Справа № 727/7127/20
Провадження № 2/727/524/21
ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЧЕРНІВЦІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого судді Слободян Г.М.

за участю секретаря судових засідань Дячук І.М.

сторін по справі:

представників відповідача ОСОБА_1 , адвокатів Котович Ю., Хоміцької Т.

розглянувши, за правилами загального позовного провадження, відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Шкляр Марина Михайлівна (вул.. Українська 44, м. Чернівці) про встановлення нікчемності заповіту, ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач 28.08.2020 року звернувся до суду з позовом до відповідача, про встановлення нікчемності заповіту; в обґрунтуванні якого, зазначив, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 в період з 1998 року по 2016 року. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є співвласниками чотирикімнатної квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 95,7 м.кв., в тому числі житловою площею 61,7 м.кв. 28 листопада 2012 року ОСОБА_3 було залишено заповіт, в якому він заповів все своє майно ОСОБА_2 . ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_2 у встановлений строк звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Під час відкриття спадкової справи їй стало відомо про наявність іншого заповіту, вчиненого ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , який був вчинений спадкодавцем пізніше по часу, та про подання даним спадкоємцем за заповітом заяви про прийняття спадщини. Зазначає, що ОСОБА_2 вважає, що підпис ОСОБА_3 , вчинений на заповіті від 23.03.2015 р., не є підписом ОСОБА_3 , оскільки не співпадає, відрізняється від підпису на заповіті, вчиненого на її користь, в зв`язку з чим просить суд встановити заповіт вчинений 23.03.2015 року та посвідчений Приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Шкляр М.М. за реєстровим номером №11685 - нікчемним.

Рух справи та позиція сторін.

Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 09.09.2020 року, судом постановлено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09.11.2020 року залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Шкляр Марину Михайлівну.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 09.11.2020 року провадження у даній цивільній справі зупинено у зв`язку із призначенням удової почеркознавчої експертизи.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12.02.2021 року провадження у даній справі поновлено у зв`язку із надходженням до суду висновку експерта.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07.05.2021 року закрито підготовче провадження за позовною заявою ОСОБА_2 , та в її інтересах представника, адвоката Дороган Інни Григорівни про призначення судової почеркознавчої експертизи по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення нікчемності заповіту та призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження У задоволенні клопотання представника позивача - ОСОБА_5 про призначення повторної експертизи - відмовлено.

Позивач ОСОБА_6 та її представник в судове засідання по не відомим суду причинам не з`явилися. ОСОБА_5 , представником скеровано до суду заяву про підтримання позовних вимог та просила суд провести розгляд справи без участі позивача та її представника.

В судовому засіданні представники відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 заперечували проти заявлених позовних вимог і в їх задоволенні просили відмовити. Зазначили, що підпис на заповіті належить померлому ОСОБА_3 , заповіт було складено у встановленому законом порядку, а їх довіритель ОСОБА_1 підроблення не вчиняв.

Третя особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог відносно предмету спору приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Шкляр Марина Михайлівна в судові засідання не з`являлася, будучи повідомленою про час місце розгляду справи, відомостей про поважність причини суду не надала.

Заслухавши пояснення представників відповідача дослідивши докази надані сторонами суд зважає на наступне.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Відповідно до положень частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Досліджені судом докази та застосовані норми права

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувала в зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 в період з 1998 року по 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1 (а.с.5). Рішенням Першотравневого суду м. Чернівці від 13.04.2016 року шлюб між ними було розірвано (а.с.6)

28 листопада 2012 року ОСОБА_3 було залишено заповіт, в якому він заповів все своє майно своїй дружині ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.13).

Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №32563807 від 28.11.2012 p., приватним нотаріусом Новосельською І.Л. зареєстровано заповіт заповідача ОСОБА_3 ( а.с.12)

23.05.2015 року ОСОБА_3 все своє майно з чого б воно не складалось і взагалі все те що буде йому належати на день його смерті і на що за законом матиме право заповів ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.14).

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 64-ти років, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 17.05.2019 року Серія НОМЕР_2 (а.с.10)

19.10.2020 року позивачем скеровано до суду клопотання про призначення судово почеркознавчої експертизи підпису ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.38-39), із наданням зразків вільних підписів заповідача ОСОБА_3 (а.с.40-52).

Як вбачається з висновку експерта МВС України в Чернівецькій області №1918-К від 08.02.2021 року, та на дослідження всіх вільних зразків підпису ОСОБА_3 судовим експертом встановлено що підписи та рукописні записи у рядках «Підпис» в двох примірниках заповіту, який посвідчувався 23.03.2015 року приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Шкляр Мариною Михайлівною за реєстровим номером 11685 - виконані ОСОБА_3 . (а.с.72)

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У статті 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до вимог ст.ст. 202,203 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу складання. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до ч. 4 статті 207 ЦК. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими особами, службовими особами, визначеними у ст. ст. 1251 - 1252 ЦК. Заповіти підлягають державній реєстрації.

