Справа № 758/3486/21
Провадження № 2/758/6904/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2021 року суддя Подільського районного суду м.Києва Скрипник О. Г., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Подільського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В :

22.03.2021 року до Подільського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Подільського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) про скасування арешту майна.

Ухвалою суду від 24.03.2021 року зазначену позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху та надано час для усунення недоліків, а саме: обґрунтувати підсудність позову Подільському районному суду м. Києва.

01.04.2021 року суд отримав заяву представника позивача про усунення недоліків позовної заяви.

У відповідній заяві представник позивача зазначив, що на даний час відсутні будь-які відкриті виконавчі провадження на підставі виконавчого листа від 07.05.2013 року № 2-3843/2011, тому позивач позбавлений можливості звернутися до Шевченківського районного суду міста Києва зі скаргою у порядку, передбаченому Розділом VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України.

Також, у заяві про усунення недоліків зазначено: «Позивач ОСОБА_1 , як власник рухомого майна, на яке накладено арешт, звернулася із позовом до Подільського ВДВС, як до особи публічного права, бездіяльність посадових осіб якої, порушує її майнове право».

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Статтею 19 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження; спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Частинами першою та п`ятою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду з позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

При цьому, необхідно брати до уваги, що помилковим є поширення юрисдикції адміністративних судів на всі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт повинен виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір.

Натомість, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило майнового, приватного права чи інтересу.

Згідно із частиною 1 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03.06.2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби.

Для визначення юрисдикції цього спору необхідно визначити підстави позову, зміст прав, на захист яких направлено звернення до суду. Якщо підставою позову є неправомірні, на думку позивача, дії органу державної виконавчої служби при накладенні арешту на певне майно, то такий спір має розглядатися в порядку адміністративного судочинства. Якщо підставою позову є наявність спору про право та/або позивач подає його з метою захисту права власності або іншого речового права, то ці спори мають розглядатися в порядку цивільного/господарського судочинства як такі, що випливають із цивільних правовідносин. (Такі висновки викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.01.2020 у справі № 340/25/19).

Отже, в нашому випадку відсутній спір про право на майно щодо права власності або іншого речового права, а фактично оспорюється бездіяльність органу державної виконавчої служби щодо скасування накладеного арешту на майно та рішення органу державної виконавчої служби, яке викладене в листі Подільського РВ ДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 10.08.2020 року № 46287162/15.

Тому, відповідний спір є публічно-правовим та підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, а не цивільного.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 5 ст. 186 ЦПК України відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Зважаючи, що дані правовідносини регулюються нормами КАС України, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, дана справа підсудністю Окружному адміністративному суду міста Києва.

Керуючись ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Подільського районного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) про скасування арешту майна.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що дана справа підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства та підсудна Окружному адміністративному суду міста Києва.

Ухвалу суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

СуддяО. Г. Скрипник