РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Губської Я.В.,

при секретарі Мордухович К.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради (61002, м.Харків, вул.Чершишевська, 55) про визначення способу участі батька у вихованні дітей та спілкуванні з ними,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, який в процесі розгляду справи уточнив, до ОСОБА_2 , третя особа - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення способу участі батька у вихованні дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та спілкуванні з ними.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 04.09.2011 року. Від шлюбу у них народились діти- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 03.12.2015 року у справі №640/13862/15 шлюб між ними було розірвано. Вказав, що між ним та відповідачем було укладено аліментний договір на утримання дитини від 05.08.2015 оку, нотаріально посвідчений ПН ХМНО Жиляєвою Н.В., зареєстрований в реєстрі №4599. Окрім зазначення суми аліментів та порядку їх виплат в п.1.1 розділу 1 «Предмет договору» Аліментного договору на утримання дитини від 05.08.2015 оку зазначено, що діти проживають з матір`ю ОСОБА_2 за місцем реєстрації.Також, 05.07.2015 року ним була надана згода на тимчасовий виїзд малолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у супроводі матері до Російської Федерації з 05.08.2015 року по 05.08.2016 року строком на 1 рік. Однак, не зважаючи на сплив згоди на тимчасовий виїзд ОСОБА_2 не повернула дітей в Україну. Вказав, що мешкає окремо від своїх дітей та не має можливості приймати участь в їх вихованні. За таких обставин відповідач створює перешкоди приймати участь у вихованні дітей.

17.02.2021 року через канцелярію суду надійшли письмові пояснення директора Департаменту служб у справах дітей, в яких зазначено, що Департамент не підтримує позовні вимоги ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що батько дітей має право на безпосереднє спілкування з дітьми з урахуванням їх віку та стану здоров`я. Долучили письмовий висновок щодо розв`язання спору та акт обстеження умов проживання батька. У висновку зазначено, що питання доцільності встановлення порядку участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітніх дітей ОСОБА_3 , 2012 р.н. та ОСОБА_4 , 2013 р.н. було розглянуто на засіданні Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради. Враховуючи вік дитини, рекомендації Комісії, а також право дитини на безпосереднє спілкування з батьком, керуючись ст. 19, 153, 158 СК України, в інтересах дитини, Департамент служб, як представник органу опіки та піклування, вважав за доцільне встановити наступний порядок участі ОСОБА_1 у вихованні малолітніх дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визначивши час: кожна субота місяця з 10-00 до 18-00 год.; друга половина літніх канікул для оздоровлення дітей, перша половина зимових канікул.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова Губської Я.В. від 13 січня 2020 року позовну заяву залишено без руху та наданий час дня усунення недоліків.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова Губської Я.В. від 13 березня 2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова Губської Я.В. від 13 травня 2020 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова Губської Я.В. від 13 травня 2020 року задоволено клопотання позивача про забезпечення доказів.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова Губської Я.В. від 27 липня 2020 року задоволено заяву представника позивача про витребування доказів.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова Губської Я.В. від 238 вересня 2020 року зобов`язано службу у справах дітей по Київському району ДССД ХМР надати письмовий висновок щодо можливого визначення способу участі батька у вихованні дітей.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Кім Д.І. в судове засідання не з`явились, повідомлялись про час та місце слухання справи належним чином, надали заяву, в якій просили позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, заяв чи клопотань від останньої не надходило, відзив на позов у матеріалах справи відсутній.

Представник третьої особи Департаменту служб у справах дітей в судове засідання не з`явився, надали пояснення, в яких просили справу слухати без участі представника органу опіки та піклування, позовні вимоги підтримали, клопотань не заявляли.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 04.09.2011 року.

Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які мешкають з відповідачем.

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 03.12.2015 року у справі №640/13862/15 шлюб між ними було розірвано.

Згідно витягу Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 02.09.2020 року вбачається, що за наявною у базі даних інформації щодо перетинання державного кордону України в період з 27.08.2015 р. по 14.04.2020 р. громадянкою ОСОБА_3 , 16.05.2012 року перетнула пункт пропуску Харків -Пасажирський 18.11.2015 року, напрям «В`їзд» ТЗ «19 Москва-Харків», а 24.11.2015 року перетнула пункт пропуску Харків -Пасажирський, напрям «Виїзд», ТЗ «20Харків -Москва». Іншої інформації не має. Інформація щодо перетинання державного кордону ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в базі даних відсутня.

