Справа № 536/565/21
Провадження № 2-о/536/38/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 року Кременчуцький районний суд Полтавської області у складі: головуючої судді Даніліної Ж.О., за участю секретаря Таран І. О, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ? Кременчуцький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України,

УСТАНОВИВ:

06 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду в окремому провадженні із заявою за участі заінтересованої особи Кременчуцького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Суми), в якій просила встановити факт смерті громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Давидовка Пирятинського району Полтавської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Первомайськ Луганської області.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , який ІНФОРМАЦІЯ_2 помер у місті Первомайськ Луганської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть та довідкою про причини смерті батька, які видані на окупованій території України.

Так, Кременчуцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті батька ОСОБА_2 .

Заявниця вказала, що встановлення факту смерті батька необхідно для отримання свідоцтва про його смерть на території України. Для цього ОСОБА_1 звернулася до суду за зареєстрованим місцем свого проживання із заявою про встановлення факту смерті батька ОСОБА_2 у місті Первомайськ Луганської області.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилась, у резолютивній частині заяви просила розглянути справу без її участі.

Заінтересована особа Кременчуцький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) в судове засідання свого представника не направили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

З урахуванням приписів статті 317 Цивільного процесуального кодексу України про невідкладність розгляду даної категорії справ, суд вважає за можливе проводити її розгляд за відсутності усіх учасників.

Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах встановлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 7 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини 1 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження ? це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до положень частини 3 статті 294 Цивільного процесуального кодексу України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (пункт 8 частини 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України).

Положеннями статті 316 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Статтею 317 Цивільного процесуального кодексу України встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України

Так, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим 26 травня 1981 року Первомайським відділом РАГС Ворошиловградської області, актовий запис №277, ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 .

В подальшому ОСОБА_1 змінила прізвище на ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2 , виданим 27 вересня 2003 року Піщанською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області, актовий запис №29.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер у місті Первомайськ Луганської області, про що, так званим, Державним закладом «Первомайська центральна міська багатопрофільна лікарня» видано довідку про причини смерті № 156 від 04 грудня 2020 року.

Згідно з приєднаним до матеріалів справи свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 виданим 04 грудня 2020 року на окупованій території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, проведено реєстрацію смерті ОСОБА_2 , місцем смерті якого зазначено м.Первомайськ, дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З метою проведення реєстрації смерті батька ОСОБА_1 звернулась до Кременчуцького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), однак отримала листом №61/20/12-61 від 06.04.2021 відмову, оскільки у зв`язку із пред`явленням документа, що підтверджує факт смерті ОСОБА_2 , видано на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

Статтею 1 Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» передбачено, що згідно з цим Законом тимчасово, з дня набрання ним чинності з урахуванням положень Закону України "Про створення необхідних умов для мирного врегулювання ситуації в окремих районах Донецької та Луганської областей" на строк до 31 грудня 2021 року включно, запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей, до яких належать райони, міста, селища, села, що визначаються рішенням Верховної Ради України.

Згідно статті 1 Закону України "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях на день ухвалення цього Закону визнаються частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль, а саме: 1) сухопутна територія та її внутрішні води у межах окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей; 2) внутрішні морські води, прилеглі до сухопутної території, визначеної пунктом 1 цієї частини; 3) надра під територіями, визначеними пунктами 1 і 2 цієї частини, та повітряний простір над цими територіями.

Межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях, визначаються Президентом України за поданням Міністерства оборони України, підготовленим на основі пропозицій Генерального штабу Збройних Сил України.

Згідно Указу Президента України №32/2019 від 07.02.2019 року «Про межі та перелік районів, міст, селищ і сіл, частин їх територій, тимчасово окупованих у Донецькій та Луганській областях», місто Первомайськ Луганської області є тимчасово окупованою територією.

Статтею 2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» визначено, що правовий статус тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, а також правовий режим на зазначених територіях визначаються цим Законом, Законом України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права.

Діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи.

Згідно із статтею17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: 1) якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; 2) встановлення у судовому порядку факту смерті; 3) звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою.

Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

В Інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 квітня 2017 року №9-697/0/4-17 вказано, що з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilaєcu and others v. Moldova and Russia»), документи, видані органами та установами (зокрема лікувальними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду справ у порядку статті 2571 Цивільного процесуального кодексу України (стаття 317 Цивільного процесуального кодексу України, у редакції на момент розгляду заяви).

Таким чином, заявниця позбавлена можливості здійснити державну реєстрацію смерті батька ОСОБА_2 у позасудовому порядку.

Як убачається з матеріалів справи, реєстрація смерті ОСОБА_2 в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась. Встановлення факту смерті батька ОСОБА_2 , для заявниці ОСОБА_1 , необхідно для проведення державної реєстрації смерті особи у відділі державної реєстрації актів цивільного стану.

При цьому, встановлення даного факту права та інтереси третіх осіб не порушує, та не пов`язано з подальшим вирішенням спору про право.

З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території України у місті Первомайськ Луганської області, а тому заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 4, 19, 76, 77, 81, 263-265, 293, 294, 315-317 Цивільного процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ? Кременчуцький районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України ? задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Давидовка Пирятинського району Полтавської області, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Первомайськ Луганської області.

Допустити негайне виконання рішення. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 07 квітня 2021 року.

СуддяЖ. О. Даніліна