У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року м.Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області у складі

головуючого судді Овчиннікової О.С.,

за участю секретаря Сотченко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Волноваха заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні по цивільній справі за позовом ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Представник ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» звернувся до суду з заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні, посилаючись на те, що рішенням Волноваського районного суду Донецької області задоволено позов ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/0036/82/129667 від 25.10.2006 року.

18.10.2019 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір за № 114/2-23 про відступлення права вимоги, відповідно до якого, до ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» перейшло право вимоги за кредитним договором № 014/0036/82/129667 від 25.10.2006 р.

У зв`язку з відступленням права вимоги, представник ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія» просив замінити сторону стягувача у виконавчому провадженні щодо стягнення з боргу на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» з ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником - ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія».

В судове засідання заявник представника не направив, у заяві вказано про розгляд заяви без участі представника ТОВ «Фінансова Компанія «Довіра та Гарантія».

Боржник в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Верховний Суд України у своїй постанові від 20.11.2013 року у справі №6-122цс13 висловив правову позицію, що виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження" заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Згідно з вимогами ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Європейський суд з прав людини вказує, що право на суд було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

З наявних у матеріалах цивільної справи копії договору про відступлення права вимоги №114/2-23 встановлено, що ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набув прав кредитора за договором № 014/0036/82/129667 від 25.10.2006 року та до нього перейшли права первісного кредитора у зобов`язанні ОСОБА_1 перед ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання про обґрунтованість заявлених вимог та необхідності їх задоволення.

Керуючись ст.ст.512, 514 ЦК України, ст. 442 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» задовольнити.

Замінити сторону стягувача (ВАТ «Райффайзен Банк Аваль») у виконавчому провадженні за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Волноваського районного суду Донецької області у цивільній справі № 2-754/2009 за позовом ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/0036/82/129667 від 25.10.2006 року, правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, , п/р № НОМЕР_1 в АТ «Альфа Банк»).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання протягом 15 днів з дня її проголошення апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Волноваський районний суд Донецької області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.С.Овчиннікова