Справа № 404/75/21
Номер провадження 2/404/25/21
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
10 серпня 2021 року Кіровський районний суд міста Кіровограда
у складі: головуючого судді Павелко І.Л.
за участі секретаря Проскурні О.О.,
розглянувши у судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, -
05.01.2021р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про стягнення боргу з ОСОБА_2 за договором позики. В заяві позивач зазначив, що надав відповідачу грошові кошти в розмірі 281 000грн, які останній не повернув вчасно. Крім того, в разі несвоєчасного повернення позики сплатити пеню у розмірі 4% від запозиченої суми за кожен місяць прострочення. На підтвердження даного факту відповідачем надано розписку.
Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 12.01.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі та призначено судове засідання.
В судове засідання представник позивача - адвокат Антонова С.Ю., надала заяву де зазначила , що підтримує у повному обсязі заявлені вимоги та просила їх задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, заяв чи клопотань на адресу суду не надходило.
Згідно ст.280 ЦПК України, суд визнає причини неявки неповажними і вирішує справу розглядати за даної явки і наявних матеріалів у справі. Представник позивача згідно заяви не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення заочного рішення.
Суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 03.11.2020 року позивач ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 281 000 грн, які останній зобов`язувався повернути в строк до 30.11.2020 р. Однак до теперішнього часу позику не повернув. В разі прострочення повернення вказаної суми відповідач зобов`язався сплатити пеню у розмірі 4% від позиченої суми за кожен місяць прострочення. Даний правочин було укладено в присутності свідка ОСОБА_3 , яка засвідчила даний факт власним підписом. На підтвердження викладеного вище, відповідачем було надано відповідну розписку, копія якої міститься в матеріалах справи (а.с.9).
Відповідно до положень статей 526, 530, 598, 599 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється частково або в повному у обсязі на підставах, установлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною першою статті 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, -незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України).
Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідач не виконав умов укладеного з позивачем договору позики, оформленого розпискою, оскільки у визначений сторонами у договорі строк кошти не повернув, тому відповідач зобов`язаний сплатити позивачу суму основного боргу та пеню за весь час прострочення.
Згідно вимог ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
У разі порушення зобов`язання згідно вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
У зв`язку з невиконанням зобов`язань за договором позики (розпискою) від 03.11.2020 відповідач перед позивачем має заборгованість станом на 05.01.2021р. у сумі 294 303,24грн, що складається з наступного: 281 000,00грн - сума позики; 13 303,24грн. - пеня.
При виборі й застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч. 4 ст. 263 ЦПК України).
Таким чином, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики підтверджуючи як факт укладення договору та, зокрема, зміст умов договору, так і посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Дана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.08.2019 року у справі №369/3340/16-ц.
Відповідно до правового висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 24.02.2016 року №6-50цс16, договір позики в письмовій формі може бути укладений як шляхом складання одного документа, так і шляхом обміну листами (частина перша статті 207 ЦК України). Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа і залежно від установлених результатів роботи відповідні правові висновки.
Верховний Суд України в постанові від 11.11.2015 року по справі №6-1967цс15 визначив, що договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі
обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 723/304/16-ц (провадження № 14-360цс19) зазначено, що: «за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки».
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) вказано, що: «за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки».
Відповідно до положень ч.1, п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, вирішуючи питання, щодо розподілу судових витрат по справі, суд вважає за необхідне стягнути зі сторони відповідача на користь сторони позивача 768,40 сплаченого судового збору (а.с.1), а також 3 500грн сплачених за проведення судової будівельно-технічної експертизи (а.с.24-26).
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 625, 629, 1047, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 280-282, 289 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 281 000грн - основного боргу та 13 303,24 грн. - пені, а всього 294 303,24грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені по справі судові витрати, а саме 2 943,04 грн. сплаченого судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).
Відомості про учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;
відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;
Текст рішення складено 10.08.2021 року.
Суддя Кіровського І. Л. Павелко
районного суду