Справа № 654/2887/20
УХВАЛА

іменем України

10 серпня 2021 року смт Зарічне

Зарічненський районний суд Рівненської області у складі:

головуючого судді Дідика А. В.,

за участю секретаря Расевич Г. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт Зарічне заяву, подану представником відповідача ОСОБА_1 адвокатом Гонтарєвим Романом Миколайовичем про перегляд заочного рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 20 квітня 2021 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

Підстава заяви (позиція заявника):

23 липня 2021 року на адресу Зарічненського районного суду Рівненської області надійшла заява від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Гонтарєва Р. М. про перегляд заочного рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 20 квітня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

Заява мотивована тим, що 20 квітня 2021 Зарічненським районним судом Рівненської області постановлено рішення у цивільній справі № 654/2887/20 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , яким позовну заяву задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики у розмірі: 198 227,12 грн. основного боргу, 12 089,14 грн. 3% річних за період з 09 серпня 2018 року по 19 серпня 2020 року та судовий та судовий збір у розмірі 2103,16 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Обгрунтовуючи необхідність поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення відповідач вказує, що йому не було відомо про призначення судових засідань при розгляді справи. А також про постановлення заочного рішення від 20 квітня 2021 року, він дізнався та отримав його копію лише 24 червня 2021 року, коли ознайомлювався з матеріалами справи безпосередньо у суді, про що свідчить розписка (а. с. 108).

У обгрунтування заперечень, проти вимог позивача, представник відповідача вказує на існування між позивачем та відповідачем боргових зобов`язань, які виникли у період з 2010 року, а саме: коли у 2010 році рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області у справі №2-1365 було задоволено позов КС Форт та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як поручителя, кредитні грошові кошти в розмірі 53323,39 грн., після чого стягувачу КС Форт було видано виконавчий лист №2-1365 в рамках якого, в межах виконавчого провадження на майно боржників було накладено арешт. У 2015 року ОСОБА_2 - позивач, за домовленістю з відповідачем погасив весь борг перед КС Форт, а відповідач взамін видав йому боргову розписку від 08 червня 2015 року про отримання у борг під 60% річних суми 2600,00 доларів із зобов`язанням повернути їх до 08 червня 2017 року. Відповідач борг за розпискою від 08 червня 2015 року не погасив, натомість видав позивачеві нову розписку від 25 лютого 2018 року, взамін попередньої, за якою взяв на себе зобов`язання повернути ОСОБА_2 7280,00 доларів (сума складається з тіла позики 2600,00 доларів за попередньої розпискою від 08 червня 2015 року та 60% річних, з урахуванням часткового погашення) до 08 серпня 2018 року.

Крім того, як зазначено у заяві про перегляд заочного рішення, у зв`язку з погашенням частини боргу, відповідач на прохання позивача 06 вересня 2019 року склав боргову розписку на 5720,00 доларів (сума складається з 2600,00 доларів основної суми боргу та 3120,00 доларів процентів), щодо стягнення заборгованості за якою у Зарічненському районному суді Рівненської області відкрито провадження у справі №654/2888/20.

Заявник вказує, що між сторонами існують відносини щодо одного боргу, натомість ОСОБА_2 подано дві позовні заяви, предметом яких є стягнення боргу за розпискою від 25 лютого 2018 року у цій справі та за розпискою від 06 вересня 2019 року у справі №654/2888/20, яка перебуває у провадженні Зарічненського районного суду Рівненської області.

Покликаючись на часткові погашення суми боргу за розпискою від 25 лютого 2018 року, здійснені відповідачем, його дружиною та братом у період з 28 квітня 2018 року по 05 березня 2020 року на загальну суму 30 159,82 грн., зважаючи на загальні засади цивільного законодавства, як от: добросовісності, розумності та справедливості, заявник просить поновити йому пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення та переглянути заочне рішення від 20 квітня 2021 року у цивільній справі №654/2887/20, скасувати це рішення і призначити справу до розгляду. Крім іншого у заяві міститься вимога щодо об`єднання цієї справи із справою №654/2888/20 для забезпечення об`єктивності судового розгляду.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

Ухвалою судді від 28 липня 2021 року призначено до розгляду питання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення у справі та заяву про перегляд заочного рішення Зарічненського районного суду Рівненської області від 20 квітня 2021 року.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Гонтарєв Р. М., будучи повідомленим про дату, час та місце судового розгляду заяви, що доводиться рекомендованим повідомленням про вручення йому особисто 02 серпня 2021 року поштового відправлення №309 (а. с. 167) з повісткою про виклик до суду на 10 серпня 2021 року об 12:00 год., в судове засідання не з`явився.

Згідно ч. 5 ст. 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Отже, враховуючи належне повідомлення учасників справи про судове засідання з розгляду заяви про перегляд заочного рішення, їх неявку в судове засідання, неповідомлення поважних причин такої неявки, наявні підстави для розгляду заяви за відсутності учасників справи.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали заяви, оглянувши матеріали судової справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви про перегляд заочного рішення та позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Оглядом матеріалів справи №654/2887/20 (провадження №2/561/54/2021) встановлено, що ухвалою від 10 березня 2021 року судді Зарічненського районного суду Рівненської області відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики. Позовна заява отримана від Голопристанського районного суду Херсонської області 03 березня 2021 року, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК внаслідок передачі за підсудністю належному суду, оскільки зареєстрованим місцем проживання відповідача є: АДРЕСА_1 .

Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, визначено дату судового засідання на 30 березня 2021 року об 11:00 год., про що відповідача повідомлено, шляхом надіслання на адресу його зареєстрованого місця проживання судової повістки про виклик до суду, яка згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №798 (а. с. 83) отримана 17 березня 2021 року ОСОБА_3 .

Судове засідання 30 березня 2021 року проведено за участю позивача та його представника (у режимі відео конференції) та відкладено у зв`язку з неявкою відповідача, визначено наступну дату судового засідання на 20 квітня 2021 року об 14:15 год., про що відповідача повідомлено шляхом надіслання на адресу його зареєстрованого місця проживання судової повістки про виклик до суду, яка згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення №182 (а. с. 96) отримана 08 квітня 2021 року його тещею ОСОБА_4 .

Про наявність належного повідомлення відповідача, суд вважав з огляду на норму ч. 3 ст. 130 ЦПК України, оскільки, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

Рішення суду від 20 квітня 2021 року направлялось відповідачеві 22 квітня 2021 року, що підтверджується поштовим відправленням №724 (а. с. 165) врученим за адресою зареєстрованого його місця проживання 13 травня 2021 року, що підтверджує роздруківка з сервісу перевірки статусу (трекінгу) поштових відправлень Акціонерного товариства Укрпошта (а. с. 166).

Таким чином суд констатує факт належного, завчасного повідомлення відповідача про судові засідання, які призначались на 30 березня та 20 квітня 2021 року, а також факт направлення йому копії рішення суду від 20 квітня 2021 року, отриманого за адресою його зареєстрованого місця проживання 13 травня 2021 року.

Про наявність підстав для ухвалення заочного рішення суду враховано вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, а саме, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин , відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи, про що подав суду клопотання від 02 квітня 2021 року (а. с. 93).

Заочним рішенням Зарічненського районного суду Рівненської області від 20 квітня 2021 року (а. с. 99-101) позов ОСОБА_2 задоволено частково: вирішено стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 заборгованість за договором позики у розмірі: 198 227 (сто дев`яносто вісім тисяч двісті двадцять сім) гривень 12 коп. основного боргу (еквівалент суми 7280, 00 доларів США станом на 19 серпня 2020 року, тобто на дату подання позовної заяви), 12 089 (дванадцять тисяч вісімдесят дев`ять) гривень 14 коп. 3% річних за період з 09 серпня 2018 року по 19 серпня 2020 року. Крім того стягнуто з відповідача на користь позивача 2 103 (дві тисячі сто три) грн. 16 коп. судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, ЦПК України передбачає вичерпний перелік обставин, за яких заочне рішення підлягає скасуванню.

