02.03.2021 Справа № 756/9081/20
Справа № 756/9081/20
Провадження 2/756/1317/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 березня 2021 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарі Шершньові В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,

в с т а н о в и в:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 06.02.2020 року близько 10 год. 05 хв. в м. Києві по вул. Боричів Тік, 23-А, з вини водія автомобіля Peugeot, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій було пошкоджено належний їй на праві власності автомобіля Suzuki, д.н.з. НОМЕР_2 , чим завдано матеріального збитку, який складається із вартості відновлювального ремонту та компенсації за втрату товарної вартості транспортного засобу.

Оскільки при виплаті страхового відшкодування страховою компанію не враховується втрата товарної вартості пошкодженого транспортного засобу, ОСОБА_1 просить суд стягнути на її користь з ОСОБА_2 11 748 грн. 84 коп. у відшкодування майнової шкоди, завданою втратою товарної вартості її автомобіля та 2 100 грн. витрат, пов`язаних із проведенням експертизи.

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_2 посилається на безпідставність позовних вимог, оскільки у разі недостатності розміру страхової виплати, позивачці необхідно звернутися додатково до страховика. Крім того, з наданих позивачкою документів вбачається використання для ремонту пошкодженого автомобіля нових деталей, що суперечить визначенню вартості матеріального збитку відповідно до п. 8.6.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних засобів. З огляду на викладене, ОСОБА_2 у відзиві на позовну заяву просила суд у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

У відповіді на відзив на позовну заяву, ОСОБА_1 зазначила, що доводи відповідачки, викладені у відзиві на позовну заяву є необґрунтованими, а тому просила позов задовольнити у повному обсязі.

У судове засідання позивачка не з`явилася, представник позивачки подав заяву про розгляд справи за його та позивачки відсутності, позов підтримав у повному обсязі.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило.

За таких обставин, з урахуванням відзиву на позовну заяву, неявка відповідачки не є перешкодою для розгляду справи на підставі наявних у ній письмових матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України).

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 2 ст. 82 ЦПК України).

Судом установлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , власником автомобіля Suzuki Vitara, д.н.з. НОМЕР_2 , 2017 року випуску, є ОСОБА_1 (а.с. 8).

20.06.2019 року між АТ «ПРОСТО-Стархування» та ОСОБА_1 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, предметом якого є страхування транспортного засобу Suzuki Vitara, д.н.з. НОМЕР_2 , відповідно до полісу № АО/1144537 (а.с. 9) та договір № PVP.S № 1901901 добровільного страхування наземних транспортних засобів (а.с. 10).

06.02.2020 року о 10 год. 05 хв. в м. Києві по вул. Боричів Тік, 23-А сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу Peugeot, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу Suzuki Vitara, д.н.з. НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_1 .

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 17.04.2020 року ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто її до адміністративної відповідальності. Цією постановою суду, яка набрала законної сили установлені обставини, які відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню, а саме те, що 06.02.2020 року о 10 год. 05 хв. за адресою: м. Київ, вул. Боричів Тік, 23-А (найближча юридична адреса) ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Peugeot, д.н.з. НОМЕР_1 , не будучи уважною, не дотрималась безпечної дистанції та допустила наїзд на транспортний засіб Suzuki, д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушила вимоги п.п. 2.3 (б), 13.1 ПДР (а.с. 11).

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Peugeot, д.н.з. НОМЕР_1 , була застраховано у ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» відповідно до полісу № 131453057, за яким страховик зобов`язався відшкодувати шкоду, заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

03.03.2020 року між ФОП ОСОБА_3 (оцінювач) та ОСОБА_1 (замовник) укладено договір № 2548, відповідно до п. 1.1 якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання по здійсненню оцінки та проведенню товарознавчого дослідження Suzuki Vitara, д.н.з. НОМЕР_2 з метою визначення матеріальних збитків (на дату ДТП), нанесених належному замовнику майну, визначення вартості відновлювального ремонту майна на дату оцінки (а.с. 14-15).

Згідно звіту ФОП ОСОБА_3 про визначення вартості матеріального збитку № 2548 від 23.03.2020 року, вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ Suzuki Vitara, д.н.з. НОМЕР_2 , станом на 06.02.2020 року втрата товарної вартості цього транспортного засобу становить 11 748 грн. 84 коп. (а.с. 17-26).

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордеру № 455, 05.03.2020 року ОСОБА_1 сплачено 2 100 грн. за складення звіту № 2548 (а.с. 16).

За змістом п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (ч.3 ст. ст. 22 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України установлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

За змістом ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно з пунктом 2.4. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних засобів, затверджених наказом Міністерства юстиції Фонду державного майна від 24.11.2003 року № 142/5/2029 (далі - Методика № 142/5/2029) вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3. Методики № 142/5/2029 вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Пунктом 1.6. Методики № 142/5/2029 визначено, що величина втрати товарної вартості - це умовна величина зниження ринкової вартості КТЗ, відновленого за нормативними вимогами після пошкодження, порівняно з ринковою вартістю подібного непошкодженого КТЗ.

Пунктом 8.6. Методики 142/5/2029 передбачено два випадки, коли у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту виникає фізичний знос, яким характеризується величина втрати товарної вартості та який виникає у разі пошкодження КТЗ і відповідного ремонту: 1) унаслідок передчасного погіршення товарного (зовнішнього) вигляду; 2) унаслідок зниження міцності чи довговічності окремих елементів складових частин, захисних властивостей покриттів або застосування для ремонту складових частин, які були в ужитку чи в ремонті.

Згідно п.8.6.2 Методики № 142/5/2029 визначено вичерпний перелік випадків, коли величина втрати товарної вартості КТЗ не нараховується, зокрема в разі заміни окремих складників, що не потребують фарбування та не погіршують зовнішній вигляд КТЗ (скло, фари, бампери, декоративні накладки, пневматичні шини, зовнішня і внутрішня фурнітура тощо) (підпункт «е»).

Отже, нарахування втрати товарної вартості передбачено, коли провадиться ремонт окремих деталей, вузлів і агрегатів, а також у разі заміни деталей, якщо це впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості транспортного засобу. Втрата товарної вартості не нараховується у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів, що не потребують фарбування, за умови, що це не впливає на зовнішній вигляд й експлуатаційні якості автомобіля (заміна двигуна на новий, заміна фар, ліхтарів, скла, шин тощо). Якщо ж у разі заміни деталей, вузлів і агрегатів буде потрібне фарбування, то за умови, що це впливає на зовнішній вигляд транспортного засобу, втрата товарної вартості нараховується.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України № 6-760цс15 від 16.12.2015 року.

Враховуючи, що під час розгляду справи установлено, що дорожньо-транспортна пригода в якій пошкоджено належний позивачці транспортний засіб сталася з вини відповідачки, належною позивачці страховою виплатою не охоплюється завданий їй збиток у виді втрати товарної вартості належного їй транспортного засобу, завданий внаслідок його пошкодження, розмір якого визначений у відповідності до вимог Методики № 142/5/2029, суд дійшов висновку про покладення обов`язку відшкодування цього збитку з урахуванням понесених витрат на його визначення на відповідачку.

За таких обставин позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, то відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідачки на користь ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 2-13, 76-83, 133, 141, 209, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) 11 748 грн. 84 коп. майнової шкоди, 2 100 грн. за проведення експертного дослідження та 840 грн. 80 коп. судового збору, а всього14 689 (чотирнадцять тисяч шістсот вісімдесят дев`ять) грн. 64 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя