Справа № 521/4912/21
Провадження № 2/521/3061/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Мирончук Н.В.,

секретаря судового засідання - Юраш К.Ю.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Територіальний відділ Малиновського району служби у справах дітей Одеської міської ради, про невідкладне відібрання новонародженої дитини чоловічої статті, 20.02.2021 року у матері та батька без позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Територіальний відділ Малиновського району служби у справах дітей Одеської міської ради, про невідкладне відібрання новонародженої дитини чоловічої статті, 20.02.2021 року у матері та батька без позбавлення батьківських прав.

Позов обгрунтований наступними обставинами.

На контролі органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради знаходиться питання про невідкладне відібрання новонародженої дитини чоловічої статті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , у матері ОСОБА_1 ,, ІНФОРМАЦІЯ_2 і батька ОСОБА_2 та тимчасове влаштування дитини до державного дитячого закладу на повне державне забезпечення.

Як вказав представник позивача, мати новонародженої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а місце проживання батька - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , невідоме.

Представник вказав, що 23.03.2021 року до служби у справах дітей ОМР надійшло телефонне повідомлення від мешканців будинку АДРЕСА_1 , про те, що у кімнаті № 64 вказаного будинку постійно плаче дитина, доносяться крики та у приміщенні постійно перебувають сторонні особи, у зв`язку з чим, того ж дня спеціалістами служби було здійснено вихід за вказаною адресою, але родини вдома не було.

24.03.2021 року спеціалістами служби у справах дітей ОМР спільно з інспекторами ювенальної превенції відділення поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області повторно було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 . Встановлено, що у квартирі неналежні умови для виховання та розвитку дитини, брудно, відсутні продукти харчування для новонародженої дитини.

В ході підготовчого провадження, відбулась зміна статусу новонародженої дитини чоловічої статті, стосовно якої розглядається питання про невідкладне відібрання у матері та присвоєнням йому імені « ОСОБА_3 ».

Враховуючи викладене, з урахуванням уточнень, представник позивача просив суд: відібрати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у матері ОСОБА_1 та батька ОСОБА_2 без позбавлення батьківських прав, стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Представник позивача Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання не з`явився, до канцелярії суду подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. (а. с. 67)

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, до канцелярії суду подала заяву, разом із поясненнями, в якій просила суд розглядати справу без її участі, заперечувала проти задоволення позову (а. с. 69)

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Відзиву на позов до суду не надав, інших клопотань чи заяв по суті справи від нього не надходило.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Територіального відділу Малиновського району служби у справах дітей Одеської міської ради до канцелярії суду подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити позовні вимоги.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, надані письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що, згідно свідоцтва про народження, серії НОМЕР_2 , від 22.05.2021 року, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , про що 22.05.2021 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зроблено відповідний актовий запис № 2177 (а. с. 73)

Згідно до вказаного свідоцтва, батьком дитини є ОСОБА_2 , матір`ю - ОСОБА_1 .

Розпорядженням Малиновської районної адміністрації № 115/01-06, від 26.03.2021 року, на підставі клопотання № 06/3939, від 25.03.2021 року, про невідкладне відібрання новонародженої дитини чоловічої статті, ІНФОРМАЦІЯ_1 у батьків та тимчасове влаштування дитини до державного дитячого закладу на повне державне забезпечення, Службі у справах дітей ОМР доручено, зокрема, здійснити заходи щодо негайного відібрання новонародженої дитини чоловічої статті, ІНФОРМАЦІЯ_1 у матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а. с. 6 - 10).

Згідно свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_3 , від 07.08.2019 року, 13.07.2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 2510 (а. с. 17).

Відповідно до Акту обстеження умов проживання, від 24.03.2021 року, співробітниками ТВССД у Малиновському районі ОМР проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 та встановлено, що в кімнаті брудно, сморід, розкидані речі. Вся побутова техніка та меблі розбиті (а. с. 19).

Зі змісту Акту проведення оцінки рівня безпеки дитини, складеного спеціалістами ТВССД у Малиновському районі, вбачається, що рівень безпеки дитини розцінюється як «дуже небезпечно» (а. с. 21 - 30).

Згідно заяви відповідача ОСОБА_1 , поданої до канцелярії суду 22.06.2021 року, вбачається наступне. Відповідач ОСОБА_1 заперечує проти відібрання у неї дитини.

Вказала, що вона, на даний час не працює, трудової книжки не має.

Також, відповідач вказала, що відповідач - ОСОБА_2 , який, згідно свідоцтва про народження дитини, записаний батьком, насправді не є батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як вказала ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заплатив їй гроші для того, щоб вона вказала його батьком новонародженої дитини, з метою отримання останнім громадянства України. Місцезнаходження ОСОБА_2 ОСОБА_1 невідоме, оскільки разом вони не проживають.

Проте, на підтвердження зазначеного, ОСОБА_1 до суду доказів не надала.

Також, відповідач пояснила, що наразі вона проживає з іншим чоловіком, має спеціальність пекаря-кондитера, але за спеціальністю вона не працює.

ОСОБА_1 , також пояснила, що у неї є матір, яка може їй допомогти з утриманням дитини, але, у неї на утриманні брат відповідачки, який являється інвалідом.

Крім того, вказала, що у неї є інші діти - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , але ці її діти наразі знаходяться в інтернаті в м. Білгород-Дністровському (а. с. 69 - 69, з. б.).

Відповідно до п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України, від 24.09.2008 року № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють.