За приписами ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб , прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Відповідно до положень ч.1 ст.3, ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно зі статтями 11, 15 Закону Україну «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Статтею 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно ст. 142 СК України діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

Статтею 150 СК України встановлені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини.

У відповідності до ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Між сторонами не досягнуто згоди щодо часу та способів спілкування позивача з дітьми.

Згідно з ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

З висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 12.02.2021 р. №114 вбачається, що малолітні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 мешкають з матір`ю ОСОБА_2 в Російській Федерації. ОСОБА_1 матеріально забезпечений, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває.

У висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 12.02.2021 р. №114 зазначено про доцільність встановлення наступного порядку участі ОСОБА_1 у вихованні малолітніх дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визначивши час: кожна субота місяця з 10-00 до 18-00 год.; друга половина літніх канікул для оздоровлення дітей, перша половина зимових канікул.

Відповідно до ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Виходячи із системного аналізу ст.ст.3,18 Конвенції про права дитини,ст.ст.11, 15 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 7, 19, 141, 153, 157, 159 СК України суд вважає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини.

Законодавством України закріплено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини. Всі питання виховання дитини батьки зобов`язані вирішувати спільно.

Законодавством встановлено правовий механізм визначення способу участі у вихованні дитини того з батьків, який проживає окремо у випадку неможливості досягнення батьками згоди стосовно такого способу, а саме: рішення про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, приймається органом опіки та піклування на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

У випадку вчинення перешкод того із батьків, з ким проживає дитина, тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду із позовом про усунення цих перешкод. У випадку встановлення судом перешкод з боку того з батьків з ким проживає дитина, тому із батьків, який проживає окремо, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

При встановленні способу спілкування суд має дотримуватись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» та рішення від 27 листопада 1992 року у справі «Олссон проти Швеції», між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Враховуючи задоволення максимальних інтересів дітей, наявний спір, що виник між батьками з приводу способу участі батька у спілкуванні з дітьми, враховуючи принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дітей, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 має гарантоване законом, рівне з матір`ю дитини право на спілкування зі своїми дітьми та право на їх виховання.

Приймаючи до уваги викладене, враховуючи висновок Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 12.02.2021 р. № 114 та виходячи з інтересів дитини, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

А тому, слід встановити порядок участі позивача ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом визначення часу зустрічей батька з дітьми: кожна субота місяця з 10-00 год. до 18-00 год., друга половина літніх канікул для оздоровлення дітей, перша половина зимніх канікул, згідно наданого висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 12.02.2021 р. № 114, і вважає це найбільш доцільним варіантом участі батька у спілкуванні з дітьми, враховуючи перш за все інтереси дітей. Переконливих доводів для встановлення порядку участі у вихованні дітей за пропозицію позивача, та зобов*язання надавати інформацію щодо місця перебування дітей суду не надано, а тому в цій частині суд відмовляє.

У разі зміни обставин, з врахуванням яких суд визначив способи участі позивача у вихованні та спілкуванні з дітьми, сторони, враховуючи передусім інтереси дитини, можуть змінити вказані способи, а у разі недосягнення згоди звернутися за вирішенням спору до суду.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 263 - 265 ЦПК України, ст. ст. 7, 19, 141, 142, 150, 157, 159 Сімейного кодексу України, Законом України «Про охорону дитинства», суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) визначення способу участі батька у вихованні дітей та спілкуванні з ними - задовольнити частково.

Встановити спосіб участі батька, ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні малолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом визначення часу зустрічей батька з дітьми: кожна субота місяця з 10-00 год. до 18-00 год., друга половина літніх канікул для оздоровлення дітей, перша половина зимніх канікул.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

На рішення суду першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення, може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення, а у випадку проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк для апеляційного оскарження обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 )

Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради (61002, м.Харків, вул.Чершишевська, 55)

Суддя: