Ухвала

9 липня 2021 року

м. Київ

справа № 754/9372/19

провадження № 61-6746ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 21 вересня 2020 року та постанову Верховного Суду від 5 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

22 квітня 2021 року подана касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 21 вересня 2020 року та постанову Верховного Суду від 5 лютого 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 26 квітня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

Заявнику необхідно було подати до суду виправлену касаційну скаргу, оформлену у відповідності до вимог статті 392 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України, зазначивши у ній процесуальні підстави для скасування постанови Верховного Суду від 5 лютого 2021 року і прийняття одного з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої статті 409 ЦПК України; надати копії цієї скарги відповідно до кількості учасників справи.

Копію ухвали суду від 26 квітня 2021 року ОСОБА_1 отримала 9 червня 2021 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

22 червня 2021 року до касаційного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про перегляд судового рішення.

Касаційний суд при розгляді касаційних скарг діє в порядку та межах, визначених цивільним процесуальним законодавством України, його повноваження обмежені правилами глави 2 розділу V ЦПК України «Касаційне провадження».

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право у передбачених цим Кодексом випадках скасувати свою постанову (повністю або частково) і прийняти одне з рішень, зазначених в пунктах 1-6 частини першої цієї статті.

Відповідні випадки визначені главою 3 розділу V ЦПК України «Перегляд судових рішень за нововиявленими або виключними обставинами» та частиною третьою статті 405 ЦПК України.

Заява, яка надійшла на адресу касаційного суду 22 червня 2021 року, містить доводи про незаконність постанови Верховного Суду від 5 лютого 2021 року, що прийнята за результатами розгляду касаційної скарги цієї ж особи на постанову Київського апеляційного суду від 21 вересня 2020 року, проте заявник не визначає процесуальних підстав для скасування постанови Верховного Суду від 5 лютого 2021 року і прийняття одного з рішень, зазначених в

пунктах 1-6 частини першої статті 409 ЦПК України.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року, Reports 1996-V, p. 1544, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 393 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається.

Оскільки заявником недоліки касаційної скарги не усунено, вказане свідчить про невиконання нею вимог ухвали, щоперешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою і є підставою для визнання касаційної скарги неподаною та повернення її заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 21 вересня 2020 року та постанову Верховного Суду від 5 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики та відшкодування моральної шкоди вважати неподаною і повернути заявнику.

Заявнику надіслати копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами, іншим учасникам справи надіслати копію ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко