Справа №: 671/1311/20

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2021 року Волочиський районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Бабій О.М.,

з участю секретарів

судового засідання:

Кошонько Н.С., Краснай Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волочиську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні та стягнення компенсації її вартості,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_3 , в якому просив: припинити право ОСОБА_1 (позивача) на Ѕ частку квартири вартістю 1192623,00 грн., яка знаходиться у АДРЕСА_1 , стягнувши Ѕ її вартості в сумі 596311,50 грн. з відповідача у справі ОСОБА_2 .

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що рішенням Волочиського районного суду у справі № 671/860/17 від 31 серпня 2017 року позивачу, як співвласнику квартири АДРЕСА_2 , виділено у користування житлові кімнати площею 17,9 кв.м. та 10,2 кв.м., кладову (вбудована шафа) площею 5,1 кв.м.; відповідачу виділено у користування житлову кімнату площею 28,3 кв.м., кладову (вбудована шафа) площею 2,6 кв.м., кухню площею 11,1 кв.м., вбиральню площею 4,4 кв.м., коридор площею 10,1 кв.м. вирішено залишити у спільному користуванні.

Позивач вказує, що з часу прийняття судового рішення відповідач, без його- позивача згоди та всупереч його запереченням, не зважаючи на наявність у квартирі речей позивача, поселила проживати у квартиру свою матір ОСОБА_3 , колишню дружину позивача, з якою у них стійкі неприязні стосунки.

Зазначає, що доступу до квартири він не має, ключі від замків на вхідних дверях у позивача відсутні, користуватись квартирою він не може, оскільки потребує окремого ізольованого приміщення.

У квартирі зареєстровані та проживають відповідач і третя особа, для відповідача дана квартира є єдиним житлом, зі слів позивача.

ОСОБА_1 вказує, що листом він запропонував ОСОБА_2 та/або ОСОБА_3 придбати його частину квартири за ціною домовленості між власниками квартири, враховуючи пропозицію позивача продати свою частку за 596311,50 грн., або повідомити про готовність продати свою частку позивачу за таку ж суму, однак відповіді не отримав.

Зважаючи на викладене, посилаючись на ст. 365 ЦК України, просить позов задовольнити.

22 лютого 2021 року учасники справи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представники сторін подали заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Опитані в судовому засіданні 18 січня 2021 року, представники сторін пояснили наступне.

Представник позивача ОСОБА_4 підтримав позов з викладених у ньому підстав, зазначивши, що між сторонами існує спір і мирно його врегулювати не вдалось. У квартирі проживає третя особа. В даному випадку квартирою може користувались лише один власник, однак згоди немає.

Представник відповідача ОСОБА_5 проти позову заперечив, вважає його безпідставним та необґрунтованим. Зазначив, що відповідач є рідною донькою позивача та вона не створює йому перешкод у користуванні квартирою. Коштів на придбання частини квартири батька вона не має і таке придбання завдасть їй істотної шкоди. ОСОБА_2 після навчання планує проживати у своїй частині квартири і не бажає купувати частину ОСОБА_1 .

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши докази у справі, суд знаходить позов таким, що задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно із ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

В силу ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Статтею 365 ЦК України передбачений порядок припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Зокрема, цією нормою визначено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

В силу ст. 650 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина перша ст. 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Судом встановлено, що згідно із звітом про оцінку майна, виконаним ФОП ОСОБА_6 , ринкова вартість квартири за адресою: АДРЕСА_1 , становить 1192623 грн.; ринкова вартість Ѕ частини вказаної квартири становить 596311,50 грн.

Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 31 серпня 2017 року, яке набрало законної сили 26 вересня 2017 року, у справі № 671/860/17 встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_2 , кожному з них належить по Ѕ частки даної квартири.

Зазначеним рішенням суду встановлений порядок користування цією квартирою: «виділити у користування ОСОБА_1 житлові кімнати площею 17,9 кв.м. та 10,2 кв.м., кладову (вбудована шафа) площею 5,1 кв.м., а ОСОБА_2 житлову кімнату площею 28,3 кв.м., кладову (вбудована шафа) площею 2,6 кв.м. Кухню площею 11,1 кв.м., вбиральню плошею 4,4 кв.м., коридор площею 10,1 кв.м. залишити у спільному користуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 »

Таким чином, сторони є співвласниками рівних часток у квартирі.

Суд дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову, виходячи з того, що позивач, зазначивши свою вимогу як «припинення права на частку у спільному майніта стягнення компенсації її вартості», фактично ставить вимогу про примусову купівлю відповідачем частки квартири позивача, і, якщо йдеться про купівлю-продаж, то до вказаних правовідносин слід застосовувати норми, що регулюють договір купівлі-продажу, а не ст. 365 ЦК України, оскільки вказаною статтею передбачений порядок припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників, чого в даному випадку немає, адже позивач просить припинити своє право власності (тобто у ст. 365 ЦК України йдеться про припинення права на частку у спільному майні одних співвласників за вимогою інших, а не про припинення права одного із співвласників за його ж вимогою).

При укладенні договорів сторони є вільними, про що йдеться у ст. 627 ЦК України, а тому суд позбавлений права примусити відповідача придбати майно позивача.

Щодо посилання позивача на створення відповідачем перешкод йому у користуванні його частиною квартирою, то вимог про усунення таких перешкод не заявлено та доказів на підтвердження існування таких перешкод не зазначено. Представник відповідача в судовому засіданні зауважив, що перешкоди позивачу не чиняться та відповідач не заперечує проти користування позивачем його частиною квартири.

Враховуючи наведені вище обставини у їх сукупності та зазначені норми законодавства, в задоволенні позову слід відмовити за його необґрунтованості.

Керуючись ст. ст. 317, 319, 358, 365, 627, 650 ЦК України; ст. ст. 4, 12, 13, 80, 81, 89, 141, 247, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_3 про припинення права на частку у спільному майні та стягнення компенсації її вартості відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду через Волочиський районний суд Хмельницької області шляхом подання в тридцятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 )
Відповідач:ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 )
Третя особа на стороні відповідача:ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ; ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 )

Повне судове рішення складено 22 лютого 2021 року.

Суддя О.М. Бабій