Справа № 627/963/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2021 року смт Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області у складі

головуючого - Вовк Л. В.

з участю секретаря - Полешко О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права власності на частку спадкового майна , третя особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору : ОСОБА_2 ,

у с т а н о в и в :

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права власності на частку спадкового майна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 .

В обґрунтування своєї заяви позивач вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 , який проживав в домоволодінні по АДРЕСА_1 . Батько був власником вищевказаного житлового будинку, згідно записів погосподарської книги. За життя ОСОБА_3 склав заповіт, згідно якого все своє майно в рівних частинах заповідав позивачеві та його брату ОСОБА_2 .. На час смерті ОСОБА_3 з ним проживала в одному будинку його дружина та мати позивача ОСОБА_4 , яка мала право на обов`язкову частку у спадщині після смерті чоловіка та успадкувала частину спадкового майна . У липні 2013 року мати позивача померла . Після смерті матері відкрилася спадщина та позивачі успадкували по Ѕ частині кожен земельну ділянку, яка належала ОСОБА_4 , відповідно до рішення суду . На даний час залишився неуспадкованим житловий будинок по АДРЕСА_1 . Крім позивача, спадкоємцем за заповітом на вказаний будинок є ОСОБА_2 , який фактично прийняв спадщину. Позивач має намір успадкувати частку спадкового майна після померлих батьків, однак отримати правовстановлюючі документи на будинок в позасудовому порядку не має можливості, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на будинок, тому прохає визнати за ним право власності на 6/12 частин вищевказаного житлового будинку.

У судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, прохав задовольнити.

Представник відповідача у відкрите судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, під час ухвалення рішення покладався на розсуд суду.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, у відкрите судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував, прохав задовольнити.

Суд, дослідивши письмові докази, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов до наступних висновків.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України).

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини (частина друга статті 1236 ЦК України).

За змістом частини першої статті 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно із частиною другою статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Так, статтею 1261 ЦК України передбачено, що в першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі, зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Крім цього, відповідно до статті 392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку, коли це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує це право.

За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Матеріалами справи встановлено, що батько позивача ОСОБА_3 , був зареєстрований та проживав у житловому будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , що згідно довідки Мурафської сільської ради за №1241 від 13.08.2020 року, на підставі особового рахунку № НОМЕР_1 в погосподарській книзі № 3, числиться за останнім. (а.с. 16, 17)

Згідно довідки КП «Краснокутське бюро технічної інвентаризації» за №801 від 02.11.2020 року, на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями право власності не зареєстроване. (а.с. 20)

Про те, що житловий будинок по АДРЕСА_1 існує, також свідчить технічний паспорт від 10 вересня 2020 року. (а.с. 21-26)

За життя, 09 лютого 2000 року, ОСОБА_3 склав заповіт, яким все належне йому майно, заповів в рівних частинах кожному ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .. Даний заповіт, 09 лютого 2000 року, посвідчено секретарем Мурафської сільської ради, зареєстровано у реєстрі за №34. На день смерті заповідача, заповіт не відмінявся та не скасовувався. (а.с. 9)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 12 серпня 2020 року, виданим Краснокутським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків). (а.с. 8)

На момент смерті ОСОБА_3 , разом з ним в одному будинку були зареєстровані його дружина - мати позивача ОСОБА_4 та брат позивача - ОСОБА_2 , про що свідчить довідка виконавчого комітету Мурафської сільської ради за №1848 від 23.10.2020 року. (а.с. 16)

Разом з тим , як встановлено судом , спадкоємець за заповітом ОСОБА_1 протягом строку , встановленого ст.1270 ЦК України , заяви про прийняття спадщини не подавав , постійно не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини , отже є таким , що не прийняв спадщину після смерті батька ОСОБА_3 ..

Таким чином , на підставі вимог ч.2 ст.1223 ЦК України у разі неприйняття спадщини спадкоємцем за заповітом відбувається спадкування за законом .

Матеріали справи свідчать про те, що дружина померлого та мати позивача ОСОБА_4 проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини , і вона вважається такою , що прийняла спадщину , згідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України, тому успадкувала 1/3 частку житлового будинку , що належала позивачу.

Крім того , ОСОБА_4 , на день смерті спадкодавця була пенсіонеркою та непрацездатною особою, а відповідно до ст. 1241 ЦК України , має право на обов`язкову частку. Її обов`язкова частка в житловому будинку складає 1/6, а відповідно частка позивача буде 1/12 (1/6 : 2 = 1/12).

Крім позивача, спадкоємцем в рівних частинах на вказаний житловий будинок є його брат і син спадкодавця ОСОБА_2 , який фактично прийняв спадщину , оскільки проживав в одному будинку зі спадкодавцями .

ОСОБА_1 має намір успадкувати після смерті матері свою частину майна , яка складається з 5/12 частин майна (1/3 + 1/12 = 5/12).

Таким чином, частка позивача у спадковому майні складає 6/12 (5/12 + 1/12 = 6/12).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 12 серпня 2020 року Краснокутським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків). (а.с. 10)

За життя, 09 квітня 2001 року, ОСОБА_4 склала заповіт, яким в рівних частинах заповідала ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельну ділянку.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на її майно, яка складається з земельної ділянки та частки житлового будинку з господарськими будівлями . Позивач ОСОБА_1 з метою отримання спадщини звернувся до Краснокутської держнотконтори, де відкрита спадкова справа № 243/2013.

Однак, постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.10.2020 року, ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на будинок.

Окрім того , на підставі рішення Краснокутського районного суду Харківської області від 22 вересня 2014 року, позивач та ОСОБА_2 успадкували земельну ділянку після померлої матері.

За загальним правилом , спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Частина житлового будинку , яка успадкована ОСОБА_4 неохоплена заповітом, тому вона підлягає спадкуванню по закону . Крім того , позивач успадкував Ѕ частину земельної ділянки , тому вважається таким , що прийняв спадщину в цілому після смерті матері.

Відповідно до роз`яснення Міністерства Юстиції України від 21 лютого 2005 року № 19-32/319, в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

У п.23 постанови Пленуму Верховного Суду від 30.05.2008 року №7 « Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено , що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину , особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження .

Крім цього , відповідно до ст.392 ЦК України право власності на майно може бути визнано судом у випадку , коли це право оспорюється або не визнається іншою особою , а також у разі втрати документа.

Таким чином в судовому засіданні встановлено факт , що житловий будинок з господарськими будівлями належав ОСОБА_3 , 6/12 частин фактично успадкувала дружина спадкодавця ОСОБА_4 , тому частка спадкового майна може бути успадкована її сином ОСОБА_1 по закону.

Згідно ч.3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Виходячи з того , що нотаріусом відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину , суд вважає вимоги позивача щодо визнання за ним права власності за законом на частку житлового будинку в порядку спадкування за законом , що належав померлому батькові ОСОБА_3 , обгрунтованими та такими , що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 328, 1216, 1217, 1223, 1261, 1296 ЦК України, ст. 10, 12, 13, 81, 263-265, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права власності на частку спадкового майна , третя особа , яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору : ОСОБА_2 , - з а д о в о л ь н и т и.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на 6/12 частки житлового будинку з господарськими будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його оголошення та в порядку ст.354 ЦПК України.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП : НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ;

Відповідач: Мурафська сільська рада Краснокутського району Харківської області, юридична адреса: вул. Центральна , 41, с. Мурафа , Богодухівського району, Харківської області, 62020.

Третя особа : ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючий по АДРЕСА_3 ; зареєстрованого по АДРЕСА_4 .

Суддя Л. В. Вовк