Справа № 654/4449/20
Провадження №2/654/440/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2021 року Голопристанський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Сіянко В.М.,

за участю секретаря Петришак В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гола Пристань Херсонської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна,-

у с т а н о в и в:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Позовна заява мотивована тим, що з 05 липня 1975 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , 28 жовтня 2019 року шлюб між ними було розірвано, що підтверджується рішенням про розірвання шлюбу.

За час перебування у зареєстрованому шлюбі сторони набули у власність майно, а саме житловий будинок по АДРЕСА_1 , а також автомобіль «Рено», номерний знак НОМЕР_1 , та інше майно. Будинок та автомобіль були зареєстровані на ім`я відповідача. Згоди щодо поділу вищевказаного майна у добровільному порядку сторони дійти не можуть.

З урахуванням викладеного ОСОБА_1 просила суд здійснити поділ вищевказаного майна подружжя, а саме визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та автомобіля.

Відповідач надав відзив, у якому визнав, що спірний будинок є спільною сумісною власністю його та позивачки та не заперечував проти його поділу в ідеальних частках. Щодо поділу автомобіля відповідач заперечував, оскільки згідно з довідкою Територіального сервісного центру будь-які транспортні засоби за ним не зареєстровано.

В судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнали частково з підстав, що викладені у відзиві.

Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що сторони перебували в шлюбі з 05 липня 1975 року, який рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області №654/2136/19 від 28 жовтня 2019 року розірвано.

За час перебування у шлюбі сторонами придбано житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 (свідоцтво про право власності НОМЕР_2 від 2203.2005).

Згідно частини третьої статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. При тому, що не має значення за ким зареєстровано таке майно, оскільки спільна сумісна власність розповсюджується на майно і у тому випадку, коли право власності на нього майно зареєстровано лише за одним з подружжя.

Згідно з пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання шлюбу недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що при поділі майна враховують також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї, як це визначено частиною четвертою статті 65 СК України. Таким чином, при розподілі майна подружжя між подружжям буде поділено не тільки майно, яке належить їм на праві спільної сумісної власності, а і борги подружжя (кредити і т. д.) та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сімї.

Крім того, за загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують.

Зазначена правова позиція також висловлена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року № 6-843цс17.

Статтею 63 СК України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно частини першої статті 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до частини першої статті 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

ОСОБА_1 просила суд провести поділ спільного майна подружжя шляхом визнанням за кожним зі сторін права на ідеальну частку, яка є рівною.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що спірний будинок набутий у шлюбі за спільні кошти є спільною сумісною власністю подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними,а, отже, з урахуванням презумпції спільності майна суд визнає за кожним зі сторін право на ідеальну частку будинку, яка є рівною.

Позов в частині поділу автомобіля задоволенню не підлягає, оскільки позивачем не надано належних допустимих та достатніх доказів на підтвердження позовних вимог в цій частині, а саме що подружжям придбавався автомобіль, а з інформації, наданої Територіальним сервісним центром МВС №6544 від 23.03.2021, вбачається, що транспортних засобів на ім`я ОСОБА_2 не зареєстровано.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню

Керуючись ст. ст. 12, 81, 89, 141, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна задовольнити частково.

Поділити житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який перебував у спільній сумісній власності сторін, визнавши за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) право власності по 1/2 частині будинку кожному, в ідеальних частках.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду безпосередньо або через Голопристанський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне судове рішення складено 06 квітня 2021 року.

Суддя В. М. Сіянко