Справа №2-657-2009
Провадження №6/155/62/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2021 м. Горохів

Горохівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Сметани В.М.,

при секретарі судового засідання Воронюк Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Горохів заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, -

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ «ФК ФОРТ» звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Заяву обґрунтовує тим, що Горохівським районним судом Волинської області ухвалено рішення від 14 грудня 2009 року у справі №2-657-2009 про стягнення заборгованості за кредитним договором №125/9-В/В/139882 від 23 серпня 2007 з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «НАДРА».

Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 17 червня 2020 року було замінено стягувача ПАТ «КБ НАДРА» на його правонаступника ТОВ «ФК МОРГАН КЕПІТАЛ» у справі №2-657-2009.

Також зазначає, що 30 грудня 2020 року між ТОВ «ФК МОРГАН КЕПІТАЛ» та ТзОВ «ФК ФОРТ» укладено договір відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та майнових прав №92-Ф, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №125/9-В/А/139882 від 23 серпня 2007 року перейшло до ТзОВ «ФК ФОРТ».

Обґрунтовуючи вимогу про видачу дубліката виконавчого документа заявник зазначає, що на виконання рішення суду по справі №2-657-2009 від 14 грудня 2009 року Горохівський районний суд Волинської області видав Банку виконавчі листи. Згідно з постанови про повернення виконавчого документа стягувачеві виконавче провадження №31068275 з примусового виконання виконавчого листа щодо Боржника 2 було завершено в Горохівському районному відділі державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів). Відповідно до офіційної інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень, станом на день подання цієї заяви оригінал виконавчого листа щодо Боржника 2 на примусовому виконанні не перебуває.

Також, зазначає, що орган державної виконавчої служби були зобов`язані повернути виконавчий документ стягувачу, однак згідно з актом ПАТ КБ «НАДРА» про втрату виконавчих листів, оригінали виконавчих документів втрачені. Таким чином ТОВ «ФК «МОРГАН КЕПІТАЛ» не міг передати ТОВ «ФК ФОРТ» оригінал виконавчого документа. За таких обставин, місцезнаходження оригіналу виконавчого документа невідоме, оскільки такий ні в органі виконавчої служби, ні в розпорядженні кредитора не перебуває.

Щодо поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання заявник зазначає, що строк був пропущений у зв`язку з перебуванням первинного кредитора ПАТ «КБ НАДРА» в процедурі ліквідації.

Враховуючи вищевикладене заявник просить замінити стягувача ТОВ «ФК МОРГАН КЕПІТАЛ» на його правонаступника ТзОВ «ФК ФОРТ, видати дублікати виконавчих листів щодо стягнення заборгованості з Боржника 2, поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Представник заявника у судове засідання не з`явився, однак у своїй заяві просить суд розглянути справу без участі представника заявника.

Боржники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином.

У відповідності до положень ст.442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

У зв`язку з неявкою учасників справи в судове засідання, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 14 грудня 2009 року позов ПАТ КБ «Надра» задоволено, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» за кредитним договором «Автопакет» №125/9-В/А/139882 від 23 серпня 2007 року в сумі 96095 (дев`яносто шість тисяч дев`яносто п`ять) гривень 72 копійки кредитної заборгованості. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в користь публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» солідарно 960 (дев`ятсот шістдесят) гривень 60 копійок судових витрат та 30 (тридцять) гривень 00 копійок витрат на інформаційно технічне забезпечення розгляду справи. Відповідно до ч.5 ст.124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У п.9 ч.3 ст.129 Конституції України, до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Відповідно до частини першої статті 431 ЦПК України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Як слідує з матеріалів справи, 14 травня 2020 року між ПАТ КБ «НАДРА» та ТОВ «ФК «МОРГАН КЕПІТАЛ» укладено договір про відступлення прав вимоги №GL0N014341ПВ260, за умовами якого право вимоги до позичальників за зобов`язаннями кредитного договору «Автопакет» №125/9-В/А/139882 від 23 серпня 2007 року перейшло до ТОВ «ФК «МОРГАН КЕПІТАЛ». (а.с.5-8).

Ухвалою Горохівського районного суду Волинської області від 17 червня 2021 року замінено стягувача ПАТ «КБ НАДРА» на його правонаступника ТзОВ «ФК «МОРГАН КЕПІТАЛ» у справі №2-657/2009 за позовом ПАТ «КБ «НАДРА» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. (а.с.67-68).

Між ТОВ «ФК «МОРГАН КЕПІТАЛ» та ТзОВ «ФК ФОРТ» 30 грудня 2020 року укладено догові відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги та майнових прав №92-Ф, згідно з умовами якого право вимоги до позичальника за зобов`язаннями передбаченими кредитним договором №125/9-В/А/139882 від 23 серпня 2007 року перейшло до ТОВ «ФК ФОРТ». (а.с.76-80).

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Виходячи з положення ч.1 ст.510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою згідно ч.1 ст.512 ЦК України, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) та до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, відповідно ч.1 ст.514 ЦК України.

Відповідно п.1,2 ч.1 ст.512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв`язку з такою зміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до вимог ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», ст.442 ЦПК України, за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Згідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122цс13), виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст.378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували па момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Відповідно змісту ст.442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За загальним правилом суть правонаступництва полягає в переході прав та обов`язків, що особисто не пов`язані з особою, яка вибуває з правовідносин, до іншої особи, яка вступає у спірні правовідносини.

