Дата документу 10.08.2021 Справа № 332/4173/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №332/4173/19 Головуючий у 1 інстанції: Сінєльник Р.В.
Провадження № 22-ц/807/1295/21 Суддя-доповідач: Дашковська А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«10» серпня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Дашковської А.В.,

суддів: Кримської О.М.,

Кочеткової І.В.,

секретар: Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 14 січня 2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої нестачею майна,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2019 року ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, спричиненої нестачею майна.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що відповідачі: завідуюча складом ділянки матеріальних складів господарства складського ОСОБА_1 , комірники складу металів та інструментів № 57010 ділянки матеріальних складів господарства складського - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 працювали в ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» за трудовими договорами та на підставі договорів про повну індивідуальну матеріальну відповідальність несли повну матеріальну відповідальність за зберігання матеріальних цінностей, що знаходяться на складі №1 цеху №33 ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат».

Під час виконання відповідачами своїх трудових обов`язків на складі металів і інструментів № 57010 цеху №33 була виявлена нестача матеріальних цінностей.

На підставі наказу директора ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» від 16.08.2019 року № 396 «Про проведення позапланової інвентаризації в цеху № 33 на складі № 57010» інвентаризаційною комісією була проведена позапланова вибіркова інвентаризація необоротних активів в цеху № 33 на складі металів і інструментів № 57010, а також за місцями їх фактичного зберігання.

За результатами інвентаризації складено Протокол № 155 від 30.08.2019 року, яким встановлено невідповідність фактичної наявності товарно-матеріальних цінностей за місцями їх фактичного зберігання з даними бухгалтерського обліку станом на 19.08.2019 року на суму 730 167,76 грн.

Відповідачів ознайомлено з Протоколом № 155 та з урахуванням однакової вини матеріально-відповідальних осіб, запропоновано в добровільному порядку рівними частинами відшкодувати суму заподіяної шкоди комбінату в розмірі 730 167,76 грн. до 18.09.2019 року шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок підприємства.

Від виплати завданих збитків у добровільному порядку відповідачі відмовилися, про що членами комісії 12.09.2019 року було складено відповідний Акт.

З метою визначення розміру збитків від нестачі, яка призвела до завдання ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» матеріальної шкоди, товариство звернулось до суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Оціночно-консалтингова фірма «Бізнес-Експерт-Сервіс», що діє на підставі сертифіката УТО й ФДМУ від 06.12.1997 року №937, свідоцтво в Державному реєстрі оцінювачів від 04.05.2005 року № 2738.

Згідно Звіту про оцінку товарно-матеріальних цінностей відповідно до Переліку, наданого Замовником в кількості 38 позицій, та Висновку про вартість об`єкта оцінки ринкова вартість об`єкта оцінки на дату оцінки з урахуванням ПДВ становить 815 990,68 грн.

На підставі зазначеного, посилаючись на положення ст.ст.135-1, 135-3 КЗпП України, просило стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 по 271 996,90 грн. з кожної матеріальної шкоди, спричиненої нестачею майна, та по 5579,96 грн. з кожної судових витрат.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 14 січня 2021 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» 271 996 грн. 90 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої нестачею майна.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» 271 996 грн. 90 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої нестачею майна.

Стягнуто ОСОБА_3 на користь ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» 271 996 грн. 90 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої нестачею майна.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» судові витрати у розмірі 5 579 грн. 96 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» судові витрати у розмірі 5 579 грн. 96 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» судові витрати у розмірі 5 579 грн. 96 коп.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 , подали апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на проведення часткової інвентаризації при прийомі на роботу, належне виконання обов`язків, відсутність можливості незаконним чином заволодіти та розпорядитись майном позивача, неналежну організацію обліку товарно-матеріальних адміністрацією підприємства, порушення вимог ст. 135-3 КЗпП щодо врахування ступеня вини, виду та межі матеріальної відповідальності, зазначаючи про неправильний розподіл судових витрат, просили скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що з відповідачами було укладено договори про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, доводи апеляційної скарги не спростовують факт виявленої нестачі, відповідачами не були виконані трудові обов`язки, товариством проводилась інвентаризація, судом першої інстанції обґрунтовано включено до судових витрат витрати на проведення незалежної оцінки майна.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

За приписами ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення з відповідачів майнової шкоди, суд першої інстанції виходив із того, що відповідачі є особами, з якими укладені договори про повну матеріальну відповідальність, їхньою протиправною поведінкою та неналежним виконанням своїх посадових обов`язків, порушенням посадових інструкцій спричинено матеріальну шкоду, а тому вони відповідно до статті 132 КЗпП України несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди в рівних частках.

