Провадження № 2/686/3958/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.08.2021

6 серпня 2021 року

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді - Чевилюк З.А.

за участі секретаря - Перун А.М.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна, в особі Верховного Суду про відшкодування шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої йому внаслідок незаконного рішення Верховного Суду у справі №686/3168/19.

Вказав, що 22 березня 2021 року Верховний суд в складі другої судової палати Касаційного цивільного суду виніс Постанову у справі №686/1521/20, якою залишив касаційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення. На обґрунтування своїх вимог вказав, що моральна шкода, завдана йому, полягає у моральних стражданнях, які позивач переніс читаючи явно незаконне рішення та усвідомлюючи витончене катування правосуддям його як споконвічного українця. Принижено його честь та гідність, що змусило його витрачати свій час для поновлення своїх прав. Просить стягнути з відповідача на його користь десять мільярдів гривень моральної шкоди.

Позивач до суду не з`явився, просив здійснювати розгляд за його відсутності. та наполягав на задоволені позову. Представник Верховного Суду подав письмовий відзив на позов, де заявив про необхідність закриття провадження у справі, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Клопотання про закриття провадження у справі відхилено судом. Просив відмовити у задоволені позову.

Дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що не підлягає задоволенню.

Так, однією із основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ст. 129 Конституції України).

З огляду на правові позиції Великої Палати Верховного Суду, що висловлені в постанові від 25 березня 2020 року по справі № 641/8857/17 держава діє у цивільних відносинах на рівних правах з іншими учасниками цих відносин (частина перша статті 167 ЦК України). Держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом (стаття 170 ЦК України).

Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України). Державу представляють відповідні органи державної влади в межах їх компетенції через свого представника (частина четверта статті 58 ЦПК України).

Отже, у цивільному судочинстві держава бере участь у справі як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями саме у спірних правовідносинах, зокрема і представляти державу в суді (постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 року у справі № 5023/10655/11, від 21.08.2019 року у справі № 761/35803/16-ц, від 18.12.2019 року у справі № 688/2479/16-ц) зазвичай, орган, діями якого завдано шкоду.

Згідно статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до вимог ст. 23 ч. ч. 1 та 2 п. 2 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до вимог ст. 23 ч. 3 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до вимог ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до вимог ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Аналізуючи зазначені норми права, наявні підстави для висновку, що в деліктних правовідносинах юридичною підставою відповідальності, яка виникає внаслідок заподіяння шкоди, є склад цивільного правопорушення. І до його елементів належать протиправна поведінка завдавача шкоди, настання шкоди, причинний зв`язок між двома першими елементами і вина завдавача шкоди. Відсутність хоча б однієї складової виключає обов`язок по відшкодуванню шкоди.

При цьому, саме на потерпілого покладається обов`язок доведення факту неправомірної поведінки відповідача, заподіяння ним шкоди та її розмір, а також причинного зв`язку між протиправною поведінкою завдавача шкоди та негативними наслідками. Відповідач же повинен довести відсутність своєї вини у завданні потерпілому шкоди.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факти), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків ( ст.76 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_1 звертався до Хмельницького міськрайонного суду з позовом, в якому просив стягнути з державного бюджету України через Державну казначейську службу на його користь один мільярд гривень моральної шкоди, завданої незаконним рішенням, постановою про закриття кримінального провадження № 0000396 слідчого Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР в м. Хмельницький Ривака Ю.Р. від 30 вересня 2019 року; стягнути з державного бюджету України через Державну казначейську службу на його користь 60 030 грн. майнової шкоди, завданої незаконним рішенням, постановою про закриття кримінального провадження № 0000396 слідчого Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР в м. Хмельницький Ривака Ю.Р. від 30 вересня 2019 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач вказував, що слідчий Другого слідчого відділу СУ ТУ ДБР в м. Хмельницький Ривак Ю.Р. виніс незаконну та протиправну постанову про закриття кримінального провадження № 0000396 від 30 вересня 2019 року, чим спричинив йому майнову та моральну шкоду. Моральна шкода, завдана йому полягає у моральних стражданнях та переживаннях, які він переніс під час читання цієї незаконної постанови та усвідомлення витонченого знущання над ним, що викликало у нього почуття душевного болю. Слідчий Другого відділу СУ ТУ ДБР в м. Хмельницький Ривак Ю .Р. явно таким чином знущався над ним всупереч чинному законодавству України, оскільки це посилювало відчуття невизначеності. Крім того, він змушений був докладати додаткових зусиль для організації свого життя, вживати додаткових заходів для захисту в суді своїх прав, що сприймає як зверхнє ставлення до нього як до людини, з чого відчув себе приниженим і морально подавленим. Також він був змушений в черговий раз звертатись до суду, що вимагало від нього додаткових витрат його дорогоцінного часу з його безцінного життя.

