Шаргородський районний суд
У Х В А Л А

10 серпня 2021 року

м. Шаргород

справа №152/485/21

провадження № 2/152/223/21

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого судді Соколовської Т.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Полігаса В.М. про відвід головуючого судді Соколовської Т.О. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Шаргородської міської ради Вінницької області, ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним,

встановив:

ОСОБА_1 20.04.2021 звернувся до Шаргородського районного суду Вінницької області з позовом до Шаргородської міської ради Вінницької області, ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи, означена цивільна справа передана в провадження судді Шаргородського районного суду Войнаровського І.В. (а.с.14).

Ухвалою судді від 28.04.2021 позовну заяву прийнято до розгляду, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження (а.с.18).

У зв`язку із закінченням повноважень судді Войнаровського І.В., розпорядженням керівника апарату суду від 02.08.2021 № 33 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи та відповідно до вимог ст.14 ЦПК України, справу передано в провадження судді Соколовської Т.О. (а.с. 91 - 92).

02.08.2021 суддею Соколовською Т.О. цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шаргородської міської ради Вінницької області, ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним прийнято до свого провадження (а.с.93).

Підготовче засіданні призначено на 10 годину 27 серпня 2021 року.

10.08.2021 на електронну адресу суду від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Полігаса В.М надійшла заява про відвід головуючого судді Соколовської Т.О., яка вмотивована тим, що суддя Соколовська Т.О. розглядала цивільну справу №152/186/17 за аналогічним позовом ОСОБА_1 до тих же самих сторін, з тим же самим предметом і підставами. Дана позовна заява, за клопотанням ОСОБА_1 , ухвалою суду від 11.06.2018 залишена без розгляду. Отже суддя Соколовська Т.О. добре обізнана в матеріалах справи, їй відомі обставини конфлікту, що стали підставою для виникнення даного цивільно правового спору, Вказана обставина викликає обґрунтований сумнів у позивача в неупередженості та об`єктивності головуючого судді Соколовської Т.О.

Перевіривши заяву про відвід на її обґрунтованість та підставність з юридичної точки зору, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частина 5 статті 55 Конституції України та стаття 7 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" гарантують кожному право будь-якими, не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень та протиправних посягань незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави .

За приписами ст.39 ЦПК України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

За правилами ч.7 ст.40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.8 ст.40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Заява про відвід головуючого судді Соколовської Т.О. подана 10.08.2021 до початку підготовчого засідання у цій цивільній справі, отже за правилами ст.40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно та відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Підстави для відводу судді визначені в ч.1 ст. 36 ЦПК України.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з положеннями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколів до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Як зазначає ЄСПЛ, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості. Будь-який суддя, щодо безсторонності якого є підстави для побоювань, повинен дати відвід ("Хаусшильд проти Данії", № 11/1987/134/188, § 48).

Згідно з Бангалорськими принципами поведінки суддів, схвалених резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях ЄСПЛ, для визначення неупередженості суду належить виходити не тільки з суб`єктивного критерію, але й об`єктивного підходу, який визначає, чи були забезпечені достатні гарантії, аби виключити будь-які законні сумніви з цього приводу.

У рішенні «Газета Україна - центр» проти України» ЄСПЛ наголошував, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатись на підставі суб`єктивного і об`єктивного критеріїв. У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. У контексті об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо безсторонності суддів. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими, або іншими словами, «правосуддя має не тільки чиниться, також має бути видно, що воно чиниться». На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість (§§ 28-32).

Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Таким чином, аналіз практики ЄСПЛ свідчить, що підставами для відводу судді є одночасне існування як суб`єктивного, так і об`єктивного критеріїв.

Разом з тим, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, навіть якщо об`єктивно це нічим не підкріплено, то ЄСПЛ, зокрема у справах «Пуллар проти Сполученого Королівства», «Томанн проти Швейцарії», «Екедемі Трейдинг ЛТД та інші проти Греції», «Дактарас проти Литви» наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.

Повідомлені представником позивача ОСОБА_1 адвокатом Полігасом В.М. обставини свідчать про вірогідність існування суб`єктивної впевненості позивача ОСОБА_1 в упередженості головуючого судді Соколовської Т.О., тому з метою забезпечення права сторін на справедливий суд, уникнення будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, заявлений по справі відвід головуючому судді Соколовській Т.О. підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 36, 39, 40,41, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

постановив:

Заяву про відвід головуючого судді Соколовської Т.О. у розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Шаргородської міської ради Вінницької області, ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним - задовольнити.

Відвести суддю Соколовську Т.О. від участі в розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Шаргородської міської ради Вінницької області, ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним.

Передати цивільну справу №152/485/21 (провадження № 2/152/223/21) за позовом ОСОБА_1 до Шаргородської міської ради Вінницької області, ОСОБА_2 про визнання правочину недійсним до канцелярії Шаргородського районного суду для проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Шаргородського районного суду Вінницької області в порядку, передбаченому ч. 3 ст.14 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала постановлена та підписана 10.08.2021.

Головуючий суддя Т.О.Соколовська