА_1 . Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Альфа Страхування» права власності на викрадений транспортний засіб Rover 111, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Розрахунки страхового відшкодування до страхового акту № 0010. 206.19.01 від 10.10.2019 р. (розпорядження на виплату), свідчать про прийняття рішення про виплату суми страхового відшкодування у розмірі 596 582,50 грн., розрахованої за формулою відповідно до пункту 15.5.15 розділу 15 параграфу 1 частини ІІ договору, ринкова вартість транспортного засобу на момент страхового випадку складає 646 582,50 грн., відповідно звіту № 02-003 від 03.02.2019 р. фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ..

ПАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» перерахувала ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 298 291,25 грн., згідно платіжного доручення № 29902 від 16.10.2019 р. на підставі наданої заяви на виплату від 18.02.2019 р.

Так, згідно пункту 15.5.1 параграфу 1частини ІІ, договору страхування № 046.1375732.941 від 25.01.2018 р., що визначають строк прийняття рішення та порядок і умови здійснення страхових виплат, зокрема, при незаконному заволодінні транспортного засобу, у зв`язку з чим розпочате кримінальне провадження, виплата страхового відшкодування проводиться в два етапи: 50 відсотків належного страхового відшкодування - протягом 7-ми робочих днів з моменту прийняття рішення про виплату (з урахуванням пункту 12.3.9 параграфу 1 частини ІІ договору); остаточна виплата відшкодування проводиться по зупиненні досудового розслідування або закритті кримінального провадження про що винесена відповідна постанова слідчого/прокурора або складено обвинувальний акт з даної кримінального справи (а у випадку відсутності відповідної постанови, страхувальником на вимогу страховика надається довідка відповідного компетентного підрозділу Національної поліції України про стан (статус) кримінального провадження), проте не пізніше 6-ти місяців з дня настання страхового випадку. Страховик в разі відсутності доказів вини страхувальника/вигодонабувача або його довірених осіб/водія проводить остаточну виплату страхового відшкодування. Обов`язковою умовою для виплати другої частини страхового відшкодування за ризиком незаконного заволодіння транспортним засобом транспортний засіб переходить у власність страховика з 00:00 год. дня, наступного за днем отримання страхувальником другої частини страхового відшкодування згідно пункту 15.2 параграфу 1частини ІІ у випадках, коли надані документи суперечать один одному або не дають можливості однозначно з`ясувати обставини, причини, характер, розмір збитку, особу, винну в настанні події - строк прийняття рішення може бути подовжений до трьох місяців з дати отримання останнього документа від страхувальника/вигодонабувача, про що страховик письмово повідомляє страхувальника/вигодонабувача. У випадку, коли страховик ініціював перевірку (розслідування) компетентними органами державної влади України дій страхувальника або його представника під час події, що має ознаки страхової, що впливає на прийняття рішення про визнання випадку страховим, строк прийняття рішення подовжується до отримання страховиком офіційних результатів такої перевірки (розслідування), але у будь-якому випадку не може перевищувати шести місяців з дати отримання останнього документу від страхувальника/вигодо набувача.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що для виплати страхового відшкодування страховик повинен встановити та документально підтвердити розмір реальних збитків, які поніс страхувальник внаслідок викрадення автомобіля Rover 111, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , тому взяв до уваги розрахунок страхового відшкодування, визначений згідно умов укладеного договору за формулою, розрахованою відповідно до пункту 15.5.15 розділу 15 параграфу 1 частини ІІ договору, за меншою з двох величин на вибір страховика; ринкова вартість транспортного засобу була розрахована у звіті № 02-003 від 03.02.2019 р., складеного спеціалістом-автотоварознавцем оцінювачем ОСОБА_2 , листи ПАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» на адресу ОСОБА_1 від 18.02.2019 р., № 1913 від 19.08.2019 р.; договір № 0010. 206.19.01 від 12.07.2019 р. про передачу прав власності (абандон); розрахунки страхового відшкодування; страховий акт № 0010. 206.19.01 від 10.10.2019 р.; платіжне доручення № 29902 від 16.10.2019 р.; листування із Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування», надані останнім документи стосовно пошкодженого транспортного засобу з номером кузова НОМЕР_2 , де відповідач наголошує, що ним було ініційована відповідна перевірка попередніх подій із застрахованим транспортним засобом, що отримані від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» і ці матеріали були надані спеціалісту-автотоварознавцю оцінювачу ОСОБА_2 для встановлення середньої ринкової вартості транспортного засобу Rover 111, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Таким чином, судом не встановлено наявність підстав для задоволення позову.

Судова колегія погоджується з таким висновком, оскільки він відповідає матеріалам справи та вимогам закону.

Відповідно до вимог статті 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (стаття 979 ЦК України).

Згідно зі змістом пунктів 1, 2, 3 частин першої статті 988 ЦК України, страховик зобов`язаний: ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування; протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові; у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Страхова виплата за договором майнового страхування здійснюється страховиком у межах страхової суми, яка встановлюється у межах вартості майна на момент укладення договору;

Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката) (частина перша статті 990 ЦК України).

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши надані позивачем та відповідачем докази в їх сукупності, суд дійшов правильного висновку, що відповідач ПАТ «Страхова компанія «Альфа Страхування» склав страховий акт, а 16.10.2019 року перерахував позивачу авансову частину страхового відшкодування та направив договір № 0010. 206.19.01 від 12.07.2019 р. про передачу прав власності (абандон), який позивач не підписав, тому суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для стягнення остаточної суми страхового відшкодування.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 підписав договір про передачу прав власності (абандон) спростовуються поясненнями представників сторін, з яких вбачається, що позивач підписав договір складений останнім із зазначенням іншої суми відшкодування, яку він визначив без врахування умов договору та вимог закону.

Наведені позивачем в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції щодо відсутності передбачених законом підстав для стягнення страхового відшкодування у визначеному позивачем розмірі, а відтак підстави для скасування чи зміни рішення з цих мотивів відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381 ЦПК України, Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Печерського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: