Справа № 386/569/21
Провадження № 2/386/253/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2021 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Шкамерда К. С.

за участю секретаря судового засідання Максютенко О.О.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, посилаючись на те, що з відповідачкою по справі вони перебували у шлюбі з 21.02.2008р. Заочним рішенням Уманського міськрайонного суду від 01.11.2018р. шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу мають спільну малолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з відповідачкою. Згідно рішення Уманського міськрайонного суду від 04.09.2018р. з нього на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання їх сина у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 09.06.2018р. Вважає, що встановлений рішенням суду розмір стягуваних з нього аліментів є обтяжливим, оскільки 22.06.2020р. йому встановлено ІІ групу інвалідності по загальному захворюванню, у зв`язку з чим він потребує постійного спостереження у лікаря та постійного підтримуючого лікування. Наслідком інвалідності стало те, що він не має можливості отримувати доходи власною працею та живе на соціальні виплати. Будь-якого коштовного рухомого чи нерухомого майна немає. Місячний дохід становить 1769,00 грн. Таким чином його місячний дохід є нижчим від встановленого судом розміру стягуваних з нього аліментів.

Просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на підставі рішення Уманського міськрайонного суду від 04 вересня 2018 року на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - до половини отриманої ним соціальної виплати, тобто 884,50 грн.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає, не заперечує проти зміни розміру аліментів.

Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з?ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04.09.2018р. з позивача на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. (а.с.4-5).

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №200 ОСОБА_1 виявляє клінічні ознаки пасивного типу суспільної небезпеки у зв?язку з чим відносно нього можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом (а.с.6-9)

Відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ №771400 ОСОБА_1 має ІІ групу інвалідності 15.06.2020р. за загальним захворюванням, безтерміново з можливістю працепристосуванню в спеціально створених умовах (а.с.11).

Відповідно до довідки від 29.06.2021р. №283 Управління праці та соціального захисту населення ОСОБА_1 призначена соціальна допомога особі з інвалідністю ІІ групи з 15.06.2020р. та отримав соціальну допомогу з грудня 2020р. по травень 2021р. в розмірі 7076,00 грн. з вирахуваними аліментами (а.с.12-13).

Статтею 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до частин 1, 2 статі 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Частиною 1 статті 12 цього Закону передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Дійсно, у відповідності до положень ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, у позивача змінилось матеріальне становище та стан здоров?я, що дає йому підстави та право звернення до суду з позовом про зменшення розміру аліментів які були стягнуті рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 04.09.2018р.

Разом з тим, ч.1 та ч.2 ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З наведених правових норм випливає, що суд враховуючи усі істотні обставини, які впливають на визначення розміру аліментів, одночасно повинен визначити такий розмір аліментів, який буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, однак в жодному разі не може бути меншим за встановлений мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" встановлено з 01.01.2021 прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років в розрахунку на місяць у розмірі 2395 гривень; з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

Отже, мінімальний гарантований розмір аліментів, який позивач має обов`язок сплачувати на користь відповідача на утримання сина не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини віком від 6 до 18 років, що відповідає сумі 1197 грн.; 1255 грн.; 1309 грн. відповідно.

Відповідно до вимог статті 264 ЦПК України при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

За таких обставин, оскільки позовні вимоги заявлені позивачем щодо зменшення розміру аліментів у розмірі 884,50 грн., який є меншим розміром ніж мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, тому не залежно від доведеності існування обставин, які б надавали позивачу право на зменшення розміру аліментів та істотності їх впливу на платоспроможність платника аліментів, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог, так як такий розмір аліментів не буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У зв`язку із цим в задоволенні позову слід відмовити за його безпідставністю.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог (ч. 6 ст. 141 ЦПК України).

Враховуюче те, що позивача звільнено від сплати судового збору, у зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог судовий збір має бути компенсований за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 12, 13,89, 141, 259, 264-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів - відмовити.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_2 : АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Голованівський районний суд Кіровоградської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11.08.2021 р.

Суддя: Шкамерда К. С.