провадження № 2/294/97/21
справа № 294/1104/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року Чуднівський районний суд Житомирської області

у складі:

головуючого - судді Лесько М.О.,

при секретарі Марчук В.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у приміщенні суду в м. Чуднові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача ОСОБА_2 та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісяця, починаючи з 26.08.2020 і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.08.2007, від якого мають спільну дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Шлюб між сторонами розірвано рішенням суду від 24.09.2019. Дитина знаходиться на повному утриманні матері - позивача у справі. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча має таку можливість.

Відповідач копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами отримав 19.02.2021, у встановлений судом строк відзив не подав.

Дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони мають спільну дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чуднівського районного управління юстиції у Житомирській області від 06.05.2014 (а.с. 4).

Відповідач ухиляється від утримання дітей, матеріальної допомоги добровільно не надає.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до вимог ст.166 Сімейного кодексу України батьки, позбавлені батьківських прав, не звільняються від обов`язку щодо утримання своїх дітей.

Частиною 3 ст.181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч.2 ст.27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи положення ст.13 ЦПК України та наявність у відповідача обов`язків утримувати дітей, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає повному задоволенню.

Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст.141 Цивільного процесуального кодексу України.

На підставі наведеного та керуючись статтями 4, 12, 13, 76, 81, 82, 141, 258-259, 263-265, 274-279, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 180-182, 191 Сімейного кодексу України, нормами Конвенції про захист прав дитини, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити повністю.

Стягувати з ОСОБА_2 (громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 3000,00 грн., що підлягає індексації відповідно до вимог законодавства, щомісяця, починаючи з 26.08.2020 і до досягнення сином ОСОБА_3 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Чуднівський районний суд Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя: М.О. Лесько