Провадження 6/193/19/21
У Х В А Л А

іменем України

10 серпня 2021 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Томинця О.В.,

при секретарі cудового засіданя Хомич Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Софіївка подання начальника Софіївського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Дроворуб І. В. про примусовий привід боржника ОСОБА_1 , зацікавлена особа (стягувач) ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

29.07.2021 до Софіївського районного суду Дніпропетровської області звернувся начальник Софіївського РВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Дроворуб І. В. з поданням про примусовий привід боржника ОСОБА_1 ..

В обґрунтування подання вказує на те, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби знаходиться виконавче провадження № 49805315 з примусового виконання виконавчого листа № 182/5942/15-ц, який видав 21.12.2015 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 про стягнення боргу у сумі 13948,85 грн., яка складається із наступного: заборгованість за договором позики у сумі 9 000 грн, індексу інфляції в сумі 4670, 71 грн. та 3 % річних в сумі 278,14 грн..

05.01.2016 року державним виконавцем ВДВС Нікопольського міськрайонного управління юстиції Сивогривим О. В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку надіслано сторонам виконавчого провадження на виконання виконавчого документу №0182/3284 від 21.12.2015 року до Софіївського районного відділу ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області.

22.03.2017 року державним виконавцем ВДВС Нікопольського міськрайонного управління юстиції Сивогривим О. В. у зв`язку з проживанням боржника у Софіївському районі було винесено постанову про передачу виконавчого провадження до Софіївського РВ ДВС.

19.04.2017 року державним виконавцем Софіївського РВДВС ГТУЮ у Дніпропетровської області вищевказаний виконавчий документ прийнято у своє провадження.

25.04.2017 року боржнику направлено виклик державного виконавця, на що 15.05.2017 року боржниця ОСОБА_1 з`явилась до відділу ВДВС і надала заяву, згідно якої вона зобов`язується сплачувати борг у розмірі 200 грн . щомісячно до повного погашення боргу.

Вказану заборгованість вона сплатила частково, станом на 27.07.2021 р залишок заборгованості по виконанню виконавчого листа № 182/5942/15-ц становить 6071,81 грн

Начальник Софіївського РВ ДВС вказує, що відповідно інформації від Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області у боржника ОСОБА_1 відсутні земельні ділянки у її власності.

Згідно сформованої інформаційної довідки № 267760198 від 27.07.2021 року в Реєстрі прав власності на нерухоме майно відомості відсутні.

Посилаючись на те, що станом на 27.07.2021 року боржник ОСОБА_1 в добровільному порядку рішення суду у повному обсязі не виконала і без поважних причин на виклик державного виконавця не з`являється, хоча належним чином повідомлялася про необхідність явки до відділу ДВС, державний виконавець просив ухвалити рішення про примусовий привід цього боржника.

В судове засідання державний виконавець не з`явився, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не надавав.

Боржник в судове засідання не з`явилася.

Зацікавлена особа - стягувач по виконавчому провадженню ОСОБА_2 , до суду надала заяву про розгляд подання без її участі, з вимогами виконавця згідна та просить їх задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Подання держаного виконавця повинно бути обґрунтованим, тобто містити зазначення обставин, що підтверджують необхідність примусовому приводу боржника.

Під час розгляду подання про примусовий привід боржника відповідно до ст. 438 ЦПК України доказуванню підлягають факти ухилення боржника від виконання рішення суду, вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішення суду відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Пунктом 26 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку під час примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), а також вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю державних виконавців, приватних виконавців та інших осіб, які беруть участь у вчиненні виконавчих дій, здійснює привід у виконавчому провадженні.

Привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставлені особи задля забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з`явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

Про привід суд постановляє ухвалу, в якій зазначає ім`я фізичної особи, яка підлягає приводу, місце проживання (перебування), роботи, служби чи навчання, підстави застосування приводу, час, коли необхідно особу доставити і місце доставки особи, суб`єкт, якому доручається здійснити привід.

Судом встановлено, що матеріали подання не містять жодних підтверджень того що ОСОБА_1 без поважних причин не з`являється за викликом державного виконавця.

Так, неявка на виклик до державного виконавця боржника без поважних причин має місце лише тоді, коли боржник, належним чином повідомлений про дату, час та місце розташування відділу ДВС, на виклик не з`явився і не подав заяву про неможливість своєї явки на визначену виконавцем дату з поважних причин.

Державним виконавцем не додано до матеріалів подання копії викликів боржника, не приєднано доказів про отримання виклику боржником, зокрема таких як поштове повідомлення про вручення документів, поштове повідомлення з відміткою листоноші про відмову боржником від отримання документів, розписки про вручення, тощо.

Окрім того слід вказати, що згідно заяви боржника, яка була надана державному виконавцю 15.05.2017 року про її зобов`язання щодо погашення боргу, нею був вказаний номер телефону, на який також державним виконавцем міг викликати боржника, однак доказів вжиття заходів для виклику боржника до державної виконавчої служби шляхом передачі телефонограми також виконавцем не було додано.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що подання державного виконавця про привід боржника ОСОБА_1 є необґрунтованим, а тому у його задоволенні належить відмовити.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 438 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання начальника Софіївського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Дроворуб І. В. про примусовий привід боржника ОСОБА_1 , - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Томинець