Щодо поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду.

Що стосується обставини, передбаченої ч. 1 ст. 288 ЦПК України, за якої заочне рішення підлягає скасуванню (відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки), слід звернути увагу на наступні обставини справи.

Відповідно до запиту органу державної влади, щодо доступу до персональних даних, надісланого на адресу Зарічненської територіальної громади 04 березня 2021 року, вих. № 654/2887/20/282/2021 про реєстрацію місця проживання відповідача (а. с. 79), відповідь на який повернулась до суду 05 березня 2021 року №361 (а. с. 80) ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Судові повістки в справі надсилались відповідачу за адресою місця його реєстрації, але не були отримані ним особисто, що дає суду підстави вважати про наявність формальних підстав вважати його повідомленим (ч. 3 ст. 130 ЦПК України), але не виключає фактичного неповідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце судових засідань, членами сім`ї, які отримали повістки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Разом з тим, як свідчить заява ОСОБА_1 від 24 червня 2021 року (а. с. 108) з матеріалами справи № 654/2887/20 він ознайомився 24 червня 2021 року та в цей же день отримав копію заочного рішення суду.

Згідно ч. 3, 4 ст. 284 ЦПК України, де зазначено, що учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Таким чином строк на подання заяви про перегляд заочного рішення розпочинається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок, тобто з 25 червня 2021 року та закінчується 14 липня 2021 року.

Таким чином суд констатує, що заява про перегляд заочного рішення суду, подана поза межами строку, для перегляду заочного рішення 23 липня 2021 року.

Проте, суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 2 червня 2016 року № 1402-VIII).

Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд (пункти 41 і 60 Доповіді Верховенство права, схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні, м. Венеція, 25-26 березня 2011 року).

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін.

В Постанові Великої палати Верховного суду від 17 квітня 2018 року у справі № 200/11343/14-ц вказано про те, що відповідач, який не був належним чином (згідно з вимогами процесуального закону) повідомлений про час і місце розгляду справи у суді першої інстанції, не має рівних з позивачем можливостей подання доказів, їх дослідження та доведення перед цим судом їх переконливості, а також не може нарівні з позивачем довести у суді першої інстанції ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх заперечень.

Отже, з метою уникнення надмірного формалізму, враховуючи незначний час пропуску строку, для забезпечення прав відповідача надати пояснення, можливості користуватись своїми процесуальними правами, заявляти клопотання, подавати докази та брати участь в їх дослідженні суд вважає за необхідне поновити строк для подання заяви про перегляд заочного рішення у справі.

Щодо наявності (відсутності доказів, на які посилається заявник, їх істотності для правильного вирішення справи.

У заяві про перегляд заочного рішення відповідач зазначає, що між ним та позивачем існують відносини за договором позики, факт укладення якого підтверджений розпискою від 25 лютого 2018 року, оригінал якої наданий позивачем під час розгляду справи та міститься в матеріалах справи (а. с. 92). За цією розпискою ОСОБА_1 25 лютого 2018 року отримав безпосередньо від ОСОБА_2 грошову суму в розмірі 7280 USD, яку зобов`язується повернути ОСОБА_2 до 08 серпня 2018 року.

За своєю суттю розписка про отримання у борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Нормами ст. ст. 610-612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63цс13, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

У Постанові Верховного суду від 20 лютого 2019 року по справі № 556/1721/17 зазначено, що наявність оригінала розписки у позивача (позикодавця) згідно з положеннями ст. 545 ЦК України свідчить, що зобов`язання з повернення позики позичальником не виконано.

