Справа №461/3854/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2021 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова в складі :

головуючого судді - Радченко В.Є.

за участю секретаря - Степанюк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м.Львові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (Ідентифікаційний код НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Акціонерного товариства «Ідея Банк» ( 9, адреса: 79008, м.Львів, вул. Валова,11), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову Товариство з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» (, адреса: 01004, м.Київ, вул. В.Васильківська,15/2) про захист прав споживачів, визнання кредитного договору частково недійсним,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Акціонерного товариства «Ідея Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову Товариство з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» про захист прав споживачів, визнання кредитного договору частково недійсним.

В обґрунтування позову зазначено, що 26 вересня 2019 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту та страхування №Z06.00118.005704604, за умовами якого Банк зобов`язався надати їй суму грошових коштів у розмірі 74 999,00 гривень. В порушення вимог Закону, після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець не надав їй інформацію визначену ч.1 ст. 11 ЗУ «Про захист прав споживачів», яка має надаватись після укладенням кредитного договору. Дана інформація повинна надаватися безоплатно позичальнику/споживачу за законом, а тому встановлення відповідачем у п.1.5 Кредитного договору та у Додатку №1 плати за такі діє є незаконною та несправедливою умовою договору. З огляду на викладені у позові підстави позивач просить визнати недійсним пункт 1.5 Договору кредиту та страхування №Z06.00118.005704604 від 26.09.2019 року та пункти 4.2., 5 Паспорту споживчого кредиту Додатку №1 до Договору кредиту та страхування №Z06.00118.005704604 від 26.09.2019 року в частині встановлення плати за обслуговування кредитної заборгованості. Зобов`язати відповідача здійснити перерахунок тплатежів, здійснених позивачем за Договором кредиту та страхування №Z06.00118.005704604 від 26.09.2019 року, з часу його укладення, зарахувавши сплачені вже кошти, що були спрямовані на погашення плати за обслуговування кредитної заборгованості, в рахунок погашення основного боргу по Договору кредиту та страхування №Z06.00118.005704604 від 26.09.2019 року.

Ухвалою від 13.05.2021 року відкрито спрощене позовне провадження по даній справі.

07.06.2021 року відповідача надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якій просив відмовити у задоволенні даного позову.

Позивач в судове засідання не з`явилася. Належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. До суду надіслала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправленням. У відзиві на позовну заяву просив проводити розгляд у відсутності відповідача.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправленням.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 26 вересня 2019 року між Акціонерним банком «Ідея Банк» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту та страхування №Z06.00118.005704604 від 26.09.2019 року, за умовами якого Банк зобов`язався надати грошові кошті у розмірі 74999,00 гривень

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України умовами кредитного договору є обов`язок кредитодавця надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою - третьою, п`ятою та шостою ст. 203 ЦК України.

Згідно ч.ч. 1 - 3, 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За положеннями статей 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч. 3 ст. 215 ЦК України).

Відповідно до ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банківський кредит - це будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми.

Згідно п.8 ст.47 Закону України «Про банки і банківську діяльність», банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну в городу за надані послуги.

Тобто така форма витрат, як плата за обслуговування кредиту існує, визначається кожним банком індивідуально та затверджується внутрішніми актами.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» договір про надання фінансових послуг (яким відповідно до ст. 4 цього Закону є Договір про надання споживчого кредиту) повинен містити розмір фінансового активу, зазначений у грошовому виразі, строки його внесення та умови взаєморозрахунків.

З 10 червня 2017 року, набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 року, що визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандарті у цій сфері та регулює відносин між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитувания,

Кредитні договора були укладені після набрання чинності Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 року.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 року № 1734-VIII чітко зазначено, що загальні витрати за споживчим кредитом - це витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» від 15.11.2016 року реальна річна процентна ставка обчислюється відповідно до нормативно-правових актів органів, що здійснюють державне регулювання ринків фінансових послуг.

Для цілей обчислення реальної річної процентної ставки визначаються загальні витрати за споживчим кредитом.

До загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця (у тому числі за ведення рахунків), які сплачуються споживачем, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту, розраховані на дату укладення договору про споживчий кредит, які є обов`язковими для укладення договору про cпоживчий кредит, а також за послуги кредитного посередника (за наявності).

Згідну п.4 Паспорту споживчого кредиту Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування» також передбачено платежі за додаткові та супутні послуги.

Так, у пункті 7.4. Таблиці «Графік помісячних платежів за кредитним договором», відповідач, на виконання вимог Закону, цілком правомірно зазначив плату (комісію) за обслуговування кредиту.Тобто, відповідач не встановлював ніякої комісії за ведення справи, договору, обліку заборгованості споживача, тощо.

Крім того, з 10 червня 2017 року набули чинності нові Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, що затверджені Постановою Правління НБУ від 08.06.2017 року № 49.

Так пунктом 5 Правил також передбачено у складовій загальної вартості кредит у вигляді графіка платежів вартість всіх додаткових та супутніх послуг за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил. Колонка 7 «Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та річної процентної ставки за договором про споживчий кредит», що є додатком 2 до цих Правил також передбачає здійснення платежів позичальниками на користь Банків за додаткові та супутні послуги, що включають в себе, в тому числі платежі за ведення рахунку та розрахунково-касове обслуговування.

Згідно 1.5 Пояснення щодо заповнення Таблиці обчислення загальної вартості та споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит у колонках 7 зазначаються усі платежі споживача, пов`язані з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту.

Враховуючи вищевикладене, відповідачу надано право отримувати плату (комісію) за обслуговування кредитної заборгованості, оскільки щомісячна плата в розмірі якраз встановлена за надання послуг позичальнику по кредитному договору, а тому немає підстав для визнання кредитного договору в ті частині недійсним.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, ураховуючи положення ч. 6 ст. 141 ЦПК України, результат вирішення справи, а також те, що позивач звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне судові витрати зі сплати судового збору віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 13, 76-81, 133, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 (Ідентифікаційний код НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Акціонерного товариства «Ідея Банк» ( 9, адреса: 79008, м.Львів, вул. Валова,11), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову Товариство з обмеженою відповідальністю «Нью Файненс Сервіс» (, адреса: 01004, м.Київ, вул. В.Васильківська,15/2) про захист прав споживачів, визнання кредитного договору частково недійсним - відмовити.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку учасниками справи, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Є.Радченко