Справа № 212/9035/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Дехти Р.В., за участі секретаря судового засідання Колісник К.Е., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті кривий Ріг, цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "АЛЬФА-БАНК», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 09 грудня 2020 року звернулася до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з вищезазначеним позовом до Акціонерного товариства "АЛЬФА-БАНК", треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 06 липня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н. С. було вчинено виконавчий напис № 21791 про стягнення на користь АТ «АЛЬФА-БАНК» заборгованості у розмірі 18 548,01 грн.

Позивач вважає, що зазначений виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріус порушила порядок вчинення виконавчого напису, не переконалася у безспірності вимог стягувача, сама заборгованість не є безспірною (позивачем не визнається), позивач не отримувала письмового повідомлення про наявність заборгованості від банку та не повідомлялася про вчинення виконавчого напису. У зв`язку з цим позивач просила визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, оскільки в процесі виконавчого провадження, відкритого на виконання виконавчого напису, що оспорюється, з позивача були стягнуті 1 723,38 грн, вони є її збитками, заподіяними неправомірними діями відповідача, і, на переконання позивача, повинні бути відшкодовані їй в повному обсязі.

Одночасно з пред`явленням вказаного позову позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.12.2020 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.12.2020 року заяву про забезпечення позову задоволено.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.01.2021 року клопотання позивача про витребування доказів у третьої особи приватного нотаріуса, було задоволено.

16 лютого 2021 року від представника відповідача АТ «АЛЬФА-БАНК» надійшли пояснення, відповідно до яких представник відповідача просив суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на формальність позовних вимог, невідповідність такої форми захисту як визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, вимогам закону, а також дотримання нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся, представник відповідача ОСОБА_2 належним чином в телефонному режимі, про причини неявки суд не повідомив.

Треті особи у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Приватний нотаріус Хара Н.С. просила суд розглянути справу за ії відсутності

Представник позивача адвокат Швець М.В. просила суд розглянути справу без участі позивача та його представника.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов наступних висновків.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, 06 липня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н. С. було вчинено виконавчий напис № 21791 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ "АЛЬФА-БАНК» заборгованості за кредитним договором № 631177847 від 05.06.2019 року в розмірі 18 548,01 гривень (вісімнадцять тисяч п`ятсот сорок вісім гривень 01 копійка).

Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Статтею 87 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до ст. 89 Закону України "Про нотаріат" у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Саме на цей пункт послалася нотаріус при вчиненні виконавчого напису.

Однак на час вчинення виконавчого напису цей пункт не діяв, оскільки Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зазначеним пунктом 2.

Підставою для скасування зазначеного п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути підтверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення постановою Кабінету міністрів України виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, нівелює вимогу законодавства щодо необхідності підтвердження наявності та безспірності заборгованості, набуття чинності кредитним договором, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів та не відповідає положенням статті 87 зазначеного Закону.

Отже, посилання нотаріуса на п. 2 зазначеного Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів - безпідставне, а вичерпний перелік документів, яким нотаріус може керуватися, оцінюючи обставини наявності заборгованості відсутній, оскільки не передбачений жодним діючим нормативно-правовим актом.

Крім того, на думку суду, безпідставність вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 06.07.2020 року, була обумовлена й іншими обставинами, наведеними нижче.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного суду України від 05.07.2017 року у справі № 6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

Позивач зазначила, що не отримувала письмового повідомлення про наявність заборгованості від банку та не була повідомлена про вчинення виконавчого напису.

З наданих суду позивачем документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису позивач мала безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що судом не встановлено факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості. Відповідачем взагалі не подано до суду належних, допустимих та достовірних доказів на спростування доводів позивача.

Водночас пунктом 4 частини 3 статті 2 ЦПК України визначено одну з основних засад цивільного судочинства змагальність сторін. Частинами 3 та 4 статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконалася належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушила норми Закону України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Крім того, згідно з позицією Верховного Суду, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084/14 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Зазначаючи про надання нотаріусу певних документів для вчинення виконавчого напису, позивач не надав суду жодного з цих документів.

Позивач обрав такий спосіб захисту, як визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідач заперечив проти такого способу захисту з тої підстави, що це не відповідає визначеним Законом України «Про нотаріат» формам захисту.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Закон України «Про нотаріат» визначає узагальнену і не конкретизовану можливість оскарження нотаріальної дії до суду. Тобто оскарження як таке загалом.

Частиною 1-2 статті 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором; у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Тобто ключовим у обранні способу захисту є його ефективність.

Визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, не суперечить передбаченій Законом України «Про нотаріат» можливості оскарження нотаріальної дії до суду, а є лише більш конкретизованим і ефективним способом захисту.

Крім того, частиною 12 статті 28 ЦПК України визначено правило щодо підсудності позовів до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню (справа може розглядатися за вибором позивача за місцем виконання такого виконавчого напису). Це також свідчить про те, що пред`явлення такого позову є способом захисту, що передбачений законом.

В процесі виконавчого провадження № 62917155, відкритого 01.09.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою Оксаною Олександрівною, із заробітної плати позивача було стягнуто усього 1 723,38 гривень, що підтверджено Звітом про здійснені відрахування та виплати з місця роботи позивача. Згідно з ч. 1-2 ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування; збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ч. 3 ст. 22 Цивільного кодексу України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Стаття 1212 ЦК України, передбачає, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні ; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Отже, 1723,38 грн, стягнуті з позивача на виконання виконавчого напису, який визнається таким, що не підлягає виконанню, є збереженням майна без достатньої правової підстави і мають бути відшкодовані позивачу у повному обсязі.

За ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору.

Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню суми сплаченого судового збору.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що належать до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 76, 83, 95, 133, 141, 259, 265 - 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "АЛЬФА-БАНК», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець Дніпропетровського виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити повністю.

Визнати виконавчий напис № 21791, вчинений 06 липня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 у розмірі 18 548,01 гривень (вісімнадцять тисяч п`ятсот сорок вісім гривень 01 копійка) на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "АЛЬФА-БАНК», таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК», , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , сплачений ОСОБА_1 судовий збір у загальному розмірі 2 102,00 (дві тисячі сто дві) гривні.

Стягнути з Акціонерного товариства «АЛЬФА-БАНК», , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , стягнуте в процесі виконавчого провадження №62917155, відкритого приватним виконавцем ОСОБА_3 , грошову суму в розмірі 1723,38 (одна тисяча двадцять три гривні 38 копійок) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

ПОЗИВАЧ: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 .

ВІДПОВІДАЧ: Акціонерне товариство «АЛЬФА-БАНК», код ЄДРПОУ юридичної особи 23494714, місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100.

ТРЕТЯ ОСОБА: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, адреса: АДРЕСА_2 .

ТРЕТЯ ОСОБА: Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна; місцезнаходження: 49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вулиця Старокозацька, 38, приміщення офіс 4.

Повний текст рішення складено 06 квітня 2021 року .

Суддя: Р. В. Дехта