Справа № 158/1450/21
Провадження № 2/0158/426/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2021 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області

в складі: головуючого судді - Поліщук С.В.,

при секретарі - Брись А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі вона перебувала у шлюбі, який був зареєстрований 07.10.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ківерцівського районного управління юстиції Волинської області, за актовим записом №90, який в подальшому в судовому порядку 27.09.2018р. було розірвано. У шлюбі у подружжя народилась дитина, син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом із позивачем по справі та перебуває на її утриманні.

Зазначає, що відповідач по справі не виконує своїх батьківських обов`язків щодо утримання їх неповнолітньої дитини, матеріально не допомагає, життям, а також потребами та здоров`ям дитини не цікавиться Вказує, що на даний час вона не взмозі самостійно забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, духовного, морального і соціального розвитку дитини, оскільки на її утриманні є ще одна неповнолітня дитина від другого шлюбу, а тому просить суд стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої дитини, сина - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 28.05.2021 року дану справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін.

02 серпня 2021р. від відповідача по даній цивільній справі надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, у якому щодо задоволення даного позову заперечує, оскільки від виконання своїх батьківських обов`язків він не усувався, із сином спілкується, систематично купує одяг та продукти харчування дитині. Вважає, що вимога позивача про стягнення аліментів є передчасною, оскільки свого сина він має намір підтримувати матеріально і надалі. Однак, вказує, що на даний час постійних доходів немає, оскільки є непрацюючим, а тому вважає, що недоцільно стягувати аліменти у частці від його доходів. Крім того має проблеми із здоров`ям, а також на його утриманні знаходяться непрацездатні батьки, які також потребують матеріальної допомоги. Просить суд позовні вимоги позивача задовольнити частково та стягувати з нього в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На підтвердження вищевказаних обставин, надає суду копію трудової книжки серії НОМЕР_1 , виписку медичного закладу від 06.12.2019р., копії пенсійних посвідчень його батьків, довідку про склад сім`ї, та виписку з реєстру застрахованих осіб.

На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше.

Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З копії рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 27.09.2018р. (справа №158/2175/18, провадження №2/0158/756/18) вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, який був зареєстрований 07.10.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ківерцівського районного управління юстиції Волинської області, за актовим записом №90. Вищевказаним рішенням суду шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 5).

Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 24.11.2015р. відповідач по справі - ОСОБА_2 є батьком сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому будинку осіб №374 від 15.02.2021р. вбачається, що позивач по справі та її неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровані у житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Зміна прізвища позивача з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_1 » стверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 від 25.01.2020р. (а.с. 8).

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 27.03.2021р. вбачається, що позивач по справі є матір`ю сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 7).

Як на підставу заперечення позову відповідач посилається на погіршення стану його здоров`я та надав суду медичну довіку від 06.12.2019р. з якої вбачається, що у ОСОБА_2 наявна травма опорно - рухової системи, захворювання дихальної системи, що потребує медичного обстеження. Однак, відповідачем не надано суду доказів щодо його дійсних витрат на проведення медичного обстеження та проходження ним лікування в медичних закладах. Крім того надана суду медична довідка, яка не завірена належним чином, не містить назви закладу охорони здоров`я у якому проходив обстеження відповідач, а тому суд вважає дану довідку неналежним доказом та не бере її до уваги (а.с. 32).

З довідки управління соціального захисту населення Камінь-Каширської районної державної адміністрації Волинської області №508 від 26.07.2021р. вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на обліку в управлінні соціального захисту населення як одержувач соціальних допомог не перебуває (а.с. 44).

З реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (форма ОК-5, ОК-7) по гр. ОСОБА_2 (ідентифікаційний код: НОМЕР_5 ) відомості за поточний, 2021 рік відсутні (а.с. 36-43).

Крім того відповідачем не надано суду доказів, що на його утриманні перебувають непрацездатні батьки, які не мають самостійного доходу.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує - стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень.

Окрім того, відповідач не позбавлений обов`язку утримувати свого неповнолітнього сина.

Разом з тим, факт відсутності у батька або матері можливості надавати дітям відповідного розміру утримання не є у переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дітей, проте, безумовно, враховується судом при визначенні розміру аліментів.

Відповідно до вимог ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При цьому, частиною дев`ятою статті 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, та те що сторони не змогли добровільно досягнути згоди про розмір сплачуваних аліментів, а також, що обов`язок утримувати дітей покладається рівною мірою на матір і батька.

Враховуючи викладене, виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, беручи до уваги потреби дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити в повному об`ємі та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду - 27.05.2021р. до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Оскільки позивач за даною категорією справ звільнений від сплати судового збору, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 грн. 00 коп.

На підставі пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України, судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263-265, 274-279, п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, ст. ст. 180, 181, 183, 199, 200 Сімейного Кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити в повному об`ємі.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини, сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду - 27.05.2021 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт серії НОМЕР_6 , виданий 19.11.2014 року Ківерцівським РС УДМС України у Волинській області, ідентифікаційний номер - НОМЕР_7 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса проживання АДРЕСА_2 .

Суддя Ківерцівського районного суду

Волинської області С.В.Поліщук