Колегія суддів погоджується з висновком суду.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 працювала в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» за трудовим договором з 29.06.2017 року по 16.09.2019 року на підставі наказу ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» № 342 від 27.06.2017 року з 29.06.2017 року по 28.02.2018 року комірником (старший) складу № 1 дільниці матеріальних складів управління логістики (цех № 13); на підставі наказу ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» № 148 від 28.02.2018 року - з 01.03.2018 року по 28.02.2019 року комірником (старший) складу № 1 дільниці матеріальних складів господарство складське (цех № 33); згідно з наказом ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» № 09 від 01.02.2019 року з 01.02.2019 року переведена на посаду завідуючої складом № 1 дільниці матеріальних складів господарства складського (33.01.00) (т.1, а.с. 24- 26).

З посадовою інструкцією завідуючої складом ділянки матеріальних складів господарства складського від 28.03.2018 року № ДИ 33.01.00.04 ОСОБА_1 ознайомлена 24.04.2018 року.

Відповідно до трудових обов`язків завідуючої складом та на підставі Договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність №3 від 06.02.2019 року, укладеного між ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» та ОСОБА_1 , з 06.02.2019 року ОСОБА_1 несе повну матеріальну відповідальність за зберігання матеріальних цінностей, що знаходяться на складі № 1 цеху № 33 (т.1, а.с.28).

ОСОБА_2 працювала в ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» за трудовим договором з 05.02.2019 року по 26.09.2019 року: на підставі наказу ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» № 59 від 04.02.2019 року - комірником (старший) складу № 1 дільниці матеріальних складів цеху № 33 (господарства складського) (т.1, а.с.29).

Відповідно до трудових обов`язків комірника (старшого) та на підставі Договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність № 4 від 08.02.2019 року, укладеного між ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» та ОСОБА_2 , з 08.02.2019 року ОСОБА_2 несе повну матеріальну відповідальність за зберігання матеріальних цінностей, що знаходяться на складі № 1 цеху № 33 (т.1, а.с.31).

ОСОБА_3 на підставі наказу ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» № 64 від 06.02.2019 року працювала в ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» за трудовим договором з 07.02.2019 року по 12.09.2019 року комірником (старший) складу № 1 дільниці матеріальних складів господарства складського (цех № 33)(т.1, а.с.32).

Відповідно до трудових обов`язків комірника (старшого) на підставі Договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність № 5 від 12.02.2019 року, укладеного між ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» та ОСОБА_3 , з 12.02.2019 року ОСОБА_3 несе повну матеріальну відповідальність за зберігання матеріальних цінностей, що знаходяться на складі № 1 цеху № 33 (т.1, а.с.34).

З робочою інструкцією комірника (старшого) РИ 33.01.01-2018 від 25.06.2018 року ознайомлені: ОСОБА_1 - 02.07.2018 року, ОСОБА_2 - 05.02.2019 року, ОСОБА_3 - 07.02.2018 року. Згідно з наказом ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» № 488 від 16.09.2019 року ОСОБА_1 звільнена з посади з 16.09.2019 року на підставі заяви для догляду за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку, ст. 38 КЗпП України (т.1, а.с. 27).

Згідно з наказом ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» № 512 від 26.09.2019 року ОСОБА_2 була звільнена з посади з 26.09.2019 року - на підставі заяви для догляду за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку, ст. 38 КЗпП України (т.1, а.с.31).

