Ухвала

06 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 381/1886/16-ц

провадження № 61-736ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Тітова М. Ю., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06 серпня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фастівської міської ради, ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про скасування рішень та визнання недійсним державного акту,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подала 15 січня 2021 року до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06 серпня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 29 січня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, надано строк на усунення недоліків касаційної скарги і запропоновано заявнику подати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень та надати докази поважності причин його пропуску, та вказати підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) і надати уточнену касаційну скаргу та її копії відповідно до кількості учасників справи. Зокрема, заявник зазначав, що постанова суду апеляційної інстанції була оскаржена до Верховного Суду в строк. Потім в своїй поштовій скриньці вона виявила рекомендований лист, направлений Верховним Судом про усунення недоліків, який не був вручений особисто і вже пройшли строки, вказані в ухвалі Верховного Суду. Про що звернулася зі скаргою до керівника поштового відділення і отримала усну відповідь про те, що під час повного карантину рекомендовані листи не вручаються особисто. Отримавши ухвалу Верховного Суду здійснила доплату судового збору. Квитанцію та ухвалу направила своєму представнику, яка мешкає в місті Фастів та отримала консультацію, що з 02 квітня діяло правило, що процесуальні строки «автоматично» продовжуються на строк дії карантину. Після отримання повернутої касаційної скарги, особа, яка подала первісну касаційну скаргу, відновила зв`язок з представником, яка представляла її інтереси з 2016 року. Підтвердила, що на виконання ухвали Верховного суду направляла до Верховного Суду в електронному вигляді матеріали, але особа, яка подала касаційну скаргу, не отримала доказів направлення уточненої касаційної скарги, які не збереглися.

На виконання ухвали Верховного Суду від 29 січня 2021 року ОСОБА_1 направила матеріали на усунення недоліків, а саме: уточнену касаційну скаргу та заяву про поновлення строку на касаційне оскарження з доказами, а саме в строк передбачений ЦПК України ОСОБА_1 було направлено до Верховного Суду касаційну скаргу з додатками у справі № 381/1886/16-ц. Потім у своїй поштовій скринці вона виявила рекомендований лист, направлений Верховним Судом з ухвалою про усунення недоліків, який був їй вручений особисто, і вже пройшли строки, вказані в ухвалі, про що вона звернулася зі скаргою до керівника поштового відділення і отримала усну відповідь про те, що під час повного карантину рекомендовані листи не вручаються особисто. Отримавши ухвалу Верховного Суду здійснила доплату судового збору. Квитанцію та ухвалу направила своєму представнику в місті Фастів. Крім того, на всій території України карантин установлено з 12 березня 2020 року по 24 квітня 2020 року та продовжено до 11 травня 2020 року. Закінчені законодавчі зміни набули чинності з моменту опублікування Закону № 540-ІХ, тобто з 02 квітня 2020 року. Проте, ураховуючи, що запропоновані зміни не встановлюють нових обов`язків, не скасовують і не звужують прав учасників судового процесу, не обмежують їх використання, вони мають зворотну силу. Законом № 540-ІХ визначено, що процесуальні строки у визначених ним випадках не зупиняються, не поновлюються, а автоматично продовжуються. Представником було підготовлено уточнену касаційну скаргу, однак в її житті відбулися події, які перешкоджали їй проконтролювати виконання ухвали від 07 квітня 2020 року про усунення недоліків та проконтролювати те, що в наступному Законом України № 731-ІХ. Було внесено зміни до таких законодавчих актів України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строк під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19)» від 18 червня 2020 року. Окрім цього, представник ОСОБА_6 є свідком обвинувачення в кримінальному провадженні по факту замовного вбивства ОСОБА_7 , яка розглядається бориспільським міськрайсудом, у справі № 381/2996/18, який вирішуючи питання про призначення справи до розгляду виніс ухвалу від застосування заходів індивідуальної безпеки відносно нього як свідка та направлена для виконання до органу поліції. Однак ухвала суду першої інстанції не виконувалась. Тому відбувалися погрози, тиск, переслідування невідомими особами, у зв`язку з чим вимушена змінювати своє місцеперебування. Первинний пропуск строку на виконання ухвали Верховного Суду від 07 квітня 2020 року відбувся у зв`язку із тим, що повні карантині обмеження які були встановлені на той момент, відсутність будь якого транспортного сполучення, призвели до невчасного отримання ОСОБА_1 ухвали Верховного Суду від 07 квітня 2020 року про усунення недоліків. Та відбулося це під час дії Закону № 540-ІХ, просить поновити строк на виконання ухвали Верховного Суду від 07 квітня 2020 року про усунення недоліків та прийняття уточненої касаційної скарги до розгляду.

Однак, у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 не обґрунтувала, чому вона була позбавлена можливості в межах строку на касаційне оскарження усунути недоліки зазначені в ухвалі Верховного Суду та не надавала будь-яких належних доказів поважності причин пропуску строку. Ухвалою Верховного Суду від 29 березня 2021 року продовжено ОСОБА_1 строк на усунення недоліків касаційної скарги.

На виконання ухвали Верховного Суду від 29 березня 2021 року особою, яка подала касаційну скаргу, надано клопотання, у якому ОСОБА_1 просить продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги. Клопотання мотивовано тим, що на момент отримання нею копії ухвали діяв локдаун в м. Київ, керівництво і працівники Укрпошти не здійснюють особисту реєстрацію заяв про надання інформації та не проводять прийом, тому вимушена направити на підприємство зв`язку заяви про надання їй довідки про невручення особисто рекомендованого листа № 092 з ухвалою Верховного суду від 07 квітня 2020 року про усунення недоліків по вищевказаній справі через поштове відправлення-цінним листом. На підтвердження вказаних обставин до суду надано копії заяв ОСОБА_1 адресовані АТ «Укрпошта».

Однак, у зв`язку із клопотанням, у якому ОСОБА_1 просить продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги, ухвалою Верховного Суду від 04 червня 2021 року продовжено ОСОБА_1 строк на усунення недоліків касаційної скарги.

На виконання ухвали Верховного Суду від 04 червня 2021 року особою, яка подала касаційну скаргу, надано клопотання, у якому у якій ОСОБА_1 повторно зазначає, що виконала вимоги ухвали Верховного Суду від 07 квітня 2020 року про усунення недоліків, надано квитанцію про доплату судового збору та направлення уточненої касаційної скарги, але з пропуском строку на виконання ухвали Верховного Суду від 07 квітня 2020 року, враховуючи, що первина касаційна скарга подана ОСОБА_1 в строк передбачений ЦПК України, а пропуск строку на виконання ухвали про усунення недоліків, вважає, що відбулося це у зв`язку з форс мажорними обставинами, які виникли, як у позивача так і представника позивача, а саме дією повного локдауну, порушення вимог надання поштового зв`язку працівниками пошти та обставинами представника позивача, який є свідком обвинувачення в кримінальному провадженні по факту замовного вбивства. На підтвердження вказаних обставин надано супровідний лист апеляційного суду від 02 березня 2020 року про направлення оскаржуваної постанови учасникам справи, копія постанови апеляційного суду від 24 лютого 2020 року, копія конверту адресованого апеляційним судом ОСОБА_1 , копію ухвали Верховного Суду від 07 квітня 2020 року із зазначенням строків на звернення з касаційною скаргою 13 березня 2020 року, копія відповіді ДБР про визнання потерпілою ОСОБА_6 , копію відповіді Київського відділення Укрпошти, копія конверту з Укрпошти, копію повторної заяви до дирекції Київського відділення Укрпошти, копію квитанції про направлення листа.

Європейський суд з прав людини зауважив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року). Внутрішньодержавним судам при застосуванні процесуальних норм належить уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до скасування процесуальних вимог, встановлених законом (SHISHKOV v. RUSSIA, № 26746/05, § 110, ЄСПЛ, від 20 лютого 2014 року).

Аналіз наданих пояснень на обґрунтування пропуску строку звернення до суду касаційної інстанції зі скаргою свідчить, що указані підстави не можна вважати поважними, оскільки ОСОБА_1 на їх підтвердження не надано жодного доказу. ОСОБА_1 не надано доказів дати отримання нею копії ухвали Верховного Суду про повернення первинної касаційної скарги.

Ухвала Верховного Суду від 30 вересня 2020 року про повернення касаційної скарги ОСОБА_1 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06 серпня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 02 жовтня 2020 року.

Аналіз поданих клопотань та доданих до них документів свідчить, що на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження ОСОБА_1 надано лише докази того, що: ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05 березня 2020 року клопотання представника позивача ОСОБА_6 про забезпечення заходів безпеки задоволено, застосовано до свідка ОСОБА_6 забезпечення заходів безпеки у вигляді надання спеціальних засобів індивідуального захисту і сповіщення про небезпеку; попередня касаційна скарга відправлена до суду нею 13 березня 2020 року та повернута ухвалою Верховного Суду від 30 вересня 2020 року.

Касаційна скарга ОСОБА_1 неодноразово залишалась без руху та продовжувався строк на усунення недоліків для надання належних доказів того, що особа, яка подає скаргу, була позбавлена можливості подати касаційну скаргу у розумний строк після повернення касаційної скарги, однак протягом більше трьох місяців будь-яких інших доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження ОСОБА_1 не надано. Зокрема, не надано доказів вручення їй оскарженого судового рішення із запізненням, що б давало право на поновлення строку на підставі частини другої статті 390 ЦПК України, а також ОСОБА_6 не обґрунтовано та не надано доказів щодо наявності інших поважних причин для поновлення строку.

Норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (PERETYAKA AND SHEREMETYEV v. UKRAINE, № 17160/06 та N 35548/06, § 34, ЄСПЛ, від 21 грудня 2010 року).

Відповідно до частини третьої статті 393, пункту 4 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником в строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження, визнані судом неповажними.

Таким чином, оскільки наведені ОСОБА_1 причини у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06 серпня 2019 року та постанови Київського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року є неповажними, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтями 260, 393, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06 серпня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фастівської міської ради, ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про скасування рішень Фастівської міської ради та визнання недійсним державного акту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. Ю. Тітов