Справа № 736/368/21
Номер провадження 2/736/240/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2021 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Чурупченка М.І.,

за участю секретаря Макуха О.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Корюківці справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Корюківської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухомий об`єкт, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме спадкове майно та просить визнати за ним право власності на гараж по АДРЕСА_1 , земельна ділянка для будівництва якого надавалась рішенням №118 виконавчого комітету Корюківської міської ради від 27.10.1992 року.

Свої вимоги аргументує тим, що Рішенням №118 виконавчого комітету Корюківської міської ради від 27.10.1992 року йому була виділена земельна ділянка площею 28 м.кв. по АДРЕСА_1 , для будівництва гаража та було видано дозвіл на проведення робіт по будівництву гаража відповідно до плану забудови земельної ділянки. Після отримання дозволу він одразу розпочав будівництво гаража, яке було закінчено через декілька місяців, з 1992 року він користується побудованим гаражем, але в експлуатацію його здав, як того вимагало чинне на той час законодавство, тому за ним не було зареєстровано право власності, як за забудовником, на побудований ним гараж.

Зараз він вирішив узаконити побудований ним гараж, але у нього відсутня можливість вирішити питання про його право власності позасудовим шляхом, гараж вважається самовільним будівництвом, бо він не ввів його в експлуатацію у передбачені законом строки, зараз у нього відсутня можливість ввести його в експлуатацію та отримати право власності, бо така процедура на даний час законом не передбачена.

В судове засідання позивач не прибув, в позовній заяві вказав про можливість розгляду справи без його участі. Позовні вимоги підтримав.

Від відповідача надано відзив на позовну заяву в якому вказують про розгляд справи без їх участі, заперечень проти позову не мають.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що Рішенням №118 виконавчого комітету Корюківської міської ради від 27.10.1992 року йому була виділена земельна ділянка площею 28 м.кв. по АДРЕСА_1 , для будівництва гаража та було видано дозвіл на проведення робіт по будівництву гаража відповідно до плану забудови земельної ділянки. Після отримання дозволу він одразу розпочав будівництво гаража, яке було закінчено через декілька місяців, з 1992 року він користується побудованим гаражем, але в експлуатацію його здав, як того вимагало чинне на той час законодавство, тому за ним не було зареєстровано право власності, як за забудовником, на побудований ним гараж.

Зараз він вирішив узаконити побудований ним гараж, для цього звернувся до Корюківської міської ради Чернігівської області, де мав намір написати заяву до виконавчого комітету міської ради для визнання за ним права власності на побудований гараж, але в міській раді його проінформували, що вирішення таких питань не відноситься зараз до компетенції виконавчого комітету міської ради, йому порекомендували з даним питанням звернутись до державної реєстраційної служби, бо з урахуванням того, що гараж побудований у 1992 році, є начебто можливість зареєструвати його право власності, як за забудовником, відповідно до положень Закону України «Про врегулювання містобудівної діяльності» на підставі амністії.

В державній реєстраційній службі роз`яснили, що Закону України «Про врегулювання містобудівної діяльності» стосується лише житлових будинків, а не господарських будівель та гаражів, тому не можуть зареєструвати його право власності на гараж, крім того, відсутній номер гаража.

Він намагався приватизувати земельну ділянку, на якій знаходиться побудований гараж, знову звернувся з цим питанням до міської ради, де йому роз`яснили, що приватизувати земельну ділянку під гаражем можливості не має, бо в рішенні про надання мені земельної ділянки в користування відсутній її номер та адреса.

Отже, у нього відсутня можливість вирішити питання про його право власності на побудований гараж позасудовим шляхом, гараж вважається самовільним будівництвом, бо він не ввів його в експлуатацію у передбачені законом строки, зараз у нього відсутня можливість ввести його в експлуатацію та отримати право власності, бо така процедура на даний час законом не передбачена.

Той факт, що саме він є забудовником та фактичним власником побудованого гаража, підтверджується документально: довідкою Корюківського районного комунального підприємства «Рампа» бюро технічної інвентаризації про гараж та його вартість; технічним паспортом на гараж; копією рішення №118 виконавчого комітету Корюківської міської ради від 27.10.1992 року про надання йому земельної ділянки під забудову; дозволом на проведення робіт по будівництву гаража відповідно до плану забудови земельної ділянки та іншими документами.

Згідно довідки Корюківського районного комунального підприємства «Рампа» бюро технічної інвентаризації, гараж має 100% готовності та 20% зносу, загальна площа гаражу становить 24,80 м.кв., його загальна інвентарна вартість становить 21796,00 грн., що і є ціною позову.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов до суду про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1,2,5 ст.376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває право власності на нього. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

З`ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами дослідженими у судовому засіданні, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, його слід віднести за рахунок держави.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 376, 392 ЦК України, ст.ст. 200, 258-259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 про визнання права власності на нерухомий об`єкт задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Корюківка Чернігівської області, право власності на гараж по АДРЕСА_1 , земельна ділянка для будівництва якого надавалась рішенням №118 виконавчого комітету Корюківської міської ради від 27.10.1992 року.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

На рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Корюківський районний суд. Учасник справи, якому не було вручено рішення у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя М.І.Чурупченко