Справа № 265/3151/21
Провадження № 2/265/1024/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2021 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Адамової Т. С.,

за участю секретаря судового засідання Онищука О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Маріуполя Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування у Донецькій області в особі Маріупольського відділення управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування в Донецькій області про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю та зобов`язання виплатити одноразову допомогу члену сім`ї загиблого,

за участю:

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки адвоката Косенко С.С.,

представника відповідача Морозової Ю.А. , -

В С Т А Н О В И В :

07 травня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування у Донецькій області в особі Маріупольського відділення управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування в Донецькій області про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю з чоловіком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період шлюбу з 07.09.1996 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , та зобов`язання виплатити одноразову допомогу, передбачену ч.6 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у сумі, що дорівнює 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, у розмірі 210200 гривень. В обґрунтування заявлених позовних вимог посилалася на те, що 07.09.1996 року вона уклала шлюб з ОСОБА_3 , і з цього моменту вони проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 , вели спільне господарство та мали спільний побут. У шлюбі в них народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Чоловік працював у ПРАТ «МК «Азовсталь» майстром дільниці з ремонту конверторів. 13 травня 2020 року на ПРАТ «МК «Азовсталь» стався нещасний випадок, внаслідок якого під час виконання трудових обов`язків загинув її чоловік. За наслідками нещасного випадку складено акт форми Н-1. З метою реалізації права на отримання одноразової допомоги вона звернулася до відповідача, проте 11.03.2021 року винесено постанову про відмову у призначенні страхових виплат у зв`язку з неможливістю визначення складу сім`ї внаслідок того, що вона та померлий чоловік зареєстровані за різними адресами. Не погоджуюсь з рішенням відповідача, просить суд встановити факт спільного проживання однією сім`єю, та визнання права на отримання страхових виплат у зв`язку зі смертю її чоловіка.

31 травня 2021 року до суду надійшов відзив відповідача в особі начальника Маріупольського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду в Донецькій області Даглі П.В., в якому остання просила відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не відноситься до кола осіб, що мають право на одноразову допомогу, встановлену ч.6 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Зазначила, що одноразова допомога за ч. 6 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» виплачується особам, що мають на це право та такими особами у даному випадку є особи, що складали сім`ю загиблого. Враховуючи, що ОСОБА_1 зареєстрована з загиблим за різними адресами, то вони не можуть та не складали сім`ю, оскільки не були пов`язані спільним побутом та не вели спільне господарство, хоча і перебували у зареєстрованому шлюбі.

07 червня 2021 року надана заява представником позивачки адвокатом Косенко С.С. про виклик свідків.

Ухвалою суду від 11 травня 2021 року провадження по справі було відкрито, справу призначено до судового розгляду в порядку загального провадження, призначене підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 07 червня 2021 року підготовче провадження у справі закрите та справа призначена до судового розгляду.

Представник позивачки адвокат Косенко С.С. у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просив позовні вимоги задовольнити.

Позивачка підтримала позовні вимоги та пояснення представника.

Представник відповідача ОСОБА_5 підтримала заперечення, наведені у відзиві, просила у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , перебували у зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 1996 року, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , видане Маріупольським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області 07 вересня 1996 року (а.с. 11).

Від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 народився син ОСОБА_4 , про що Орджонікідзевським відділом реєстрації актів громадянського стану міста Маріуполя видане свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 (а.с. 12).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що Кальміуським районним у місті Маріуполі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), було зроблено відповідний актовий запис № 711 (а.с.13).

Згідно акту спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 13 травня 2020 року о 17.19 год. ПАТ «МК «Азовсталь» від 22 жовтня 2020 року форми Н-1/П, нещасний випадок, внаслідок якого настала смерть ОСОБА_3 , визнано таким, що пов`язаний з виробництвом (а.с. 14-48).

Позивачка вважає, що в неї як у особи яка проживала разом з загиблим ОСОБА_3 однією сім`єю виникає право на отримання одноразової страхової виплати у зв`язку зі смертю внаслідок нещасного випадку в розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно постанови № 0533/5827/5827.1/1 від 11 березня 2021 року Маріупольського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні одноразової допомоги на сім`ю у зв`язку з неможливістю визначення складу сім`ї (а.с.49).

Відповідно до ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

За змістом ст.3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5- рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

За змістом статей 3, 11 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК України).

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Указане правило діє, якщо в нормах матеріального права не має вказівки про перерозподіл обов`язків доказування.

Згідно акту КСН «Дружба» від 17.02.2021 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 спільно проживали однією сім`єю у будинку АДРЕСА_1 з 07 вересня 1996 року до дня смерті чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.50).