Для прийняття рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють, служба у справах дітей негайно після отримання повідомлення про безпосередню загрозу життю або здоров`ю дитини разом з уповноваженим підрозділом органів Національної поліції, фахівцем із соціальної роботи, представниками закладу охорони здоров`я проводить оцінку рівня безпеки дитини, згідно з додатком 10. До проведення оцінки рівня безпеки дитини можуть бути додатково залучені уповноважені суб`єкти в межах своїх повноважень.

У разі виявлення (підтвердження) за результатами оцінки рівня безпеки дитини фактів безпосередньої загрози її життю, або здоров`ю та потреби у вжитті невідкладних заходів до забезпечення її безпеки, дитина може бути невідкладно направлена до закладів охорони здоров`я для обстеження стану її здоров`я, надання необхідної медичної допомоги в стаціонарних умовах та документування фактів жорстокого поводження з нею або тимчасово влаштована відповідно до пункту 31 цього Порядку.

Після вжиття невідкладних заходів до забезпечення безпеки дитини, служба у справах дітей в той же день подає районній, районній у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчому органу міської, районної у місті (в разі утворення) ради, сільській, селищній раді об`єднаної територіальної громади клопотання про невідкладене відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Після надходження клопотання уповноважена особа районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади протягом одного дня розглядає порушене питання та приймає відповідне рішення.

Про відібрання дитини у батьків, орган опіки та піклування того ж дня письмово інформує прокуратуру за місцем проживання дитини та у семиденний строк після прийняття рішення, звертається до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або відібрання дитини у матері, батька без позбавлення батьківських прав.

Служба у справах дітей за участю інших структурних підрозділів районної, районної у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради, у тому числі об`єднаної територіальної громади, здійснює підготовку документів для звернення органу опіки та піклування до суду про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або відібрання дитини у матері, батька без позбавлення їх батьківських прав.

У разі прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків без позбавлення їх батьківських прав служба у справах дітей протягом тижня інформує центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді за місцем проживання сім`ї для надання соціальних послуг сім`ї. Результати проведеної центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді роботи враховуються службою у справах дітей під час підготовки висновку про доцільність поновлення або позбавлення батьків батьківських прав.

Якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав.

Згідно з п.п.2-5 ч.1 ст.164 СК України, суд може постановити таке рішення у випадку, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або органові опіки та піклування.

Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу.

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (SAVINY v. UKRAINE, № 39948/06, § 50, ЄСПЛ, від 18 грудня 2008 року).

З огляду на викладене вище, суд зазначає, що підставою відібрання дитини без позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї небезпечної для дитини обстановки: її життя, здоров`я і морального виховання.

Згідно ч. 2 ст. 155 СК, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Суд, дослідивши докази в їх сукупності, керуючись, насамперед, інтересами малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приходить до висновку, що умови проживання дитини з матір`ю ОСОБА_1 , дійсно є небезпечними для його життя та здоров`я, оскільки відповідачі не здійснюють належного догляду за дитиною, а також з урахуванням встановлених під час судового засідання обставин, що підтверджують недбале поводження з дитиною, а тому вважає за необхідне відібрати малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , без позбавлення батьківських прав.

Разом з тим,, суд вважає за необхідне зазначити, що, відповідно до вимог ст. ст. 170 СК України, якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини.

Стосовно позовних вимог щодо стягнення з відповідачів аліментів на утримання дітей, то суд вважає, що дані вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

При задоволенні позову щодо відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав, суд вирішує питання про стягнення з них аліментів.

У відповідності до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частин 1, 2 статі 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною 1 статті 12 цього Закону передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, за рішенням суду відповідно до статті 181 СК України.

Згідно зі статтею 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182 у редакції Законів № 2901-IV від 22 вересня 2005 року, № 2037-VIII від 17 травня 2017 року).

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до роз`яснень, які містять в пунктах 17, 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд вважає, що з кожного з відповідачів необхідно стягнути аліменти на утримання їх малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 06.04.2021 року, та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Крім того, відповідно до ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд також вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Судовий збір у справі складає 2724 грн., з яких: витрати по сплаті судового збору за вимогу про відібрання дитини становлять 908,00 грн., витрати по сплаті судового збору за вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_1 становлять 908,00 грн., витрати по сплаті судового збору за вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_2 становлять 908,00 грн., які необхідно стягнути з відповідачів на користь держави.

Керуючись ст. ст. 170, 182 Сімейного кодексу України, ст. ст. 76, 77, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 - 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Територіальний відділ Малиновського району служби у справах дітей Одеської міської ради, про невідкладне відібрання новонародженої дитини чоловічої статті, 20.02.2021 року у матері та батька без позбавлення батьківських прав, задовольнити в повному обсязі.

Відібрати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження, серії НОМЕР_2 , від 22.05.2021 року), у матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт громадянина України, серії НОМЕР_4 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ), та батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса останнього зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 , знятий з обліку 01.10.2020 року м. Харків), без позбавлення батьківських прав.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ), аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 06.04.2021 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса останнього зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 , знятий з обліку 01.10.2020 року м. Харків) аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду, а саме з 06.04.2021 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_8

Допустити негайне виконання рішення, в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 ; адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір, у розмірі 1362,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса останнього зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_3 , знятий з обліку 01.10.2020 року м. Харків) на користь держави судовий збір, у розмірі 1362,00 гривень.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені ст. ст. 354, 355 ЦПК України.

Суддя: Н.В. Мирончук