Згідно з наказом ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» № 481 від 12.09.2019 року ОСОБА_3 звільнена з посади з 12.09.2019 року на підставі заяви для догляду за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку, ст. 38 КЗпП України (т.1, а.с. 33).

За приписами частини першої статті 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків.

Згідно з частиною другою статті 130 КЗпП України при покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.

Пунктами 1, 5 частини першої статті 134 КЗпП України передбачено, що відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли, зокрема, між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей; шкоди завдано недостачею, умисним знищенням або умисним зіпсуттям матеріалів, напівфабрикатів, виробів (продукції), в тому числі при їх виготовленні, а також інструментів, вимірювальних приладів, спеціального одягу та інших предметів, виданих підприємством, установою, організацією працівникові в користування.

Згідно з частинами першою, третьою статті 136 КЗпП України покриття шкоди працівниками в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, провадиться за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, керівниками підприємств, установ, організацій та їх заступниками - за розпорядженням вищестоящого в порядку підлеглості органу шляхом відрахування із заробітної плати працівника. У решті випадків покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду.

За загальним правилом, суд у кожному випадку зобов`язаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й об`єктивного з`ясування обставин, від яких згідно зі статтями 130, 135-3, 137 КЗпП України залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню.

Відповідно до статті 138 КЗпП України для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу.

За положеннями ч.1 ст. 135-3 КЗпП України розмір заподіяної підприємству шкоди визначається за фактичними витратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості (собівартості) матеріальних цінностей за вирахуванням зносу з установленими нормами; у разі недостачі розмір шкоди визначається за цінами, що діють у даній місцевості на день відшкодування шкоди .

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29.12.1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам організаціям їх працівниками « зазначено, що під прямою дійсною шкодою слід розуміти втрату, погіршення або зниження цінностей, майна, необхідність провести затрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов`язків, грошові виплати (п.4 абзац 2 Постанови) .

Разом з тим, розмір шкоди, заподіяної з вини кількох працівників, визначається для кожного з них з урахуванням ступеня вини, виду і меж матеріальної відповідальності. Солідарна матеріальна відповідальність застосовується лише за умови, якщо судом встановлено, що шкода підприємству, установі, організації заподіяна спільними умисними діями кількох працівників або працівника та інших осіб.

За приписами ч.2 ст.130 КЗпП України при покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до наказу директора ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» № 396 від 16.08.2019 року «Про проведення позапланової інвентаризації в цеху № 33 на складі № 57010» інвентаризаційною комісією у складі: голова комісії: начальник відділу забезпечення виробництва управління постачання - Гречка М.В.; члени комісії: провідний економіст з фінансової роботи КРВ СБ - ОСОБА_5 , провідний аналітик з питань фінансово-економічної безпеки ВЄБ СБ - Тувайкін Р.В.; провідний бухгалтер-ревізор ГБ - Горішна Н.В.; завідуюча складом ділянки матеріальних складів господарства складського - ОСОБА_6 , проведена позапланова вибіркова інвентаризація необоротних активів за рахунком 15 та запасів за рахунками 20, 22 в цеху № 33 у складі металів і інструментів № 57010, а також за місцями їх фактичного зберігання станом на 19.08.2019 року.

За результатами проведеної інвентаризації комісією виявлено невідповідність фактичної наявності товарно-матеріальних цінностей за місцями їх фактичного зберігання даним бухгалтерського обліку станом на 19.08.2019року, а саме: недостача товарно-матеріальних цінностей у загальній кількості 2 134,80 умовних одиниць на суму 608 473,13 грн. (без ПДВ); надлишки товарно-матеріальних цінностей у загальній кількості 926,06 умовних одиниць на загальну суму 340 745,64 грн. (без ПДВ) та складено Протокол № 155 від 30.08.2019 року «Про результати позапланової вибіркової інвентаризації в цеху № 33 на складі металів і інструментів № 57010», який затверджено директором ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (т.1, а.с.35-40).

Як вбачається зі змісту Протоколу № 155 від 30.08.2019 року «Про результати позапланової вибіркової інвентаризації в цеху № 33 на складі металів і інструментів № 57010», інвентаризаційною комісією було проведено позапланову вибіркову інвентаризацію, в ході якої перевірено рух товарно-матеріальних цінностей по 81 позиціям та встановлено недостачу у загальній кількості 2134,8 умовних одиниць на суму 608 473,13 грн., з яких по 35 позиціям рух товарно-матеріальних цінностей у період з останньої інвентаризації (18.02.2019 року) не відбувався, оскільки в період з 18.02.2019 року по 19.08.2019 року попит на вказані ТМЦ структурних підрозділів товариства був відсутній. При цьому загальна недостача по цим 35 позиціям складає 335 613,81 грн. (55% від загальної суми недостачі) та лишки 64 572,11 грн. (19% від загальної вартості надлишків.

Згідно Висновку про вартість об`єкта оцінки від 28 жовтня 2019 року суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Оціночно-консалтингова фірма «Бізнес-Експерт-Сервіс» ринкова вартість об`єкта оцінки (згідно переліку, наданого замовником) на дату оцінки з урахуванням ПДВ становить: 815 990,68 гривень (т.1, а.с.67).

Зазначений висновок відповідачами не оскаржений та не спростований.

05.09.2019 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ознайомлено з Протоколом № 155 від 30.08.2019 року «Про результати позапланової вибіркової інвентаризації в цеху № 33 на складі металів і інструментів № 57010» та його висновками щодо нестачі товарно-матеріальних цінностей, з якою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 письмово не погодились (т.1, а.с. 40).

Факт ознайомлення з Протоколом № 155 від 30.08.2019 року та його висновками щодо нестачі товарно-матеріальних цінностей відповідачем ОСОБА_1 не заперечувався в суді першої та апеляційної інстанцій.

Від пропозиції комісії з представників ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» у складі: голови комісії - начальника відділу забезпечення виробництва управління постачання ОСОБА_12, членів комісії: провідного економіста з фінансових питань КРВ СБ ОСОБА_5., провідного аналітика з питань фінансово-економічної безпеки ВЄБ СБ ОСОБА_7 щодо виплати в рівних частках завданих збитків в розмірі 608 473,13 гри. (без ПДВ), 121 694,63 гри. ПДВ - 730 167,76 грн. (з ПДВ) в строк до 18.09.2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про що був складений відповідний Акт від 12.09.2019 року (т.1, а.с.66).

З Актом-претензією від 12.09.2019 рокуОСОБА_1 , ОСОБА_2 ознайомлені, про що свідчить їх підпис під вказаним актом (т.1, а.65), ОСОБА_3 відмовилась від ознайомлення з Актом-претензією від 12.09.2019 року, про що складений відповідний Акт від 12.09.2019 року (т.1, а.с.66).

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до змісту Протоколу № 155 від 30.08.2019 року «Про результати позапланової вибіркової інвентаризації в цеху № 33 на складі металів і інструментів № 57010», на який позивач посилається в якості доказу наявності всіх складових умов настання матеріальної шкоди, недостача сталася з вини матеріально-відповідальних осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які не забезпечили збереження ввірених їм матеріальних цінностей, не вживали заходів щодо запобігання шкоди Товариству, порушили покладені на них трудові обов`язки. Так, ОСОБА_1 відповідно до посадової інструкції завідуючої складом ділянки матеріальних складів господарства складського не забезпечила виконання наступних пунктів посадової інструкції: п.2.1.1, 2.8, 2.8.1,2.8.3, 2.8.5, 2.19, розділ 4 «Відповідальність» 4.2, 4.3, розділ 5 «Повинен знати та використовувати на практиці» 5.1, 5.9. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 порушили вимоги п. 6.1, 6.2, 6.4, 6.7 та абзацу 3 вступної частини Робочої інструкції комірника (старшого) РИ 33.01.01-201 8 від 25.06.2018 року.

Отже, за вказаних обставин, доводи апеляційної скарги відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про належне виконання обов`язків та не порушення вимог посадових інструкцій спростовуються матеріалами справи, зокрема, змістом відповідного Протоколу № 155 від 30.08.2019 року, складеного за результатами позапланової вибіркової інвентаризації в цеху № 33 на складі металів і інструментів № 57010.