Як вбачається з договору строкового вкладу № SAMDNWFD501, укладеного 13 грудня 2019 року між АО КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 , адреса фактичного проживання ОСОБА_3 зазначена: АДРЕСА_1 (а.с. 60).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що позивачка є її подругою, вони знайомі з дитинства, а її чоловіка вона знала приблизно з 1994 року, коли ОСОБА_7 з ним познайомилася. На протязі всіх цих років вони дружили сім`ями, часто зустрічалися. З моменту одруження ОСОБА_7 та ОСОБА_3 вони проживали у будинку батьків ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 . В будинку вони робили сумісно ремонти, купувати усі необхідні для проживання речі (меблі, побутову техніку тощо). Їй відомо, що ОСОБА_3 був зареєстрований за адресою своїх батьків в смт. Старий Крим, оскільки не вбачав необхідності в перереєстрації. Запевнила суд, що позивачка разом з чоловіком ОСОБА_3 постійно проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , вели сумісне господарство, мали спільний бюджет, та в них була добра сім`я.

Свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що вона дуже добре знає родину позивачки, оскільки дружила з її померлою матір`ю, а також проживає по сусідству, часто була в них вдома. З 07 вересня 1996 року, тобто з моменту одруження ОСОБА_7 та її чоловік ОСОБА_3 постійно проживали у будинку АДРЕСА_1 , який належав батькам ОСОБА_7 . Родина була дуже дружня, ОСОБА_7 та ОСОБА_3 постійно були разом. Коли вона приходила до них в гості, у неї жодного разу не викликало сумнівів, щодо спільного проживання родини ОСОБА_11 , оскільки вони разом мешкали в одному будинку, вели спільне господарство, робили ремонт, виховували дитину, тобто були повноцінною родиною.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України та роз`яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з ч.6 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» чинної на день виникнення права, у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сім`ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, та одноразова допомога кожній особі, яка перебувала на його утриманні, а також на його дитину, яка народилася протягом не більш як десятимісячного строку після смерті потерпілого, у сумі, що дорівнює 20 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату.

Відповідно до роз`яснень, викладених в абз. 3 п. 1-1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року № 6, спори щодо розміру шкоди та права на її відшкодування у вигляді страхових виплат розглядаються судами в позовному провадженні за загальними правилами.

Як було встановлено в судовому засіданні, встановлення факту проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_3 однією сім`єю, необхідно позивачці для отримання одноразової допомоги на сім`ю загиблого.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивачка, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, про можливість встановлення факту проживання однією родиною ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з моменту укладення шлюбу, тобто ІНФОРМАЦІЯ_8 , і по день його смерті, а саме: ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Таким чином, встановлення юридичного факту, про який просить позивачка, породжує правовий наслідок, оскільки цей факт впливає на виплату суми одноразової допомоги сім`ї потерпілого у зв`язку із смертю на виробництві внаслідок нещасного випадку.

Пунктом 6 ст.42 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне страхування» передбачено, що у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві виплачується одноразова допомога його сім`ї у сумі, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату.

Відповідно до ст.3 п.2 Сімейного кодексу - сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

На день загибелі ОСОБА_3 до складу його сім`ї входили: дружина ОСОБА_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Оскільки законом чітко не передбачено який саме член сім`ї має право на звернення до Фонду із заявою про страхові виплати (повинен бути один член сім`ї, або всі члени сім`ї разом повинні звертатися), тому позивачка ОСОБА_1 як представник сім`ї, мала право одноособово на звернення до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецький області із заявою про виплату одноразової допомоги відповідно до п.6 ст. 42 ЗУ Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Станом на день настання страхового випадку, а саме станом на 13 травня 2020 року сума прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 2102 гривни, тобто сума одноразової допомоги становить 210200 гривень.

Таким чином, оскільки позивачка ОСОБА_1 є дружиною загиблого ОСОБА_3 , на момент його смерті проживала з ним однією сім`єю, була пов`язана з ним спільним побутом, подружжя мали взаємні права та обов`язки, то відповідно до ч.6 ст.42 Закону України « Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» вона має право на одноразову допомогу, що дорівнює 100 розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, у зв`язку з чим позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 263-265 ЦПК України, ст.3 Сімейного кодексу України, Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування у Донецькій області в особі Маріупольського відділення управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування в Донецькій області про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю та зобов`язання виплатити одноразову допомогу члену сім`ї загиблого, - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_3 , однією сім`єю з чоловіком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період шлюбу з 07.09.1996 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , ІПН НОМЕР_3 , право на отримання страхових виплат у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 внаслідок нещасного випадку на виробництві в порядку ч.6 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Зобов`язати Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування у Донецькій області в особі Маріупольського відділення управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування в Донецькій області виплатити ОСОБА_1 , як члену сім`ї загиблого ОСОБА_3 , одноразову допомогу, передбачену ч.6 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у сумі, що дорівнює 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права на страхову виплату, у розмірі 210200 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відомості щодо сторін у справі:

Позивачка:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_3 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач:

Управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування у Донецькій області в особі Маріупольського відділення управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування в Донецькій області, юридична адреса: 87541 Донецька область місто Маріуполь бульвар Морський буд. 74.

Повний текст рішення виготовлено 10 серпня 2021 року.

Суддя Адамова Т.С.