Ухвала

05 серпня 2021 року
м. Київ

справа № 278/1323/20
провадження № 61-13062ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., розглянув касаційну скаргувійськової частини НОМЕР_1 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 30 вересня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 щодо визнання дій протиправними, зобов`язання поновити на квартирному обліку,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання поновити на квартирному обліку.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 19 травня 2016 року житловою комісією військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 та члени його сім`ї виключені зі списку квартирного обліку військової частини у зв`язку з тим, що він не надав житловій комісії довідок ф. 3, ф. 5, ф. 9 та не пройшов щорічну перереєстрацію квартирної справи. На думку позивача зазначені дії є незаконними, оскільки його не було належним чином повідомлено про засідання житлової комісії. Крім того, під час розгляду питання про зняття його з реєстрації житлова комісія керувалася неіснуючими нормами законодавства.

ОСОБА_1 просив: визнати протиправними дії житлової комісії військової частини НОМЕР_1 стосовно зняття ОСОБА_1 та членів його сім`ї у складі чотирьох осіб з квартирного обліку; поновити ОСОБА_1 та членів його сім`ї на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 з дня зарахування в загальну чергу з 19 жовтня 1995 року та в позачергову чергу з 18 жовтня 2007 року.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 30 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправними дії житлової комісії військової частини НОМЕР_1 стосовно зняття ОСОБА_1 та членів його сім`ї у складі чотирьох осіб з квартирного обліку.

Поновлено ОСОБА_1 та членів його сім`ї складом 4 особи на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 з дня зарахування в загальну чергу з 19 жовтня 1995 року та в позачергову чергу з 18 жовтня 2007 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

27 липня 2021 року військова частина НОМЕР_1 засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 30 вересня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року, уякій посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права і просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що позивач не довів, що він з 2016 року не міг дізнатися про порушення свого права. ОСОБА_1 з 2016 року міг довідатися про порушення свого права. Судом не прийнято до уваги пояснення представника відповідача, що термін зберігання листування з житлових питань становить 3 роки, що унеможливлює надання доказів направлення або не направлення військовою частиною НОМЕР_1 повідомлення позивачу про проведення засідання, а також надсилання або не надсилання йому копію витягу з протоколу засідання. Позивач з 2016 року до військової частини не звертався, тому позивачу було відомо про порядок перебування на квартирному обліку і наслідки не подання відповідних документів.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі про визнання дій щодо зняття з квартирного обліку протиправними та зобов`язання поновити на квартирному обліку.

Отже, справа № 278/1323/20не є справою з ціною позову, що перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Справа № 278/1323/20 є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції. Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.

З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржені рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга військової частини НОМЕР_1 подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити військовій частині НОМЕР_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 30 вересня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 15 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 щодо визнання дій протиправними, зобов`язання поновити на квартирному обліку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. І. Крат

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук