Справа №: 398/992/18
провадження №: 4-с/398/15/21
УХВАЛА

Іменем України

"06" серпня 2021 р.Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Авраменка О.В.,

з участю секретаря судового засідання Міщенко С.А.,

заявника ОСОБА_1 ,

старшого державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро) Сагайдачної В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Олександрії скаргу боржника ОСОБА_1 , стягувач: ОСОБА_2 , державний виконавець: старший державний виконавець Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сагайдачна Валентина Володимирівна, на дії державного виконавця

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сагайдачної В.В. в якій просив:

- визнати неправомірними дій старшого виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сагайдачної В.В. щодо складання розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 26.08.2020 року у виконавчому провадженні №57362924;

- скасувати розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 26.08.2020 року у виконавчому провадженні №57362924;

- зобов`язанти здійснити перерахунок заборгованості зі сплати аліментів у виконавчому провадженні №57362924, з урахуванням здійснених ОСОБА_3 грошових переказів на користь ОСОБА_2 в сумі 45 115,00 грн., інформацію про які надано АТ «ПриватБанк» на виконання рішення Печерського районного суду м. Києва від 04.02.2020 року у справі №757/570/20-ц та зазначено у клопотанні представника боржника від 14.08.2020 року.

В обґрунтування скарги зазначив, що в Олександрійському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) знаходиться виконавче провадження №57362924 з примусового виконання судового наказу №2-н/398/118/18 від 23.04.2018 року, виданого Олександрійським міськрайонний судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на користь ОСОБА_2 . Про ініціювання процедури стягнення аліментів та відкриття виконавчого провадження ОСОБА_3 не було відомо, оскільки він перебував за межами України (в Державі Ізраїль). Перебуваючи в зазначеній іноземній країні, заявник за усною домовленістю з колишньою дружиною регулярно здійснював переказ грошей (валютні перекази) на ім`я ОСОБА_2 в якості сплати аліментів. Після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження ним було направлено державному виконавцю клопотання з документами, що підтверджують здійснення грошових переказів на користь ОСОБА_2 в якості сплати аліментів на загальну суму 42 333,00 грн., але державний виконавець відмовилася враховувати суму добровільно сплачених аліментів.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 жовтня 2020 року скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 23 грудня 2020 року апеляційну скаргу представника боржника залишено без задоволення, ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 жовтня 2020 року без змін.

Постановою Верховного Суду від 27 квітня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково, ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 жовтня 2020 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 23 грудня 2020 року скасовано та справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи рішення судів першої та апеляційної інстанції, Верховний суд зазначив, що встановивши факт перерахування боржником на рахунок стягувача в період з жовтня 2018 року по серпень 2019 року коштів у загальній сумі 1 550 дол. США, суди не перевірили наявність у ОСОБА_3 перед ОСОБА_2 інших грошових зобов`язань ніж ті, що передбачені судовим наказом Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 квітня 2018 року в справі №398/992/18, та не встановили, що зазначені платежі здійснені боржником не в рахунок погашення заборгованості зі сплати аліментів, а тому дійшли передчасного висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав скаргу та просив її задовольнити. Пояснив, що після розірвання шлюбу з ОСОБА_2 в них була усна домовленість щодо утримання син, за якою він перераховував кошти на рахунок останньої. Про те, що з нього стягнуті аліменти на утримання дитини він не знав і продовжував перераховувати кошти на рахунок ОСОБА_2 . Стягувач спеціально звернулася про стягнення аліментів, щоб на підставі довідок про заборгованість по аліментах мати змогу безперешкодно вивозити дитину за кордон. Коли він дізнався про існування виконавчого провадження про стягнення з нього аліментів, то звернувся до державного виконавця з заявою про врахування добровільно сплачених коштів в рахунок погашення заборгованості по аліментах, на що отримав відмову. Просить задовольнити скаргу та врахувати перераховані кошти на рахунок стягувача при обчисленні розміру заборгованості за аліментами. Крім того, просить стягнути судові витрати.

В судовому засіданні старший державний виконавець Сагайдачна В.В. заперечила проти задоволення скарги з тих підстав, що за заявою ОСОБА_2 було відкрито виконавче провадження. Перевіркою майнового стану боржника, було встановлено відсутність у останнього майна та офіційних доходів, у зв`язку з чим заборгованість розраховувалася щомісячно виходячи з середнього заробітку по місту Олександрія. Стягувач неодноразово зверталася до ДВС з завою про видачу довідки про заборгованість по аліментах, зазначаючи, що аліменти від боржника не отримувала. В кінці літа 2019 року представник скаржника почав звертатися до неї із заявами про те, що боржник сплачував аліменти на користь стягувача та надав документи іноземною мовою, які не можуть бути нею враховані. Починаючи з листопада 2019 року боржник перераховував аліментні платежі на депозитний рахунок ДВС. Вона рекомендувала боржнику задекларувати свої доходи та надати їй відповідні відомості, для розрахунку заборгованості, проте її рекомендації він проігнорував. Через відсутність у платіжних документах зазначення того, що це аліментні платежі, а також підтвердження стягувача, що вона отримувала аліменти від боржника, перераховані кошти не були враховані при обчислення заборгованості по аліментах. В рішенні суду про розкриття банківської таємниці зазначено лише, що стягувач отримувала кошти від боржника, а призначення платежу не зазначено, платежі носили не регулярний характер. Їй невідомо щодо наявності інших виконавчих проваджень з тими ж сторонами. У зв`язку із зазначеним вважає скаргу необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Стягувач ОСОБА_2 , належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду скарги, в судове засідання не зявилася. Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача не перешкоджає розгляду скарги.

Заслухавши пояснення заявника та державного виконавця, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що 23 квітня 2018 року судовим наказом Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області у справі №398/992/18 з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 02 квітня 2018 року і до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Дніпро) Сагайдачною В.В. від 05 жовтня 2018 року відкрито виконавче провадження №57362924 з примусового виконання зазначеного судового наказу.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 04 лютого 2020 року задоволено заяву ОСОБА_3 та зобов`язано АТ КБ «Приватбанк» розкрити інформацію, яка містить банківську таємницю щодо обсягу грошових коштів, які надійшли від ОСОБА_3 за допомогою системи міжнародних грошових переказів RIA на рахунки ОСОБА_2 , які відкриті в АТ «Комерційний банк «Приватбанк» за період з 05 жовтня 2018 року по 29 серпня 2019 року із зазначенням дати та суми операцій.

Згідно з інформацією, яка міститься у довідці АТ КБ «Приватбанк» від 11 березня 2020 року №20.1.0.0.0/7-20200305/3496 грошові перекази на ім`я ОСОБА_2 почали здійснюватися ОСОБА_3 з жовтня 2018 року. Зокрема, вказано, що грошовий перекази отримані ОСОБА_2 : 09 жовтня 2018 року в сумі 100,00 доларів США, 26 жовтня 2018 року в сумі 200,00 доларів США, 23 листопада 2018 року в сумі 150,00 доларів США, 17 грудня 2018 року в сумі 200,00 доларів США, 18 січня 2019 року в сумі 300,00 доларів США, 28 лютого 2019 року в сумі 100,00 доларів США, 01 квітня 2019 року в сумі 200,00 доларів США, 31 травня 2019 року в сумі 100,00 доларів США, 30 червня 2019 року в сумі 200,00 доларів США, 29 серпня 2019 року в сумі 100 доларів США.

Зазначене також підтверджується і платіжними документами щодо здійснення переказів, наданими боржником.

Боржник неодноразово звертався до державного виконавця із заявами щодо перерахунку заборгованості зі сплати аліментів, однак державним виконавцем зазначені вище валютні платежі не були враховані при розрахунку заборгованості зі сплати аліментів.

У статті 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У частинах першій, третій та четвертій статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» закріплено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частки від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті.

За змістом ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом.

У постанові Верховного Суду від 01 серпня 2019 року в справі №642/6906/16-ц (провадження № 61-26229св18) викладений правовий висновок, що відсутність інших грошових зобов`язань між стягувачем та боржником, відсутність відмови стягувача від отримання грошових переказів, здійснених боржником, а також неможливість зазначення призначення платежу «добровільна сплата аліментів» у таких грошових переказах в сукупності можуть свідчити про добровільне виконання боржником свої обов`язків.

В ході судового розгляду встановлено, що починаючи з жовтня 2018 року, тобто після відкриття виконавчого провадження з примусового виконання судового наказу про стягнення аліментів, до вересня 2019 року боржником ОСОБА_3 неодноразово здійснювались валютні грошові перекази на банківський рахунок стягувача ОСОБА_2 , від отримання яких стягувач не відмовлялася та відповідно отримала особисто у банківській установі. Стягувач в судові засідання неодноразово не з`являлася та не заперечила факт отримання зазначених грошових коштів саме як аліментів. При цьому, відсутність в платіжних документах зазначення, що грошовий переказ здійснюється як добровільна сплата аліментів, з урахуванням того, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження наявності інших зобов`язань боржника перед стягувачем, ніж ті, що передбачають сплату аліментів, не спростовує позицію ОСОБА_3 , що такі перекази були здійснені саме в рахунок добровільної сплати аліментів.

Боржник ОСОБА_3 змінив прізвище на « ОСОБА_6 », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в державного виконавця були відсутні підстави для неврахування зазначених платежів, як добровільної часткової сплати аліментів, при виготовленні розрахунку заборгованості.

Частиною 2 статті 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Оскільки скарга боржника є обґрунтованою, то суд приходить до висновку, що скарга підлягає задоволенню в частині визнання неправомірними дії державного виконавця щодо неврахування платежів, здійснених боржником у вигляді валютних переказів на банківський рахунок стягувача та зобов`язання державного виконавця усунути порушення шляхом врахування платежів, здійснених боржником у вигляді валютних переказів, при обчислені розміру заборгованості за аліментами.

В той же час, скарга не підлягає задоволенню в частині скасування розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 26.08.2020 року, оскільки такий спосіб захисту порушених прав не передбачений чинним ЦПК України.

Відповідно до ст. 452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Так як скаргу задоволено, то з органу державної виконавчої служби суд стягує судовий збір, сплачений боржником при апеляційному та касаційному оскарженні, в розмірі 874,40 грн.

При цьому, не підлягають відшкодуванню судові витрати, здійсненні боржником у справі щодо розкриття банківської таємниці, оскільки зазначена справа розглянута в порядку окремого провадження та відповідно до відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справі окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. Крім того, такі витрати не пов`язані з розглядом цієї скарги.

Керуючись ст. ст. 260, 447 453 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) стягувач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), державний виконавець: старший державний виконавець Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сагайдачна Валентина Володимирівна (адреса місцезнаходження: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. 6-го Грудня, буд. 138), на дії державного виконавця задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сагайдачної Валентини Володимирівни щодо неврахування платежів, здійснених боржником ОСОБА_1 у вигляді валютних переказів на банківський рахунок стягувача ОСОБА_2 .

Зобов`язати старшого державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Сагайдачну Валентину Володимирівну усунути порушення шляхом врахування платежів, здійснених боржником ОСОБА_1 у вигляді валютних переказів 09 жовтня 2018 року в сумі 100,00 доларів США, 26 жовтня 2018 року в сумі 200,00 доларів США, 23 листопада 2018 року в сумі 150,00 доларів США, 17 грудня 2018 року в сумі 200,00 доларів США, 18 січня 2019 року в сумі 300,00 доларів США, 28 лютого 2019 року в сумі 100,00 доларів США, 01 квітня 2019 року в сумі 200,00 доларів США, 31 травня 2019 року в сумі 100,00 доларів США, 30 червня 2019 року в сумі 200,00 доларів США, 29 серпня 2019 року в сумі 100 доларів США на банківський рахунок стягувача ОСОБА_2 при обчислені розміру заборгованості за аліментами.

В іншій частині вимог скарги відмовити.

Стягнути з Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (адреса місцезнаходження: Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. 6-го Грудня, буд. 138, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса місця проживання, зареєстрована у встановленому законом порядку: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі 874 (вісімсот сімдесят чотири) гривні 40 копійок.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Повний текст ухвали складено 11 серпня 2021 року.

Суддя О.В.Авраменко