У постанові Верховного суду від 31 жовтня 2018 року по справі № 707/2606/16-ц зазначено, що договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Доводячи істотність доказів для правильного вирішення справи, на які покликається відповідач у заяві про перегляд заочного рішення останній зазначає про існування інших правовідносин з приводу позики: 1) за розпискою від 05 вересня 2019 року (а. с. 156) згідно якої ОСОБА_1 отримав у борг від ОСОБА_5 грошові кошти готівкою 2600,00 доларів та 3120,00 доларів, які зобов`язується повернути по можливості (частинами або всі одразу); 2) розписки від 06 вересня 2019 року (а. с. 157) згідно якої ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_2 грошові кошти готівкою у розмірі 5720,00 доларів, які зобов`язується повернути до 31 грудня 2019 року.

Також відповідач долучив до заяви копії платіжних доручень, згенерованих у платіжній системі ПАТ КБ Приватбанк (а. с. 118 150) згідно яких платник ОСОБА_6 у період з 18 жовтня 2017 року по 04 грудня 2019 року перерахувала з карткового рахунку на картковий рахунок одержувача ОСОБА_2 платежів на загальну суму 35 259,82 грн. У коментарі до платежу зазначено Переказ власних коштів, отримувач ОСОБА_2 .

Крім цього відповідач долучив до заяви п`ять копій квитанцій (а. с. 151-155), згенерованих у платіжній системі АТ Універсал Банк, згідно яких у період з 07 травня 2019 року по 05 березня 2020 року, відправник ОСОБА_7 (3 квитанції) та ОСОБА_8 (2 квитанції) з карткового рахунку в АТ Універсал Банк, переказував на різні карткові рахунки отримувача в одному не вказано отримувача у інших отримувач ОСОБА_9 суму коштів загалом 5000,00 грн. При цьому у призначенні платежу вказано Переказ особистих коштів.

Дослідивши надані відповідачем платіжні документи не вбачається підстав вважати, що платежі спрямовувались на погашення боргу саме за розпискою від 25 лютого 2018 року, а отже відсутні підстави вважати, що вказані документи мають істотне значення для правильного вирішення справи та взагалі мають відношення до цієї справи, тобто дані докази не є належними.

З приводу вимоги представника відповідача щодо об`єднання цієї справи із справою №654/2888/20, яка перебуває на розгляді Зарічненського районного суду Рівнеснької області з 31 грудня 2020 року, необхідно зазначити, що згідно ч. 3 ст. 188 ЦПК України об`єднання справ в одне провадження допускається до початку підготовчого засідання, а у спрощеному позовному провадженні - до початку розгляду справи по суті у кожній із справ. Згідно ч. 8 ст. 188 ЦПК України справи, що перебувають у провадженні суду, в разі об`єднання їх в одне провадження передаються на розгляд судді, який раніше за інших суддів відкрив провадження у справі.

З огляду на викладене, оскільки ця справа перебуває на стадії перегляду заочного рішення а також провадження у ній відкрито пізніше ніж у справі 654/2887/20 правові підстави для об`єднання відсутні. Таким чином вимога представника відповідача про об`єднання позовів задоволенню не підлягає.

Узагальнена позиція суду за результатом розгляду заяви.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду від 20 квітня 2021 року у справі №654/2887/20.

За результатом розгляду заяви суд дійшов переконливого висновку про відсутність підстав вважати, що докази на які посилається відповідач у заяві про перегляд заочного рішення від 20 квітня 2021 року у справі №654/2887/21, поданій 23 липня 2021 року, мають істотне значення для правильного вирішення справи, що є підставою для відмови у її задоволенні та відсутні процесуальні підстави для об`єднання в одне провадження цієї справи із справою № 654/2888/20.

Керуючись ст. ст. 258-260, 287, 288 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення від 20 квітня 2021 року у справі №654/2887/20 (провадження №2/561/54/2021).

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про об`єднання в одне провадження справи №654/2887/20 (провадження №2/561/54/2021) зі справою №654/2888/20 (провадження № 2/561/206/2020.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 ; адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про перегляд заочного рішення Зарічненського районного суду Рівненськогї області від 20 квітня 2021 року у справі №654/2887/20 (провадження №2/561/54/2021) за позовною заявою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Згідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України, у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя А. В. Дідик