Провадження №2/225/575/2021
Справа №225/2431/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2021 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Соляник А.В.

за участю секретаря Андрієвої Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Торецьк цивільну справу за позовом представника позивача адвоката Латиш Катерини Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач через представника звернувся до Дзержинського міського суду Донецької області с заявою про надання йому додаткового строку тривалістю в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_4 , 1931р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свої вимоги обґрунтовує наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 у віці 80 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 , виданим 13.12.2016 року. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом, складеним 20.05.2011 року №2-1116, посвідченим секретарем Державним нотаріусом Дзержинської державної нотаріальної контори Донецької області, який є чинним та зареєстрований у спадковому реєстрі за №2-1116.

До складу спадщини входить земельна ділянка загальною площею 5,09 га, яка розташована на території Верхньоторецької селищної ради колишнього КСП «Росія», кадастровий номер 050000504, яка належала померлій ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку ДН №099504, виданого на підставі розпорядження Ясинуватської райдержадміністрації від 22.11.2004 року №455.

На момент відкриття спадщини разом з померлою ОСОБА_4 були зареєстровані її діти: син - ОСОБА_2 та донька ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою №1671 від 01.07.2020 року, виданою головою Новгородської селищної ради м. Торецька Донецької області.

На теперішній час спадщину після померлої ОСОБА_4 , відповідно до положень ч. З ст. 1268 ЦК України, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вважаються такими, що прийняли спадщину, оскільки на день смерті спадкодавця були зареєстровані з нею за однією адресою.

Чоловік померлої ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 72 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 від 12.07.2003 року.

Інші спадкоємці після смерті ОСОБА_4 відсутні.

Постановою державного нотаріуса Торецької державної нотаріальної контори №39/02-14 від 04.02.2021 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку після смерті ОСОБА_4 , оскільки позивачем пропущений строк для прийняття спадщини, встановлений ч.1 ст..1270 ЦК України, тому він позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину.

31.03.2012 року нотаріусом Торецької державної нотаріальної контори була заведена спадкова справа за №134 після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру №46251006 від 21.12.2016 року.

На даний момент позивач ОСОБА_1 позбавлений свого законного права на отримання спадщини за заповітом, оскільки він пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 1270 ЦК України.

Причинами пропуску вказаного строку є необізнаність позивача про смерть спадкодавця та проживання його на території, яка є з 2014 року тимчасово окупованою, а саме в м. Ясинувата Донецької області, що пов`язано зі складністю перетину лінії розмежування, перебування спадкового майна на території лінії зіткнення.

У зв`язку з викладеним, позивач через представника звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Позивач до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, однак про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник позивача суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, однак надав до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, однак про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав на електронну адресу суду письмову заяву про визнання позову, у якій клопотав про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 до суду не з`явилася, про причини своєї неявки не повідомила, однак про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Суд, розглянув позовну заяву та додані матеріали, повно та всебічно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, і, об`єктивно оцінивши докази, доходить наступного висновку.

Судом встановлено наступне.

Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку ДН №099504, виданого на підставі розпорядження Ясинуватської райдержадміністрації від 22.11.2004 року №455, земельна ділянка загальною площею 5,09 га, яка розташована на території Верхньоторецької селищної ради колишнього КСП «Росія», кадастровий номер 050000504, належала померлій ОСОБА_4 (а.с.11)

Відповідно до копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового майна №50621370 від 23.12.2016, земельна ділянка загальною площею 5,09 га, яка розташована на території Верхньоторецької селищної ради колишнього КСП «Росія», кадастровий номер 050000504, належала померлій ОСОБА_4 (а.с.12)

Відповідно до копії витягу з бази даних автоматизованої системи ведення державного земельного кадастру №517 від 17.05.2010 земельна ділянка загальною площею 5,09 га, яка розташована на території Верхньоторецької селищної ради колишнього КСП «Росія», кадастровий номер 050000504, належала померлій ОСОБА_4 (а.с.13)

20.05.2011 року ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений секретарем Державним нотаріусом Дзержинської державної нотаріальної контори Донецької області, який є чинним та зареєстрований у спадковому реєстрі за №2-1116, відповідно до якого ОСОБА_4 заповідала земельну ділянку, яка їй належала, загальною площею 5,09 га, яка розташована на території Верхньоторецької селищної ради колишнього КСП «Росія», кадастровий номер 050000504, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.6)

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть НОМЕР_1 , виданого повторно Дружківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 13.12.2016 року (а.с.10)

31.03.2012 року нотаріусом Торецької державної нотаріальної контори була заведена спадкова справа за №134 після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру №46251006 від 21.12.2016 року (а.с.11)

З матеріалів спадкової справи №134/2012, заведеної після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що 14.12.2006 року ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений Спеціалістом виконавчого органу Новгородської селищної ради Кожевник О.В., який є чинним та зареєстрований у реєстрі за №5, відповідно до якого ОСОБА_4 заповідала все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що за законом вона матиме право: ОСОБА_2 та ОСОБА_6 .

Відповідно до копії спадкової справи №134/2012, заведеної після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_4 син померлої - ОСОБА_2 , як спадкоємець за законом та заповітом, відмовився від своєї частки у спадщині за заповітом на користь ОСОБА_6 , а також відмовився від своєї частки у спадщині за законом.

Відповідно до копії спадкової справи №134/2012, заведеної після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що 31.03.2012 ОСОБА_6 як спадкоємиця за заповітом, звернулася до державного нотаріуса Дзержинської державної нотаріальної контори Саданова О.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, з матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкоємицею, яка має право на обов`язкову частку у спадщині,є дочка померлої ОСОБА_3 , яка є інвалідом 3 групи та мешкала разом із спадкодавицею на день її смерті за однією адресою.

Відповідно до листа державного нотаріуса Торецької державної нотаріальної контори №39/02-14 від 04.02.2021 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку після смерті ОСОБА_4 , оскільки позивачем пропущений строк для прийняття спадщини, встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України, і рекомендовано звернутися до суду з приводу продовження строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.14).

У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно положень ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно роз`яснень, наданих в абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Таким чином, відповідно до наведених вище положень ЦК України для набуття прав щодо вступу в спадщину, на спадкоємця покладається вимога подати відповідну заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк.

В судовому засіданні встановлено, що позивач звернувся до нотаріуса з заявою прийняттям спадщини через 9,5 роки після її відкриття.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, позивач зазначає, що строк для прийняття спадщини був пропущений ним через необізнаність позивача про смерть спадкодавця та проживання його на території, яка є з 2014 року тимчасово окупованою, а саме в м. Ясинувата Донецької області, що пов`язано зі складністю перетину лінії розмежування, перебування спадкового майна на території лінії зіткнення.

Крім того, позивач зазначає, що з квітня 2014 року на території Донецької та Луганської областей проводиться антитерористична операція.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року №1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» зі змінами та доповненнями, м. Торецьк Донецької області, де померла ОСОБА_4 розташований на лінії зіткнення, а м. Ясинувата Донецької області, де зареєстрований позивач ОСОБА_1 , розташоване на тимчасово окуповані території.

Однак суд не приймає доводи позивача про те, що він пропустив строк для прийняття спадщини у зв`язку з необізнаність позивача про смерть спадкодавця та проживання його на території, яка є з 2014 року тимчасово окупованою, а саме в м. Ясинувата Донецької області, що пов`язано зі складністю перетину лінії розмежування, перебування спадкового майна на території лінії зіткнення з наступних підстав.

Доводи позивача не можуть бути прийняті, як поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки збройний конфлікт на Сході України розпочався з 2014 року, а з моменту відкриття спадщини (2011 рік) до моменту початку збройного конфлікту (2014 рік) минуло 3 роки.

При цьому, суд зауважує, що позивачем та його представником не було надано до суду жодних доказів того, що певні обставини перешкоджали позивачу подати заяву про прийняття спадщини у строк, встановлений законом, або хоча б у строк з моменту відкриття спадщини до моменту початку збройного конфлікту.

Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Враховуючи те, що поважних причин пропуску для прийняття спадщини позивачем не доведено, а тому підстав для задоволення позову суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 1268-1270, 1272 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У позовній заяві представника позивача адвоката Латиш Катерини Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя: А.В.Соляник