Справа № 419/1262/21
Провадження № 2-о/419/111/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2021 року смт Новоайдар Луганської області

Новоайдарський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Глазкової Ю. О.,

за участі секретаря судового засідання Шапка О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоайдар Луганської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні, заінтересована особа - Старобільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Новоайдарського районного суду Луганської області з даною заявою про встановлення факту перебування на утриманні, заінтересована особа - Старобільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області.

В обґрунтування заявлених вимог заявник ОСОБА_1 зазначила, що протягом всього шлюбу, а саме з 1981 року вона проживала разом зі своїм чоловіком - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . На час смерті чоловіка заявник була непрацездатним членом сім`ї, знаходилася на пенсії та перебувала на утриманні чоловіка, оскільки на момент смерті ОСОБА_2 отримував значно більшу пенсію (близько 12000,00 грн) і майже всі витрати по утриманню сім`ї ніс саме він, оскільки заявник отримуває мінімальну пенсію, яка складає 1948,98 грн.

При зверненні заявника до Новоайдарського відділу обслуговування громадян Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області щодо призначення пенсії по втраті годувальника, працівниками фонду було роз`яснено, що для вирішення даного питання заявнику необхідно встановити факт знаходження на утриманні померлого годувальника в судовому порядку.

У зв`язку з вищевикладеними обставинами заявник вимушена завернутися до суду з заявою про встановлення факту перебування на утриманні свого померлого чоловіка.

Заявник - ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, в наданій заяві просила розглянути справу за її відсутності (а.с. 3 - зворотна сторона).

Представник заінтересованої особи Старобільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області - Касяненко Н.О. в судове засідання не з`явилась, надала до суду письмові пояснення, в яких просила розглянути справу без участі представника Управління, а також просила відмовити у задоволенні заяви, посилаючись на те, що сам по собі факт отримання ОСОБА_1 доходу у меншому розмірі, ніж у ОСОБА_2 не є підставою для задоволення заяви, вказані обставини не дають підстав для висновку про перебування заявника на утриманні чоловіка, а наявність у померлого чоловіка заявника пенсії у більшому розмірі не свідчить про те, що заявник була на утриманні у свого чоловіка. Доказів того, що матеріальна допомога померлого чоловіка заявника була єдиним її джерелом існування, надано не було.

За таких обставин суд вважав можливим розглянути справу без її учасників за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого 21.05.1981 року Юр`ївською селищною радою Лутугінського району Ворошиловградської області, 21.05.2021 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уклали шлюб, після чого дружині присвоєне прізвище - ОСОБА_3 (а.с.11).

Відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 02.03.1999 року Перевальським РВ УМВС України в Луганській області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5).

Відповідно до копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого 03.03.1999 року Перевальським РВ УМВС України в Луганській області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).

Згідно копій довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб від 11.10.2017 року (а.с.7, 9) фактичне місце проживання/перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 значиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого повторно 08.06.2021 року Новоайдарським РВ ДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Перевальськ Перевальського району Луганської області (а.с.10).

З копії довідки №138 від 27.04.2021 року, виданої Виконавчим комітетом Новоайдарської селищної ради, вбачається, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 мешкав без реєстрації як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 , у складі сім`ї: дружина - ОСОБА_1 , 1949 року народження (а.с.12).

Відповідно до довідки про доходи №3462 4143 3913 1446, виданої 09.06.2021 року Відділом обслуговування громадян №6 Головного управління Пенсійного фонду України Луганської області, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Старобільському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Луганської області і отримує пенсію за віком, сума пенсії за період з 01.12.2020 року по 31.05.2021 року складає 11393,88 грн, за грудень 2020 року - 1848,98 грн (а.с.13).

Згідно копії довідки, витребуваної судом та наданої Старобільським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Луганської області, ОСОБА_2 знаходився на обліку в Старобільському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Луганської області і отримував пенсію за віком, сума пенсії за період з червня 2020 року - по листопад 2020 року склала 71492,78 грн (червень 2020 року - 11880,93 грн, липень-листопад 2020 року - по 11922,37 грн щомісяця).

Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 2 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. №5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно з ч. 4 ст. 3 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Частиною 1 статті 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38).

Частиною 1 статті 38 цього Закону передбачено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Статтею 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Згідно з частиною другою вказаної норми непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника (частина третя статті 36 Закону).

Аналіз наведених норм законодавства в контексті зазначених обставин справи дає підстави дійти такого правового висновку, що законодавством про пенсійне забезпечення визначено, що непрацездатними членами сім`ї, які мають право на призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника, з-поміж інших категорій осіб, вважаються, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону. Отже, необхідною умовою для призначення зазначеним особам пенсії у зв`язку з втратою годувальника або переведення на такий вид пенсії є встановлення їм інвалідності або досягнення ними пенсійного віку, передбаченого зазначеною статтею та знаходження їх на утриманні померлого.

При цьому, сам по собі факт отримання заявником пенсії, який забезпечував її прожитковий мінімум, не має правового значення для вирішення питання про перебування її на утриманні померлого чоловіка, що узгоджується з висновками, наведеними у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 жовтня 2020 року у справі № 210/343/19.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстровану шлюбі з 21.05.1981 року, разом мешкали за однією адресою, вели господарство та мали спільний бюджет. Оскільки розмір пенсії померлого ОСОБА_2 значно перевищує розмір пенсії ОСОБА_1 , то суд приходить до висновку, що пенсія померлого ОСОБА_2 була постійним та основним джерелом засобів до існування даної сім`ї. Таким чином, ОСОБА_1 , будучи непрацездатною особою, яка досягла пенсійного віку, перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 його життя.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що в суді було підтверджено, що заявник до дня смерті її чоловіка постійно проживала з ним, вела спільне сумісне господарство, перебувала на його утриманні, а грошова допомога з боку останнього була для неї основним і постійним джерелом засобів для існування.

У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає необхідним задовольнити заяву ОСОБА_1 та встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утриманні свого чоловіка, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст.ст. 12, 13, 15, 43-44, 47-49, 247, 258-259, 263-265, 268, 293, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту перебування на утриманні, заінтересована особа - Старобільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утриманні свого чоловіка, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Новоайдарський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10 серпня 2021 року.

Суддя Ю.О. Глазкова