Процесуальне законодавство не містить жодних обмежень щодо можливості заміни кредитора у зобов`язанні.

Отже, законодавством чітко визначено, що заінтересована сторона має право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження у разі заміни кредитора у зобов`язанні правонаступником, а суд замінює сторону виконавчого провадження правонаступником.

У відповідності до правової позиції, яка сформульована у постанові Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі № 10/56-08, якщо заявник звернувся із заявою про заміну сторони виконавчого провадження стягувача поза межами відкритого виконавчого провадження стосовно боржника, то це не позбавляє його права звернутись із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні та не є підставою для відмови судом у задоволенні такої заяви, у разі якщо судом не встановлено обставин закінчення виконавчого провадження у справі належним виконанням судового рішення. У протилежному ж випадку правонаступник стягувача - сторони виконавчого провадження, набувши таке право згідно з договором про відступлення права вимоги в порядку статті 512 ЦК України, позбавляється можливості та права реалізувати таке право у виконавчому провадженні у порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

У рішенні Європейського суду з прав людини «Матківська проти України» від 12 березня 2009 року (заява № 38683/04) зазначено про те, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.

Отже, заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії судового процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Щодо вимоги заявника про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Частиною першою ст.433 ЦПК України, в разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Суд при вирішенні, відповідно до ст.433 ЦПК України, питання про поновлення строку повинен з`ясувати причини пропуску строку звернення виконавчого документа до виконання, та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність.

На момент набрання рішенням законної сили діяли положення Закону України «Про виконавче провадження» №606-XIVвід 21.04.1999, стаття 22 якого передбачала, що виконавчі документи може бути пред`явлено до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 22 Закону №606-XIV строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень з наступного дня після набрання рішенням законної сили.

Отже, за приписами Закону №606-XIV, який діяв на момент набрання рішенням законної сили, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання за рішенням суду сплив ще до початку процедури припинення банку та до придбання заявником прав вимоги у даній справі.

Таким чином, під час продажу ПАТ КБ «НАДРА» права вимоги новим кредиторам Банк вже втратив право пред`явлення виконавчого листа до виконання, а за умовами договору про відступлення прав вимоги до нового кредитора переходять усі права первісного кредитора.

Як вбачається зі змісту заяви та долученої до заяви копії постанови про повернення виконавчого листа стягувачеві, вказаний виконавчий лист було повернуто стягувачу. Однак, в матеріалах заяви відсутні будь-які докази про поважність причин пропуску строку для повторного пред`явлення виконавчого листа до виконання.

З огляду наведених обставин та положень закону, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для поновлення заявнику строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Щодо вимоги заявника про видачу дубліката виконавчого документа, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Аналізуючи пункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Відповідні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі №474/783/17, провадження № 61-29св17, від 10 жовтня 2018 року у справі № 2-504/11, провадження № 61-41846св18.

Дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Відповідно до правового висновку ВП ВС, який викладений у постанові від 21.08.2019 по справі № 2-836/11 (14-308цс19), стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Відтак, питання видачі дублікату виконавчого листа є похідним від вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009, провадження № 61-5388св18.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Заявник зазначив в заяві, що відповідно до частини 4 статті 4 ЗУ «Про виконавче провадження», органи державної виконавчої служби були зобов`язані повернути виконавчий документ стягувачу, однак згідно з актом ПАТ КБ «НАДРА» про втрату виконавчих листів, оригінали виконавчих документів втрачені. Таким чином ТОВ «ФК «МОРГАН КЕПІТАЛ» не міг передати ТОВ «ФК ФОРТ» оригінал виконавчого документа. За таких обставин, місцезнаходження оригіналу виконавчого документу невідоме, оскільки такий ні в орган виконавчої служби, ні в розпорядженні кредитора не перебуває.

Однак, заявником не долучено до заяви вищевказаного акта ПАТ «КБ «НАДРА» про втрату виконавчих листів.

Крім цього, заявником не додано суду належних та допустимих доказів, що виконавчий лист не перебуває на виконані і чи рішення суду є не виконаним.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В постанові від 21.08.2019 у справі №2-836/11 Велика Палата Верховного Суду висловила правову позицію, згідно якої якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Зважаючи на те, що заявником не набуто права пред`явлення виконавчого листа до виконання у цій справі, оскільки первинний кредитор втратив таке право ще до укладення договору про відступлення прав вимоги, відсутні підстави для видачі дубліката виконавчого листа.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви, а саме: про задоволення вимог про заміну стягувача ТОВ «ФК «МОРГАН КЕПІТАЛ» на його правонаступника ТОВ «ФК «ФОРТ»

Керуючись ст.442, ст.433 ЦПК України, п. 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, ст.512 ЦК України, ст.15 ЗУ «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ФК ФОРТ» про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання - задовольнити частково.

Замінити стягувача ТОВ «ФК «МОРГАН КЕПІТАЛ» на його правонаступника товариство з обмеженою відповідальністю «ФК «ФОРТ», у справі №2-657/2009.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а у разі складення ухвали відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України з дня складення ухвали в повному обсязі.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на ухвалу суду. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала у повному обсязі складена 11 серпня 2021 року.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області В.М. Сметана