Відповідно до вимог частин 3 та 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Частинами першою-третьою статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Посилаючись в апеляційній скарзі на неналежнуорганізацію обліку товарно-матеріальних адміністрацією підприємства, відповідачі не зазначають, в чому саме полягає неналежна організація обліку товарно-матеріальних цінностей на складах адміністрацією підприємства та не надають доказів на підтвердження вказаних обставин.

Матеріали справи не містять та відповідачами не надано доказів звернення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до адміністрації ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» з доповідними, заявами, пропозиціями щодо неналежної організації адміністрацією підприємства обліку товарно-матеріальних цінностей на складах, відповідальність за зберігання матеріальних цінностей на яких була покладена на відповідачів.

Доводи апеляційної скарги про те, що під час перебування завідуючої складом ОСОБА_1 у відпустці (в січні-лютому 2019 року) виконуючим її обов`язки був призначений вантажник ОСОБА_8 , який в цей період мав право відкривати та закривати склад, а після виходу ОСОБА_1 з відпустки інвентаризація не проводилась, спростовуються матеріалами справи.

Так з розпорядження заступника директора ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» ОСОБА_9 №2344-р від 29.12.2018 року «Про тимчасове заміщення працівника» вбачається, що у зв`язку з вакансією посади завідуючого складом №1 з 02.01.2019 року по 12.01.2019 року обов`язки завідуючого складом №1 ділянки матеріальних складів господарства складського покладено на вантажника ОСОБА_8 з оплатою праці щодо виконуваної роботи (т.2, а.с.148).

Відповідно до розпорядження заступника директора ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» ОСОБА_9 №233-р від 29.12.2018 року «Про тимчасове заміщення працівника» на період щорічної відпустки завідуючого складом №1 ділянки матеріальних складів господарства складського (цеху №33) ОСОБА_1 з 11.02.2019 року по 15.02.2019 року її обов`язки покладено на вантажника загальних професій ХС ОСОБА_8 з оплатою праці по виконуваної роботи (т.2, а.с.149).

До позовної заяви долучений наказ директора ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» ОСОБА_11 №70 від 20.02.2019 року « Про проведення позапланової сполошної інвентаризації на складі №57010» за змістом якого з метою забезпечення зберігання майна товариства у зв`язку зі зміною матеріально відповідальної особи в строк з 18.02.2019 року по 18.03.2019 року призначено проведення позапланової сполошної інвентаризації на складі №57010» станом на 18.02.2019 року (т.1, а.с.53).

Матеріали справи містять копії протоколів засідань інвентаризаційної комісії, за результатами проведення інвентаризації товарно-матеріальних цінностей щодо місць їх фактичного зберігання на складах цеху №33 станом на 18.02.2019року (від 28.03.2018 року №49, від 28.03.2018 року №50, від 28.03.2018 року №51, від 28.03.2018 року №52, від 28.03.2018 року №53, від 28.03.2018 року №54, від 28.03.2018 року №54, від 28.03.2018 року №54 (т.1, а.с.54-60), відповідно до яких при проведенні інвентаризації встановлено, що за даними бухгалтерського обліку і фактичною наявністю недостачі та надлишків не має (т.1, а.с.54-60).

Отже, попередня інвентаризація товарно-матеріальних цінностей була проведена станом на 18.02.2019року після виходу відповідача ОСОБА_1 з відпустки та після закінчення 15.02.2019 року періоду, під час якого вантажник ОСОБА_8 виконував обов`язки завідуючого складом.

Як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанцій відповідачі не заперечували той факт, що складські приміщення обладнані камерами спостереження та сигналізацією, вивіз товарно-матеріальних цінностей зі складу без належного оформлення документів працівниками складу неможливий.

З метою підтвердження тих обставин, що інвентаризація, яка передувала інвентаризації, проведеної на підставі наказу директора ТОВ «Запорізький титано-магнієвий комбінат» від16.08.2019 року №396 «Про проведення позапланової інвентаризації в цеху № 33 на складі № 57010» була суцільною тапроводилася за участю ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_10 , позивачем надано інвентаризаційні описи (витяги з інвентаризаційних описів) до протоколів №№49-55 від 28.03.2019 року засідання інвентаризаційної комісії по результатам інвентаризації на складах цеху №33.

Кожен, з інвентаризаційних описів містить підписи відповідачів, якими вони підтвердили, що «всі цінності, зазначені в інвентаризаційному опису, комісією перевірені в натурі в їх присутності та внесені в опис, у зв`язку з чим претензій до інвентаризаційної комісії не мають. Цінності, перелічені в опису, знаходяться на їх відповідальному зберіганні» (т.2, а.с.169-226).

За вказаних обставин, твердження апеляційної скарги про проведення часткової інвентаризації не відповідає фактичним обставинам та спростовується наданими позивачем доказами та показаннями допитаних в суді першої інстанції свідків.

Враховуючи, що ОСОБА_2 була прийнята на посаду з 05.02.2019 року, ОСОБА_10 працювала на посаді з 07.02.2019 року, попередня інвентаризація проводилась в присутності всіх відповідачів та за даними бухгалтерського обліку недостачі та надлишків станом на 18.02.2019 року не виявлено, доводи апеляційної скарги про недоведеність вини відповідачів у нестачі, виявленій за результатами інвентаризації у вересні 2019 року колегія суддів вважає неприйнятними.

Не заслуговує на увагу довід апеляційної скарги в частині незгоди з висновком суду першої інстанції щодо стягнення з відповідачів збитків в рівних частках, оскільки за посадовими обов`язками вони мали однаковий доступ до товарно-матеріальних цінностей, нестачу яких встановлено за результатами останньої інвентаризації, наявність вини в інших частках, ніж зазначено в рішенні суду відповідачами не доведено належними доказами, що є їх обов`язками в розумінні вимог ст.12 ЦПК України.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині розподілу судових витрат, зокрема включення до судових витрат вартості проведення незалежної оцінки майна, зробленої ТОВ «Оціночно-консалтингова фірма «Бізнес-Експерт-Сервіс», колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до положень статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи.

За приписами ст.139 ЦПК України обов`язок доведення вимог щодо не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

За приписами пунктів 81-82 Постанови Кабінету Міністрів України №1891 від 10.12.2003 року «Про затвердження методики оцінки майна» - розділ «Визначення розміру збитків, що призвели до завдання майнової шкоди»: «Положення цього розділу застосовуються для визначення розміру збитків, що призвели до завдання майнової шкоди державі в особі державних органів, державних підприємств; територіальній громаді в особі органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств або суб`єкту господарювання з державною (комунальною) часткою в статутному (складеному) капіталі, у разі необхідності обґрунтування наявності або установлення факту розкрадання, нестачі, знищення, псування майна. Визначення розміру збитків переважно здійснюється шляхом проведення незалежної оцінки...».

Пунктами 2.4, 6.5 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» визначено, що Учасниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» є Фонд державного майна України та компанія «ТОЛЕКСІС ТРЕЙДІНГ ЛІМІТЕД». Статутний капітал розподіляється між Учасниками наступним чином: Фонд державного майна України - 51 % статутного капіталу товариства; Компанія «ТОЛЕКСІС ТРЕЙДІНГ ЛІМІТЕД» - 49 % статутного капіталу товариства (т.1, а.с. 16-19).

За вказаних обставин, вартість об`єкту оцінки (згідно переліку, наданого замовником) проведеної суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Оціночно-консалтингова фірма «Бізнес-Експерт-Сервіс» належить до збитків, які заподіяні підприємству внаслідок порушення відповідачами покладених на них трудових обов`язків, правомірно стягнута судом з відповідачів в рівних частках.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Таким чином, при розгляді справи апеляційним судом встановлено, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують його висновків.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 14 січня 2021 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 13 серпня 2021 року.

Головуючий А.В. Дашковська

Судді: О.М. Кримська

І.В.Кочеткова