Чинність заповіту пов`язується законом із дотриманням вимог щодо його форми і посвідчення. Відповідно до ст. 1257 ЦК, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

З аналізу вищенаведених норм закону вбачається, що нікчемним є правочин, недійсність якого встановлена законом і для якого визнання його недійсності судом не потрібно, а нікчемність правочину, яка вже встановлена законом, судом не встановлюється. Крім того, обставини даної справи не свідчать про нікчемність заповіту, докази відсутності підпису заповідача та або недотримання письмової форми оскаржуваного заповіту в матеріалах справи відсутні. З огляду на наведене, позивачем некоректно складено позовній вимоги, оскільки він просить суд встановити нікчемність заповіту, яку може бути встановлено виключно законом.

При цьому, суд враховує, що твердження позивача, про те що підпис оскаржуваному заповіті від 23.03.2015 року належить не заповідачу ОСОБА_3 , а іншій особі спростовано висновком почеркознавчої експертизи від 08.02.2021 року № 1918-К. Підстави для сумніву у правильності та достовірності висновку експерта у суду відсутні.

Форма заповіту передбачає обов`язковість його посвідчення нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 ЦК України(частина третя статті 1247 ЦК України).

Оспорюваний заповіт записаний нотаріусом за допомогою загальноприйнятих технічних засобів - з використанням комп`ютерного набору та роздруківки. У графі «підпис» міститься рукописний запис «цей заповіт прочитано мною в голос, та підписано мною, підписаний власноручно ОСОБА_3 ».

У наступному рядку зазначені місце та дата посвідчення заповіту, а також запис «заповіт записаний мною, нотаріусом зі слів гр. ОСОБА_3 . Заповіт до підписання прочитаний уголос заповідачем гр. ОСОБА_3 і власноручно підписаний ним у моєї присутності о 14 годині 20 хвилин».

Приватний нотаріус встановила особу заповідача за паспортом, перевірила його дієздатність, роз`яснила заповідачу зміст статей 1241, 1254, 1307 ЦК України, встановила його дійсну волю на розпорядження майном на випадок його смерті та посвідчила особистий підпис на заповіті, при цьому будь-яких інших осіб при цьому не було, а тому і не було необхідності залучати двох свідків для такого посвідчення. При складанні та посвідченні заповіту дотримано таємницю заповіту відповідно до статті 1255 ЦК України.

Представник позивача у якості підстав визнання заповіту нікчемним посилається виключно на те що підпис ОСОБА_3 вчинений на заповіті 23.03.2015 року не є його підписом оскільки відрізняється від підпису вчиненого на її користь, також посилається на те що відповідач раніше притягувався до кримінальної відповідальності за привласнення чужого майна.

Вказані доводи є необґрунтовані оскільки, оспорюваний заповіт містить рукописне зазначення заповідачем відомостей про те, що заповіт, зі слів заповідача, записаний нотаріусом і заповідачем прочитаний уголос, оскільки в тексті заповіту міститься запис, здійснений технічними засобами, що заповіт складено та записано зі слів заповідача приватним нотаріусом за допомогою технічних засобів, до підписання прочитаний уголос заповідачем і власноручно ним підписаний.

При цьому, заповідач у заповіті власноручно здійснив запис, що заповіт прочитаний ним в голос, відповідає його внутрішній волі, підписаний власноручно.

Дійсність підпису заповідача у заповіті, знайшло своє підтвердження і у висновку експерта, який зазначив що підпис вчинений 23.03.2015 року ОСОБА_3 вчинено його рукою та ним.

Окрім цього слід зазначити, що заповідач прочитує заповіт для себе, а не для інших осіб, тому техніка його читання має бути сприйнятною саме і лише для нього. Зачитування документу вголос має пересвідчити інших осіб, в даному випадку нотаріуса, оскільки лише в його присутності посвідчувався заповіт, в тому, що заповідач дійсно, а не уявно (умовно) знайомиться зі змістом виконаного ним (нотаріусом) тексту. Нездатність прочитати заповіт вголос має бути абсолютною. Законодавство не встановлює обмеження осіб, які мають дефекти мовлення, в їх праві особистого прочитання вголос документів та не пов`язує наявність таких дефектів у особи з обов`язковим зачитуванням такій особі змісту документів, що тягнуть за собою настання правових наслідків, іншими особами чи посвідчення таких документів в присутності інших осіб.

Встановлення неспроможності особи в момент вчинення заповіту розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними такого стану на момент вчинення заповіту відбувається з урахуванням як висновку посмертної судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів, що підтверджують чи спростовують доводи про те, що в момент вчинення заповіту особа не розуміла значення своїх дій та не могла керувати ними.

Висновки

Суд, відповідно до ст. 89 ЦПК України оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності приходить до висновку що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 2,15,16,141,202,203,215,1233,1247-1248,1251-1252,1257 ЦК України, ст. ст. 141,258-259, 268, 273, 354-356 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_4 ), третя особа що не заявляє самостійних вимог відносно предмету спору приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Шкляр М.М. (місце знаходження м. Чернівці вул. Українська, 44) про встановлення нікчемності заповіту, вчиненого 23.03.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Шкляр М.М. за реєстром № 11685 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд до Чернівецького апеляційного суду, або безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст судового рішення складено 25.06.2021 року.

Суддя Слободян Г.М.