Справа № 462/6959/14-ц
УХВАЛА

11 серпня 2021 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді Палюх Н.М.,

при секретарі Фіс В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Дельта Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Заявник ТОВ «ФК «ЄАПБ» звернувся до суду зі заявою, в якій просить видати дублікат виконавчого листа № 462/6959/14-ц виданого на підставі рішення Залізничного районного суду м.Львова від 19.11.2014 щодо стягнення з ОСОБА_1 боргу за кредитним договором та поновити строк пред`явлення до виконання вказаного виконавчого документу. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 19 листопада 2014 року у цивільній справі № 462/6959/14-ц ухвалено стягнути з ОСОБА_1 борг за кредитним договором № 001-13554-150313 від 15.03.2013 у розмірі 26875 грн. 32 коп. та 268 грн. 75 коп. судового збору на користь ПАТ «Дельта Банк». Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 06.07.2018 у справі №462/6959/14-ц замінено стягувуча АТ «ДельтаБанк» на його правоноступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Станом на 31.05.2021 вказаний виконавчий лист у Залізничному відділі державної виконавчої служби м. Львова Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) не перебуває. АТ «Дельта Банк», як первісний стягувач не передав виконавчий лист ТОВ «ФК «ЄАПБ» для звернення його до виконання та місцезнаходження такого не відоме, а втрата такого виконавчого листа позбавляє належного стягувача права на повторне звернення судового рішення до виконання. Зазначає, що втрата виконавчого листа відбулась поза волею належного стягувача, оскільки виконавчий документ втрачено під час поштового пересилання між первісним стягувачем та відділом державної виконавчої служби, а строк для пред`явлення виконавчого документу пропущений через відсутність у належного стягувача інформації про місцезнаходження виконавчого документу, тому є всі підстави вважати причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання поважними. У зв`язку з наведеним, просить заяву задовольнити.

Представник заявника, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, до суду не з`явився, однак у прохальній частині заяви зазначив, що просить розгляд заяви проводити без його участі, а відтак, його неявка не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання, однак його неявка також не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, перевіривши матеріали заяви, оглянувши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що у задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.

Згідно зі статтею 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно з частиною 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 19 листопада 2014 року у цивільній справі № 462/6959/14-ц ухвалено стягнути з ОСОБА_1 борг за кредитним договором № 001-13554-150313 від 15.03.2013 у розмірі 26875 грн. 32 коп. та 268 грн. 75 коп. судового збору на користь ПАТ «Дельта Банк».

29.05.2014 на підставі заяви від 20 травня 2014 року представнику ПАТ «Дельта Банк» було скеровано виконавчий лист № 462/6959/14-ц виданий Залізничним районним судом м. Львова щодо стягнення з ОСОБА_1 вищевказаного боргу на користь ПАТ «Дельта Банк».

09.02.2018 між АТ «Дельта Банк» та ТзОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір № 195/Кпро відступлення прав вимоги за кредитними договорами, за умовами якого відбулося відступлення права грошової вимоги до осіб, які являються боржниками АТ «Дельта Банк», в тому числі і до ОСОБА_1

06.07.2018 Залізничним районним судом м. Львова замінено стягувача у виконавчому провадженніз виконання виконавчого листа №462/6959/14-ц, виданого Залізничним районним судом м.Львова у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Дельта Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 001-13554-150313 від 15.03.2013р., з Публічного акціонерного товариства Дельта Банк на Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» / , юридична адреса: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30, п/р № НОМЕР_1 в ПАТ «ТАСкомбанк», МФО 339500/.

З листа начальника Залізничного відділу державної виконавчої служби м. Львова Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) вбачається, що згідно даних АСВП на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження №50973855 з виконання виконавчого листа №462/6959/14-ц. 04.10.2016 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Додатково зазначають, що надати більш детальну інформацію неможливо у зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання відповідно до п. 2 розділу 11 правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затвердженими наказом Міністерства юстиції україни №1829/а від 07.06.2017. Станом на 31.05.2021 вищезазначений виконавчий документ на виконанні у Відділі не перебуває.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Згідно з частиною 5 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Частиною 1 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 06.07.2018 замінено стягувача у виконавчому провадженніз примусового виконання виконавчого листа № 462/6959/14-ц, а саме: Публічного акціонерного товариства Дельта Банк на Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів».

Зі змісту заяви про видачу виконавчого листа вбачається, що на підтвердження доводів заяви, заявник ТОВ «ФК «ЄАПБ», як на довід заяви посилався на те, що виконавчий лист був втрачений під час пересилання виконавчого документу між первісним стягувачем та відділом державної виконавчої служби засобами поштового зав`язку.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).

Аналогічний припис закріплений у частині першій статті 10 ЦПК України.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

Зазначена правова позиція узгоджується з позицією, яка висловлена КЦС у складі Верховного Суду у постановах від 23 січня 2020 року у справі № 523/3338/18, від 30 січня 2020 року у справі № 2-646/10, від 06 червня 2018 року у справі № 2-12537/10.

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоби виключити будь-який ризик свавілля.

На думку Європейського суду з прав людини, поняття «якість закону» означає, що національне законодавство повинно бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права цих людей (рішення Європейського суду з прав людини у справах «C.G. та інші проти Болгарії» (№1365/07) 24 квітня 2008, § 39), «Олександр Волков проти України» (№ 21722/11), § 170)).

Разом з тим Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що знаючи про судовий процес, учасник справи повинен в розумні інтервали часу вживати заходів, аби дізнатися про стан відомого йому судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (№ 8371/02) 26 квітня 2007 року).

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справу «Пономарьов проти України» (№ 3236/03) 03 квітня 2008 року, установив, що вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (пункт 41 рішення).

Стягувачем ТОВ «ФК «ЄАПБ» не надано суду будь-яких належних та допустимих доказів того, що протягом періоду з дня винесення ухвали про заміну сторони виконавчого провадження 06.07.2018 до дня коли закінчився строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання, тобто до 04.10.2019 ТОВ «ФК «ЄАПБ» цікавився рухом цієї справи, виконанням рішенням суду, яке набрало чинності, наявністю (відсутністю) виконавчого листа № 462/6959/14-ц, виданого Залізничним районним судом м. Львова, в Залізничному відділі державної виконавчої служби м.Львова Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

За таких обставин, суд вважає, що будь-яких реальних перешкод для звернення виконавчого листа до виконання у визначений законом строк у стягувача ТОВ «ФК «ЄАПБ» не було.

Враховуючи наведене, суд, дослідивши докази по справі в їх сукупності, прийшов до висновку про те, що звертаючись до суду із заявою про видачу виконавчого листа та поновлення строку на його пред`явлення, представником заявника не надано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження втрати оригіналу виконавчого документа, а також враховуючи те, що строк, встановлений для пред`явлення виконавчого листа до виконання, вже минув, при цьому, заявник не навів жодної поважної причини для його поновлення, а відтак, заява, з підстав зазначених у ній, задоволенню не підлягає.

Беручи до уваги, що у задоволені заяви відмовлено, тому і судові витрати слід покласти на заявника ТОВ «ФК «ЄАПБ».

Керуючись ст. ст. 259, 442 ЦПК України, п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, суд-

постановив:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення на примусове виконання у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Дельта Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана учасниками справи протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали суду.

Відповідно до вимог п.п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається учасниками справи до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Повний текст ухвали складений 12 серпня 2021 року.

Суддя: