Провадження № 2/344/597/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Бородовського С.О., за участі секретаря судового засідання Герлан Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину,-

ВСТАНОВИВ:

в позові вказано, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивача та батько відповідача ОСОБА_3 , який залишив заповіт, за яким будинковолодіння та все своє майно заповів доньці ОСОБА_2 відповідач прийняла спадщину, звернулась із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. 15/03/2019 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, за яким відповідач набула у власність житловий будинок з спорудами АДРЕСА_1 . Позивач вважає свідоцтво про право на спадщину незаконним з підстави видачі ОБТІ 04/06/2019 довідки про те, що домоволодіння було колгоспним двором, в якому ОСОБА_4 був головою. Згідно архівного витягу з рішення Івано-Франківської міської ради №158 від 10/06/1987 «Про оформлення прав власності на будинки громадян с. Крихівців» спірне домоволодіння віднесено до колгоспного двору. Згідно довідки Крихівецької сільської ради №865 від 06/07/2019 з 01/01/1964 в домоволодінні проживали і були зареєстровані ОСОБА_4 (голова двору помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_5 (дружина голови- померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_6 (син голови помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_7 (донька вибула 01/11/1972), ОСОБА_1 (син вибув 27/11/1969), ОСОБА_1 (син-помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ); двір рахувався колгоспним. Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ст. 112 ЦК УРСР майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. На 15/04//1991 членами колгоспного двору ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , які набули по 1/3 права власності. Після Смерті ОСОБА_1 спадщина складала 1/3 права власності на будинковолодіння. Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Тому позивач просив суд про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та надав перед судом пояснення про те, що члени спірного колгоспного двору ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , набули по 1/3 права власності на майно двору. ОСОБА_1 склав заповіт на позивача. Видача свідоцтва без врахування часток зазначених осіб є неправомірним. До обов`язку нотаріуса входило встановити належність майна спадкодавцю, що нею не було здійснено. На колгоспний двір було видано відповідне свідоцтво; на час оформлення спадщини був документ про колгоспний двір, а тому дії нотаріуса незаконні, неправомірні і протиправні; так само в матеріалах ОБТІ було вказано, що двір колгоспний, а тому свідоцтво видане нотаріусом з порушенням законодавства; домоволодіння було колгоспним двором, а не власністю однією особи; на час посвідчення нотаріус однозначно бачив, що документи містять суперечності, а фактичні відносини спірні і оспорюються; інформація з кількох джерел вказувала, що двір колгоспний.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив позов та надав пояснення про те, що відповідач був єдиним спадкоємцем, спадкував за заповітом; було видано довіку 12/02/2019, видача довідки передувала видачі свідоцтва; визнання свідоцтва недійсним не змінить речових прав; позивач не оспорює речові права; видача свідоцтва здійснена через державну реєстрацію; відповідач неодноразово намагався вирішити спір з позивачем добровільно і з взаємними поступками, оскільки позивача залишено без її частки.

Сторони двічі просили суд про оголошення перерви для примирення та отримували їх.

Судом встановлено наступні обставини.

Відповідно до свідоцтва про смерть № НОМЕР_1 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до витягу №2 ОСОБА_4 помер 06/03/2008.

17/04/2018 ОСОБА_1 склав заповіт на користь позивачки.

Відповідно до витягу №167144079 на ім`я відповідача зареєстровано житловий будинок з спорудами АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом 2-188 від 15/03/2019.

Згідно архівного витягу з рішення Івано-Франківської міської ради №158 від 10/06/1987 «Про оформлення прав власності на будинки громадян с. Крихівців» спірне домоволодіння - житловий будинок з спорудами АДРЕСА_1 до колгоспного двору.

Згідно довідки Крихівецької сільської ради №865 від 06/07/2019 з 01/01/1964 в домоволодінні проживали і були зареєстровані ОСОБА_4 (голова двору помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_5 (дружина голови- померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_6 (син голови помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_7 (донька вибула 01/11/1972), ОСОБА_1 (син вибув 27/11/1969), ОСОБА_1 (син-помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ); двір рахувався колгоспним.

В позові вказано, що на 15/04//1991 членами колгоспного двору ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , які набули по 1/3 права власності. Після Смерті ОСОБА_1 спадщина складала 1/3 права власності на будинковолодіння.

19/12/2018 відповідач подала до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що складало спірне домоволодіння - житловий будинок з спорудами АДРЕСА_1 .

01/12/2003 ОСОБА_4 склав заповіт, яким заповів все своє майно відповідачу.

17/04/2018 ОСОБА_4 склав заповіт на користь доньки ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження № НОМЕР_2 батьком ОСОБА_7 зареєстровано ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб № НОМЕР_3 відповідач змінила прізвище на « ОСОБА_8 ».

Відповідно до довідки №/12/2018 відкрито спадкову справу щодо спадкування майна ОСОБА_4

15/03/2019 прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на спірний будинок.

Відповідно до довідки Івано-Франківського ОБТІ від 23/01/2019, виданої відповідачу спірний будинок належав до колгоспного двору.

15/03/2019 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь відповідача.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ст. 112 ЦК УРСР майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.95 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності». До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося; в) у випадках, коли за рахунок майна колгоспного двору було внесено вклад у кредитну установу на ім`я члена двору, його частка має бути зменшена на суму вкладу, а якщо вклад перевищує належну цьому члену частку, з нього стягуються відповідні грошові суми на користь інших членів колгоспного двору; г) згідно зі ст.4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна.

Отже позов обґрунтовано належними правовими підставами, оскільки ОСОБА_1 був членом спірного колгоспного двору, йому належала частка в праві на відповідне майно, він склав заповіт на позивача; позивач прийняла спадщину.

Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

УХВАЛИВ:

позов задовольнити;

визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом номер 2-188 видане 15/03/2019 ОСОБА_2 державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори Антонюк Л.І.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до апеляційного суду, з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддя Бородовський С.О.