Суддя Шевченко С. В.
Справа № 644/550/21
Провадження № 2/644/1217/21
10 серпня 2021 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова в складі: головуючого судді Шевченка С.В., за участю секретаря Коломієць О.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м.Харкова цивільну справу за позовом Харківської обласної Кредитної спілки «Слобожанська» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 25.02.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) сторін.
В судове засідання учасники процесу не з`явилися.
Представник позивача надав суду заяву в якій підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Згідно ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. На момент розгляду справи відповідачами суду не було надано жодних відомостей щодо зміни місця проживання/перебування. Приймаючи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідачі обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надали, суд вважає за доцільне проводити судовий розгляд за відсутності відповідачів.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.
Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації №R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. Таким чином, судом було вжито всіх заходів для повідомлення відповідачів про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, однак вони не скористалися процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, відтак, за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню ст.178 Цивільного процесуального кодексу України.
За таких обставин, у відповідності до положень ч.1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалює рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Крім того, 20.12.2020 року було укладено договір поруки №ДП-8861 між Харківською обласною Кредитною спілкою «Слобожанська» та ОСОБА_2 , який поручився як солідарний боржник за виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитними договором №8861 від 20.12.2020 року.
Наведені вище обставини встановлені на підставі копії кредитного договору №8861 від 20.12.2016 року, копії заяви-анкети позичальника від 16.11.2016 року, копії анкети поручителя від 20.12.2016 року, копією договори поруки №ДП-8861 від 20.12.2016 року, копією видаткового касового ордеру від 20.12.2016 року.
Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Таким чином, аргументи позивача, на які він посилається як на підставу своїх позовних вимог, підтверджуються наведеними вище та дослідженими судом доказами.
Для захисту порушеного права позивача суд застосовує наступні норми права.
Частиною 1 ст.526, ст.ст.527, 530 ЦК України, встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Статтями 610, 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Згідно з положеннями ст.525 ЦК України однобічна відмова від виконання прийнятих зобов`язань не допускаються.
Відповідно ч.1, ч.2 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, а боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Заявою-анкетою ОСОБА_1 підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування, які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі.
Відповідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч.1 ст.546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності.
Ч.1 ст. 553 та ч.1, ч.2 ст. 554 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Відповідно ст.ст.12,13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Крім того, в обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.
Кошти отримані за умовами кредитного договору та використані ОСОБА_1 , нею в добровільному порядку позивачеві не повернуті.
За змістом частини другої статті 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час.
Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що й позичальник. При укладенні як кредитного договору, так і договору поруки було дотримано всіх передбачених законом істотних умов договору, які були обумовлені згодою сторін, як узгоджені сторонами, так і прийняті ними, таким чином, суд стягує солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором.
Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, також достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність підстав для стягнення з відповідача заборгованості. Позивачем надано належним чином завірені копії відповідних документів.
Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідачами не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували посилання позивача про надання ним кредитних коштів, наявності заборгованості та її розміру.
Оскільки відповідачі, не виконали зобов`язання за кредитним договором та в односторонньому порядку припинили виконувати взяті на себе зобов`язання, не погашають заборгованість за договором кредиту добровільно, суд доходить висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Розподіл судових витрат, суд вирішує в порядку ст.141 ЦПК України та стягує в дольовому співвідношенні з відповідачів на користь позивача витрати зі сплати судового збору. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 526, 546, 553, 554,625, 1054 ЦК України, суд,
Позовні вимоги Харківської обласної Кредитної спілки «Слобожанська» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити.
Стягнути в дольовому співвідношенні з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Харківської обласної Кредитної спілки «Слобожанська» витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270 грн. по 1135 грн. з кожного.
Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви на його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, передбаченому ст.354 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ст.354 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст заочного рішення складено 10.08.2021 р.

Позивач: Харківська обласна Кредитна спілка «Слобожанська», вулиця Мироносицька,19, м.Харків, 61002, рах.№ НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк», МФО №351533.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса місця фактичного проживання: АДРЕСА_1 , (остання відома адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса місця фактичного проживання: АДРЕСА_1 , (остання відома адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 ).

Суддя С.В.Шевченко