Крім того, вказував позивач, що неналежне виконання своїх службових обов`язків слідчим Другого СВ СУ ТУ ДБР в м. Хмельницький Риваком Ю .Р. призвело до порушення його честі та гідності і посилення впевненості безладдя, безвладдя та безкарності у системі органів державної влади та підриві авторитету державної влади. Внаслідок винесення незаконної ухвали слідчого порушено його права: на правомірну, добросовісну і кваліфіковану діяльність працівників органів державної влади, в тому числі і працівника Другого СВ СУ ТУ ДБР в м. Хмельницький Ривака Ю.Р. Таким чином, значна глибина моральних страждань, завданих йому порушенням його немайнових прав, сильна і руйнівна біль для його душевного стану, яка має тяжкий характер моральних страждань, завданих йому, довічні та непоправні втрати немайнового характеру підлягають безумовному відшкодуванню.

Тому позивач вважав, що заявлена ним моральна шкода у розмірі одного мільярда гривень буде адекватним відшкодуванням його моральних страждань.

Також позивач просив відшкодувати і заподіяну йому матеріальну шкоду, яка полягає у написання клопотання про надання йому копії постанови про закриття даного кримінального провадження, на що він витратив одну годину власного часу та одну годину власного часу для проїзду та подачі її до ТУ ДБР в м. Хмельницький та десять гривен на проїзд маршруткою № 30. Для написання скарги про скасування цієї незаконної постанови про закриття кримінального провадження від 30 вересня 2019 року він витратив одну годину часу та одну годину часу для подачі її до Хмельницького міськрайонного суду та десять гривень на проїзд маршруткою №30 до суду і з суду. Для участі в слуханні в Хмельницькому міськрайонному суді та скасування цієї незаконної та протиправної постанови він витратив одну годину свого часу і одну годину часу для проїзду для участі в слуханні Хмельницького міськрайонного суду та десять гривень на проїзд маршруткою №30. Тобто фактично витрачено шість години його часу, які він оцінює в 60 000 грн. та тридцять гривень на проїзд в маршрутному таксі №30. Окрім цього, він витрачав власний папір, електроенергію і фарбу картриджа лазерного принтера, собівартість кожного надрукованого листочка складає 1,3 грн. Таким чином, майнова шкода складає 60030 грн. і це є собою витрати, пов`язані з відновленням порушених прав, які мають бути відшкодовані у відповідності до ст.ст. 22, 1174 ЦК України.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26 лютого 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Справа переглядалась в апеляційному та касаційному порядку.

Відповідно до постанови Верховного Суду у справі №686/31698/19 від 22.01.2021 року констатовано, що висновки судів першої та апеляційної інстанції відповідають обставинам справи, які встановлені відповідно до вимог процесуального закону, а також узгоджуються з нормами матеріального права, які судами правильно застосовані. Сам по собі факт, що прийняте слідчим Другого слідчого відділу слідчого управління ТУ ДБР вм.Хмельницькому Риваком Ю.Р. процесуальне рішення про закриття кримінального провадження було скасовано судом, не свідчить про незаконність дій відповідача, оскільки постанова слідчого скасована з процесуальних підстав, цей факт не свідчить про заподіяння шкоди позивачу.

Позивач звернувся до суду про відшкодування моральної шкоди, що завдана йому незаконним рішенням Верховного Суду у справі №686/31698/19.В описовій частині позовної заяви з невідомих для суду причин послався на постанову Верховного суду від 22 березня 2021 року у справі №686/1521/20, що судом не береться до уваги виходячи з подальшої мотивації позову.

Позивачем не зазначено, в чому саме полягає незаконність рішення Верховного Суду, а тому підстави для відшкодування моральної шкоди відсутні.

Позивач має право відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі. Будь-якого підтвердження порушення даного права позивача суду не представлено.

Таким чином, зважаючи на викладене, заявлений позов є таким, що не обґрунтований, не підтверджений у встановленому порядку, а отже не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 23, 1166, 1167, 1173, 1174 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 15, 81, 258, 354 ЦПК України суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 до Держави Україна, в особі Верховного Суду про відшкодування моральної шкоди у розмірі десять мільярдів гривень, завданої незаконним рішенням Верховного Суду у справі №686/31698/19.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду, через суд першої інстанції, шляхом подачі в 30 денний строк з дня проголошення судового рішення апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач:Держава Україна, представник Верховний Суд, м.Київ, вул.П.Орлика,8.

Повний текст виготовлено 12 серпня 2021 року.

Суддя: Чевилюк З.А.