Справа № 466/5850/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2021 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

в складі: головуючої - судді Зими І.Є.

при секретарі Вітрук В.О.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя ,-

в с т а н о в и в:

03.08.2020 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить ухвалити рішення, яким, в порядку поділу спільного майна подружжя, стягнути з ОСОБА_4 на її користь грошову компенсацію 1/2 частини вартості автомобіля IVECO 35S13, номерний знак НОМЕР_1 , - 61 400,00 грн, та грошову компенсацію 1/2 частини вартості автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_2 - 65 100,00 грн., загальною сумою 126 500 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 02.11.2012р., в якому у них народилось двоє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На даний час вони не розлучені та хоча і проживають за однією адресою, проте тривалий час не ведуть спільного господарства, сімейні відносини між ними припинені. За час шлюбу вона постійно працювала приватним підприємцем до народження другої дитини. Чоловік сім`ю не забезпечував, матеріально не допомагав, на даний час сплачує аліменти за рішенням суду. За час спільного проживання ними було придбано два вищевказаних автомобілі, які зареєстровані за відповідачем і якими він користується одноосібно. Витрати на купівлю транспортних засобів фактично понесені з її сторони, частину з яких вона отримала від дядька, а частину від подруги.

Таким чином зазначає, що два вищевказані автомобілі є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та просить суд провести поділ даного майна, стягнувши з відповідача в її користь грошову компенсацію за різницю у вартості при поділі транспортних засобів.

Провадження у справі відкрито 25.08.2020р., розгляд справи призначено в загальному провадженні.

17.09.2020р. відповідач ОСОБА_4 подав відзив на позовну заяву, в якому позов заперечив. Зазначив, що він не має фінансової можливості компенсувати позивачу вартість половини транспортних засобів, оскільки витрачає кошти на утримання сім`ї. Між тим згідний провести поділ вказаного майна, залишивши у власності позивача будь-який автомобіль на її вибір.

Ухвалою суду від 29.01.2021р. закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали, зіславшись на викладені в ньому обставини та факти, просили такий задовольнити. З приводу поданого відзиву, позивач зазначила, що відповідач не позбавлений права відчужити транспортний засіб, надавши їй виручені кошти в якості компенсації при поділі майна подружжя. На отримання одного з автомобілів вона не згідна, оскільки таким не користується, не має водійських прав, а кошти їх необхідні для утримання сім`ї. Крім того, на даний час вона одноосібно ще повертає кошти, які були позичені на придбання вказаних транспортних засобів.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов заперечив з підстав, викладених у відзиві. Крім того, в зв`язку з завершенням розгляду справи просив скасувати заходи забезпечення позову.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши подані докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 02.11.2012р., що вбачається із копії свідоцтва про шлюб, що міститься в матеріалах справи (а.с.9). У шлюбі в них народилось двоє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На даний час подружні відносини між сторонами припинені, вони не ведуть спільного домашнього господарства, хоча проживають за однією адресою.

У шлюбі подружжям було придбано два транспортні засоби: марки IVECO 35S13, номерний знак НОМЕР_1 , 26.11.2016р., та марки VOLKSWAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_2 ., 07.02.2019р.

Вказані автомобілі зареєстровані за відповідачем ОСОБА_4 , що стверджується відповіддю на адвокатський запит Регіонального сервісного центру МВС України у Львівській області від 31.07.2020р. (а.с. 13), і як встановлено судом він користується ними одноосібно.

Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 368 ЦК України).

В процесі розгляду справи, сторони не заперечували того факту, що вказані автомобілі є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. А відтак, в силу ч.2 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Згідно ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ст. 69 СК України).

Частиною 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно ч.1, ч.4 ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Судом встановлено, що автомобілі марки IVECO 35S13, номерний знак НОМЕР_1 та марки VOLKSWAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_3 перебувають в користуванні відповідача, що не заперечувалось сторонами під час розгляду справи. Позивач водійських прав не має, не користується транспортними засобами, проте їй необхідні кошти для утримання двох неповнолітніх дітей. Крім того, вона згідна на присудження їй грошової компенсації замість її частки у спільному майні.

Вказані об`єкти рухомого майна є неподільними, а тому суд дійшов висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача частину їх вартості в рахунок компенсації права на належні їй частки.

Подібний правовий висновок висвітлений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 25.05.2020р., справа № 61-44843св18.

Згідно звіту про незалежну оцінку колісних транспортних засобів, проведеною ФОП ОСОБА_7 , з урахуванням загальних положень та обмежуючих умов із застосуванням методик, затверджених законодавством України, Міжнародних стандартів оцінки (а.с. 15-46), станом на 22.07.2020р. ринкова вартість транспортного засобу IVECO 35S13, номерний знак НОМЕР_1 , складає 122 800 тис. грн., а VOLKSWAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_2 - 130 200 грн.

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення, тому слід провести поділ майна, набутого сторонами за час шлюбу, визнавши за ними право власності на спірні автомобілі та стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за різницю у вартості виділеного при поділі майна: 1/2 частини автомобіля IVECO 35S13, номерний знак НОМЕР_1 , що становить 61 400,00 грн.; 1/2 частини вартості автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_2 - 65 100,00 грн., а всього 126 500 грн.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами у порядку, визначеному ст.141 ЦПК України, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А саме, з відповідача слід стягнути в користь позивача 1 відсоток ціни позову, що становить - 1 265 грн., як це передбачено п.1 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а також 1600 грн. за оплату експертної оцінки, згідно вимог п.2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України.

На виконання вимог ст. 158 ЦПК України, в зв`язку з вирішення спору, слід скасувати заходи забезпечення позову після набрання судовим рішенням законної сили.

Керуючись ст.ст.4, 12, 13, 81, 89, 141, 229, 247, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Провести поділ майна , набутого за час шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_4 : визнати за ОСОБА_4 право власності на автомобіль IVECO 35S13, номерний знак НОМЕР_1 , та автомобіль VOLKSWAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 грошову компенсацію за різницю у вартості виділеного при поділі майна : 1/2 частини автомобіля IVECO 35S13, номерний знак НОМЕР_1 , що становить 61 400,00 грн., та 1/2 частини вартості автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_2 - що становить 65 100,00 грн., а всього 126 500 ( сто двадцять шість тисяч п`ятсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 1 265 грн. судового збору та 1600 грн. за оплату експертної оцінки, а всього 2 865 ( дві тисячі вісімсот шістдесят п`ять ) грн.

Після набрання рішенням законної сили скасувати заходи забезпечення позову , визначені ухвалою суду від 25.08.2020 , щодо заборони вчиняти будь-які дії відносно транспортних засобів:

- IVECO 35S13, номерний знак НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 , № VIN - НОМЕР_5 ;

- автомобіля VOLKSWAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_10 VIN - НОМЕР_7 .

Позивач: ОСОБА_1 , прож: АДРЕСА_1 , ІПН - НОМЕР_8 .

Відповідач: ОСОБА_4 , прож: АДРЕСА_1 , ІПН - НОМЕР_9 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту виготовлення повного його тексту, до Львівського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст судового рішення виготовлено 07 квітня 2021 року.

Суддя І. Є. Зима