Справа № 462/346/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2021 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді Боровкова Д.О.

при секретарі Данилович Н.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові у спрощеному позовному проваджені цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей,

встановив:

25 січня 2021 року позивач звернулась до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на дітей, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 15799 грн. 01 коп. та судові витрати в розмірі 1000 грн. Свої вимоги мотивує тим, що з 27 квітня 2009 року по 08 листопада 2018 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У шлюбі в них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 08 листопада 2018 року шлюб між ними розірвано. Діти залишились проживати з нею та перебувають на її утриманні. Постановою Львівського апеляційного суду від 14 лютого 2019 року з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей - доньки ОСОБА_4 та сина ОСОБА_3 в розмірі по 1500,00 гривень на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 19 вересня 2018 року до досягнення їх повноліття. Окрім звичних витрат, вона несе додаткові витрати, пов`язані із лікуванням та розвитком дітей. Батько дітей від виконання своїх обов`язків ухиляється, додаткових коштів на утримання дітей не надає. На розвиток та лікування дітей вона витратила кошти у сумі 31598,02 грн. Зважаючи на те, що загальна сума додаткових витрат на дітей склала 31598,02 грн, відповідно до принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо дітей просить стягнути з відповідача на її користь 1/2 частину понесених нею додаткових витрат на дітей у сумі 15799,01 грн., з яких: витрати на придбання ноутбука, мишки, батарейок, підставки і сумки для ноутбука - 12892 грн., принтера та кабелю для нього - 3338 грн., витрати за 3-х місячний курс підготовки до вступу в гімназію доньки - 1000 грн., смартфона для доньки - 2899 грн., годинника-смартфона для сина - 2011,02 грн., витрати понесені на медичне обстеження та консультації лікаря для доньки - 2559 грн., витрати для придбання медичних устілок для взуття для доньки - 1700 грн., витрати на відвідування стоматолога донькою - 336 грн., витрати за аналіз крові для доньки - 363 грн., витрати за відвідування секції футболу сином - 4500 грн. В зв`язку з вказаним, просить позов задовольнити.

12 лютого 2021 року ухвалою суду у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

05 березня 2021 року відповідач подав до суду письмовий відзив /а.с.35-37/, у якому проти позову заперечив, мотивуючи це тим, що додаткові витрати на дітей можуть розглядатися судом при виникненні особливих обставин, які потребують беззаперечно таких додаткових витрат. На його думку, придбання позивачем ноутбука, мишки, батарейки, підставки, сумки для ноутбука, принтера, кабелю для ноутбука, смартфона для доньки, годинника-смартфона для сина, витрат на оплату 3-х місячного курсу підготовки до вступу доньки в гімназію, а також відвідування секції футболу його сином не відносяться до додаткових витрат, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дітей, їх хворобою, каліцтвом, тощо). Щодо витрат на лікування доньки, то позивачем не зазначено чому вона звертається за консультаціями в приватні медичні центри, оскільки вартість таких є дорого оплачуваною та як вбачається з долучених до матеріалів справи документів донька є повністю здоровою. Відповідач зазначає, що він сплачує аліменти на утримання дітей в розмірі 3000 грн. щомісячно до яких і входять витрати з придбання канцелярських товарів, одягу та взуття. Окрім того, зазначає, що він надає соціальні послуги особі похилого віку та отримує щомісячний дохід 150- 210 грн. в місяць. Також просить врахувати, що на даний час він не має постійного місця роботи, на життя заробляє тимчасовими заробітками, проживає в громадянському шлюбі з іншою жінкою та змушений матеріально утримувати свою сім`ю, а тому просить в задоволенні позову відмовити.

У судовому засіданні позивач позов підтримала, дала пояснення аналогічні вищенаведеному, просить позов задовольнити.

У судовому засіданні відповідач проти позову заперечив, дав пояснення аналогічні доводам, викладеним у відзиві, додатково пояснивши, що він надає соціальні послуги особі похилого віку, він сам потребує лікування, раніше йому було встановлено III групу інвалідності, проте на даний час МСЕК її не продовжила, окрім цього він не має зараз постійної роботи за своєю спеціальністю, просить у задоволені позову відмовити.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони від зареєстрованого шлюбу, який був розірваний 08 листопада 2018 року, мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.6/.

