Ухвала

Іменем України

02 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 522/1221/21

провадження № 61-12101ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 18 червня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії за заявою ОСОБА_1 про виправлення описок,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Департаменту освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 26 лютого 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 постановлено вважати неподаною і повернуто на підставі частини третьої статті 185 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у зв`язку з неусуненням виявлених судом недоліків позовної заяви.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 30 квітня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 26 лютого 2021 року постановлено вважати неподаною і повернуто на підставі частини другої статті 357 ЦПК України у зв`язку з неусуненням виявлених судом недоліків апеляційної скарги.

У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Одеського апеляційного суду із заявою про виправлення описок в ухвалі Одеського апеляційного суду від 30 квітня 2021 року, в якій просила: додати дату подання апеляційної скарги; зазначити вказані нею підстави щодо звільнення від сплати судового збору; вилучити слова «про усунення недоліків», оскільки вона не подавала такої заяви; додати підстави, які вона зазначила в заяві від 02 квітня 2021 року; ухвалити додаткове рішення, оскільки з ухвали суду не вбачається звільнення її від сплати судового збору.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 18 червня 2021 року заяву ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що зі змісту заяви ОСОБА_1 про виправлення описок вбачається, що заявник не погоджується безпосередньо зі змістом ухвали Одеського апеляційного суду від 30 квітня 2021 року та намагається змінити зміст цієї ухвали, що не є підставою для виправлення описок в розумінні статті 269 ЦПК України.

15 липня 2021 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на ухвалу Одеського апеляційного суду від 18 червня 2021 року, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення, зважаючи на практику Одеського апеляційного суду у справі № 522/21671/20 в частині інтерпретації норм ЦПК України.

Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що в ухвалі Одеського апеляційного суду від 30 квітня 2021 року суд зазначив про вчинення нею дій, яких вона не вчиняла. Такі дії суду порушують її права та законні інтереси, передбачені Конституцією України і ЦПК України.

Касаційне провадження не підлягає відкриттю з таких підстав.

Згідно з частинами першою, другою статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття.

Встановивши, що при виготовленні ухвалиОдеського апеляційного суду від 30 квітня 2021 року не було допущено описок, а доводи заяви ОСОБА_1 зводяться до незгоди зі змістом цієї ухвали, апеляційний суд дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 .

При цьому апеляційний суд правильно виходив з того, що незгода з процесуальними рішеннями судді та намагання заявника змінити зміст судового рішення не є підставою для виправлення описок в розумінні статті 269 ЦПК України.

Аргументи касаційної скарги не спростовують правильних висновків апеляційного суду про відсутність підстав для виправлення описок в ухвалі Одеського апеляційного суду від 30 квітня 2021 року і не свідчать про порушення цим судом норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування апеляційним судом норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення.

Тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (пункт 45 рішення Європейського суду з прав людини від 23 жовтня 1996 року у справі «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), пункти 37, 38 рішення Європейського суду з прав людини від 19 грудня 1997 року у справі «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів.

У зв`язку з відмовою у відкритті касаційного провадження у справі не підлягають окремому розгляду клопотання ОСОБА_1 про звільнення її від сплати судового збору і про визначення підсудності справи.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 18 червня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту освіти і науки Одеської обласної державної адміністрації про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії за заявою ОСОБА_1 про виправлення описок.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко