Справа № 2-134/11
Провадження № 6/712/105/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2021 року Соснівський районний суд м. Черкас у складі:

головуючого судді Пересунька Я.В.,

при секретарі Хоменко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси цивільну справу за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони стягувача у виконавчих листах Соснівського районного суду м. Черкаси у справі № 2-134/11 за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до приватного підприємства «Експе-Транс Плюс», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом, -

в с т а н о в и в:

У лютому 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулась до Соснівського районного суду м. Черкас із указаною заявою, просять замінити стягувача у справі № 2-134/11 з публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на його правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Заяву обґрунтовано тим, що рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 29 лютого 2012 року у справі № 2-134/11 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» з ПП «Експе-Транс Плюс» стягнуто заборгованість за кредитним договором № К-156-2007 від 08.11.2007 року.

27 грудня 2019 року між ТОВ «Стар Інвестмент Ван» (попереднє найменування ТОВ «Ейпіес Україна») та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір Факторингу.

Відповідно до вказаного договору право вимоги за кредитним договором № К-156-2007 від 08.11.2007 року перейшло від ТОВ «Стар Інвестмент Ван» (попереднє найменування ТОВ «Ейпіес Україна») до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Представник заявника ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи міститься заява про розгляд заяви за його відсутності, вимоги підтримує в повному обсязі.

ПП «Експе-Транс Плюс» в судове засідання свого представника не направило, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

За змістом ч. 3 ст. 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути заяву про заміну сторони виконавчого провадження за відсутності учасників справи.

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК розгляд заяви здійснюється без фіксування судового процесу.

Дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Частиною 1 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, зокрема, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсягах та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 20 липня 2013 року в справі № 6-122цс13, виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимог (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Судом установлено, що 9 листопада 2007 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ПП «Експе-Транс Плюс» укладено кредитний договір № К-156-2007.

Рішенням Соснівського районного суду м.Черкаси від 29 лютого 2012 року у справі № 2-134/11 з ПП «Експе-Транс Плюс» на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» стягнуто заборгованість за кредитним договором № К-156-2007 від 08.11.2007 року.

27 грудня 2019 року між ТОВ «Стар Інвестмент Ван (попереднє найменування ТОВ «Ейпіес Україна») та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір Факторингу, за умовами якого до останнього перейшло право грошової вимоги, що належить клієнту, внаслідок чого фактор стає кредитором за кредитними договорами (далі Договір факторингу).

Згідно із п. 3.2. Договору факторингу новий кредитор набуває майнові права після виконання ним у повному обсязі своїх обов`язків передбачених розділом 4 цього Договору у будь-якому випадку не раніше надходження на рахунок первісного кредитора ціни договору в повному обсязі.

Відповідно до п. 4.1. Договору факторингу ціна договору факторингу складає 463 500 грн.

Згідно платіжного доручення № 284005750 від 27 грудня 2019 року ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» сплатила ТОВ «Стар Інвестмент Ван» 463 500 грн.

Відповідно до витягу з Додатку № 1 до Договору факторингу від 27 грудня 2019 року, право грошової вимоги за кредитним договором № К-156-2007 від 08.11.2007 року, укладеним з ПП «Експе-Транс Плюс», перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

Водночас суду не надано жодних відомостей про те, що ТОВ «Стар Інвестмент Ван» (попереднє найменування ТОВ «Ейпіес Україна») дійсно набуло право вимоги за кредитним договором, який було укладено між ПП «Експе-Транс Плюс» та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», і що ця юридична особа мала право укладати Договір факторингу із ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

При розгляді цієї справи суд також враховує правовий висновок, викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року (справа № 465/646/11) та від 11 вересня 2018 року (справа № 909/968/16).

Відповідно до вказаного правового висновку - із змісту положень ч. 3 ст.512 ЦК України, ст.1054 ЦК України та п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» вбачається, що право надавати фінансові послуги надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами які мають право на здійснення фінансових операцій та внесені до реєстру фінансових установ. Отже, відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечить положенням частини 3 статті 512 та статті 1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор банк або інша фінансова установа.

Суд зауважує, що звертаючись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, заявником не надано доказів про те, що ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» є установою, яка має право на здійснення фінансових операцій та внесена до реєстру фінансових установ.

За вказаних обставин, враховуючи також принцип диспозитивності цивільного судочинства та неможливість витребування доказів судом з власної ініціативи, заява ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 442 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони стягувача у виконавчих листах Соснівського районного суду м. Черкаси у справі № 2-134/11 за позовом публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до приватного підприємства «Експе-Транс Плюс», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитом відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів із дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Соснівський районний суд м. Черкаси або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя: Я.В. Пересунько