Діти проживають разом з позивачем ОСОБА_1 , що визнається учасниками справи, а відтак, дана обставина не підлягає доказуванню в силу вимог частини 1 статті 81 ЦПК України.

Постановою Львівського апеляційного суду від 14 лютого 2019 року з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей - доньки ОСОБА_4 та сина ОСОБА_3 в розмірі по 1500,00 гривень на кожну дитину, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення їх повноліття, починаючи з 19 вересня 2018 року /а.с.13-15/.

Згідно із частиною 1 статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Відповідно до частини 2 статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставини підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Зазначена позиція узгоджується з позицією, викладеною Верховним Судом у постановах від 26 березня 2018 року справа №487/3431/15-ц, від 17 травня 2018 справа № 643/11742/16-ц та від 26 вересня 2018 року № 761/6933/17 .

Позивач зазначає у позові, що нею у 2020 році були понесені додаткові витрати на утримання дітей на загальну суму 31598,02 грн., які складаються з: витрат на придбання ноутбука, мишки, батарейок, підставки і сумки для ноутбука - 12892 грн., принтера та кабелю для нього - 3338 грн., витрат за 3-х місячний курс підготовки до вступу в гімназію доньки - 1000 грн., смартфона для доньки - 2899 грн., годинника-смартфона для сина - 2011,02 грн., витрат понесених на медичне обстеження та консультації лікаря для доньки - 2559 грн. ( 825 грн - рентгенівське обстеження визначення осі хребта, 131 грн. - розроблення рентгенівського зоображення, 803 грн. - рентгенівське визначення осі нижніх кінцівок, 800 грн. - витрат на відвідування лікаря-ортопеда для доньки), витрат для придбання медичних устілок для взуття для доньки - 1700 грн., витрат на відвідування стоматолога донькою - 336 грн., витрат за аналіз крові для доньки - 363 грн., витрат за відвідування секції футболу сином - 4500 грн. Вартість половини цих витрат становить 15799,01 грн. (31598,02 грн. : 2=15799,01 грн.).

З медичної документації вбачається, що малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при народженні встановлено наступний діагноз: скорочення правої ноги внаслідок родової травми - правобічна вроджена дисплазія правого кульшового суглобу /а.с.21-22/

13 лютого 2020 року позивач звернулася до ПП «Медичний центр ІНТЕРСОНО» (ліцензія МОЗ України на здійснення медичної практики АВ №526481 від 11.03.2010 року, розширення ліцензії №172247 від 20.02.2012 року та №14287 від 11.11.2013 року) для проведення медичного обстеження та отримання консультації дитячого ортопеда-травматолога стосовно стану здоров`я малолітньої ОСОБА_4 , що підтверджується рахунком від 13 лютого 2020 року та порядком надання послуг, які видані ПП «Медичний центр ІНТЕРСОНО» /а.с.24/.

Позивачем за медичне обстеження доньці, яке проводилось з 13 по 18 лютого 2020 року були понесені витрати на суму 2559 грн., з яких: 825 грн - рентгенівське обстеження визначення осі хребта, 131 грн. - розроблення рентгенівського зоображення, 803 грн. - рентгенівське визначення осі нижніх кінцівок, 800 грн. - витрат на відвідування лікаря-ортопеда для доньки, що підтверджується фіскальними чеками /а.с.17/.

З письмової консультації ортопеда-травматолога від 18 лютого 2020 року, вбачається, що малолітній ОСОБА_4 встановлено діагноз попередній: сколіотична постава, вкорочення правої нижньої кінцівки, а також лікарем надано рекомендації: плавання, контроль Rtg-графія 1 раз на рік, контрольний огляд 2 рази на рік, носіння ортопедичних виробів, тощо /а.с.25/.

21 лютого 2020 року позивачем, з урахуванням вищевказаних рекомендацій лікаря для доньки придбано устілки на суму 1700 грн., що підтверджується товарним чеком /а.с.19/.

За таких обставин, суд вважає доведеними додаткові витрати на медичне обстеження, консультацію лікаря та придбання устілок на загальну суму 4259 грн. (825грн.+131 грн.+ 803 грн.+ 1700 грн + 800 грн. = 4259 грн.), оскільки вказані витрати обумовлені обставинами, які зумовлені хворобою дитини.

Суд вважає некоректним твердження відповідача про відсутність медичних документів, які б підтверджували, як захворювання дитини, так і доцільність призначених приватною клінікою медичних заходів, оскільки такі твердження спростовуються вищевказаними документами, які підтверджують наявність хвороби у дитини, що в свою чергу потребує лікування, яке пов`язане з додатковими витратами.

Суд також не бере до уваги твердження відповідача, що його матеріальний стан не дозволяє брати участь у додаткових витратах на дітей, оскільки він є працездатним, має середньо-технічну освіту за спеціальністю слюсар-електрик та столяр, що було визнано ним у судовому засіданні, а також відповідачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу, який б свідчив про те, що він не може повноцінно працювати за станом свого здоров`я, а надання ним соціальних послуг особі похилого віку /а.с.39/, яка з його слів являється його бабцею, не є правовою підставою для звільнення батька від сплати додаткових витрат на дітей.

За таких обставин, з урахуванням принципу співмірності, оскільки витрати понесені на утримання дитини, у зв`язку із хворобою, мають покладатися на обох батьків, відповідно, відповідач, як другий із батьків, який є працездатний, працює, повинен нести половину вартості додаткових витрат, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 понесені позивачем додаткові витрати на медичне обстеження, консультацію лікаря та придбання устілок для доньки в розмірі 2129,50 грн. (4259 грн. : 2=2129,50 грн.).

Щодо витрат на стоматологічні послуги для доньки та проведений аналіз крові, суд вважає, що вказані витрати не були викликані особливими обставинами, зокрема вищевказаною хворобою дитини, а тому не є додатковими витратами на утримання дитини в розумінні статті 185 СК України.

Стосовно решти позовних вимог про стягнення з відповідача додаткових витрат, зокрема витрат на придбання ноутбука, мишки, батарейок, підставки і сумки для ноутбука, принтера та кабелю, смартфона для доньки, годинника-смартфона для сина, витрати за 3-х місячний курс підготовки до вступу в гімназію доньки, суд вважає необхідним відмовити, оскільки в цій частині вимог позивача здійснені нею витрати не викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) і не є додатковими витратами на утримання дитини в розумінні статті 185 СК України, а входять до складу аліментних платежів, які відповідач сплачує щомісячно та своєчасно.

Зазначена позиція узгоджується з позицією, викладеною в ухвалі Верховного Суду від 30 липня 2018 року у справі №522/6424/16-ц та постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі №520/12681/17.

Щодо витрат за відвідування секції футболу сином, суд вважає також необхідним відмовити, оскільки відвідування дитячої секції не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини.

Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 30 січня 2019 року у справі № 205/4622/16-ц.

Крім цього, як убачається з довідки Громадської організації Спортивної академії «Каплан» від 22 жовтня 2020 року позивачем сплачувались благодійні (добровільні) членські внески для розвитку вказаної Громадської організації, членом якої є її син ОСОБА_3 , що свідчить про відсутність обов?язку їх сплати /а.с.16/.

Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково, а саме в частині стягнення з відповідача на користь позивача половини додаткових витрат, які складаються із витрат на медичне обстеження доньки та консультацію лікаря у розмірі 2559 грн. та витрат на придбання устілок для доньки у розмірі 1700 грн., а відтак з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2129 грн. 50 коп. (4259 грн. : 2=2129,50 грн.), у решті вимог позов задоволенню не підлягає.

Судовий збір в сумі 908 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави, оскільки позивач була звільнена від сплати такого при зверненні до суду з даною позовною заявою відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Беручи до уваги, що позовні вимоги в розмірі 15799,01 грн. були задоволені частково на суму 2129,50 грн., що становить 13,5% від ціни позову, суд вважає, що відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу. в сумі 1681,60 грн., тобто, пропорційно до задоволених позовних вимог (1000,00 грн. : 100% х 13,5% = 135,00 грн.).

Керуючись ст.ст. 81,89,141,263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дітей - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені додаткові витрати на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 2129 гривень 50 коп. та 135 гривень 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу. Всього стягнути - 2264 (дві тисячі двісті шістдесят чотири) гривень 50 коп.

У решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 908 гривень 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до вимог п.п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається учасниками справи до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКП: НОМЕР_1 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКП: НОМЕР_2 ).

Повний текст рішення складаний 06 квітня 2021 року.

Суддя:

Оригінал рішення.