Справа № 758/3937/21
У Х В А Л А

05 квітня 2021 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Якимець О. І., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання негідним спадкоємця та позбавити права спадкового майна,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить визнати останнього негідним спадкоємцем та позбавити права спадкового майна та вирішити питання судових витрат.

Вважаю, що цю заяву необхідно залишити без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

У позовній заяві позивач зазначає обставини про те, що після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, зокрема на нерухоме майно, а саме три квартири, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 .

Разом із тим, позивач викладає у позовній заяві обставини, якими обґрунтовує свої вимоги щодо ненадання допомоги спадкодавцеві у відповідності до ст. 1224 Цивільного кодексу України.

Попри те у порушення п. 5 ч. 3 ст. 175 цього Кодексу позивач не наводить жодних доказів з цього питання у позовній заяві та не долучає будь-яких документів до позовної заяви.

Згідно з ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до ч. 5 ст. 95 цього Кодексу учасник справи, який подає письмовий доказ в копіях, повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасники справи підтверджують відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Із справи убачається, що позивачем подано до суду заяву з долученими до неї копіями письмових доказів без дотримання ч. 5 ст. 95 ЦПК України, тобто відсутність підтвердження відповідність копії письмового доказу оригіналу.

Разом зі тим, позивач звернувся до Подільського районного суду м. Києва із позовною заявою у відповідності до ст. 30 ЦПК України за місцезнаходженням нерухомого майна, а саме квартири .

Згідно з правової позиції викладеної у п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 №3 (далі - Постанова), виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Відповідно до п. 43 Постанови якщо пред`явлено позов про право власності на кілька жилих приміщень (квартир), розташованих у різних районах міста чи в різних містах, або позов про поділ спадкового майна, яке складається з кількох квартир (об`єктів нерухомості) у різних місцевостях, тобто вимоги, для кожної з яких частиною першою статті 114 ЦПК встановлено виключну підсудність, то позов пред`являється до одного із судів за вибором позивача, але за місцезнаходженням основної частини нерухомого майна, яка за своєю вартістю перевищує ті, що знаходяться в інших районах чи місцевостях.

Таким чином, з метою вірного визначення судом територіальної юрисдикції, позивачу необхідно подати суду докази, що основна частина нерухомого майна на яке відкрилась спадщина та позивач просить усунути відповідача від спадкування знаходиться у Подільському районі м. Києва, або за своєю вартістю перевищує ті, що знаходяться в інших районах чи місцевостях.

Відповідно до ч. 1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175 і 177 цього кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.175 і 177 цього кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин, вважаю, що заяву, необхідно залишити без руху та надати заявникам строк для усунення вказаних недоліків, надавши строк для їх усунення десять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху у відповідності до ч. 2 ст. 185 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 175, 185, 260, 261, 293, пунктом 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання негідним спадкоємця та позбавити права спадкового майна - залишити без руху.

Надати позивачу строк протягом десяти днів з вручення ухвали про залишення заяви без руху, для усунення недоліків.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, заява буде вважатись не поданою та повертається заявникам зі всіма доданими до неї документами.

Роз`яснити, що відповідно до пункту 3 «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України від 18 червня 2020 року № 731-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя О. І. Якимець