Справа № 466/8549/20 Головуючий у 1 інстанції: Єзерський Р.Б.
Провадження № 22-ц/811/761/21 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Левика Я.А., Крайник Н.П.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 28 грудня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач 03 листопада 2020 року звернувся в суд із позовною заявою до ОСОБА_1 та просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 31.03.2011, у розмірі - 11884,96 грн, яка станом на 24.09.2020 складається з наступного: 8244,65 грн заборгованість за тілом кредиту, 190,77 грн заборгованість за простроченими відсотками, 3449,54 грн - заборгованість за нарахованими відсотками на прострочений кредит та стягнути судові витрати у розмірі 2102,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що ОСОБА_1 звернулася в ПАТ КБ «Приватбанк» (в подальшому змінено назву на АТ КБ «Приватбанк») з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 31.03.2011. Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок та відповідачем отримано кредитну картку, в подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 5000 гривень. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між ним та банком Договір, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Проте, ОСОБА_1 не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, допустила заборгованість перед банком, яка станом на 24.09.2020 складає 11884,96 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту 8244,65, заборгованість за простроченими відсотками - 190,77 грн, заборгованість за нарахованими відсотками на прострочений кредит - 3449,54 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 28 грудня 2020 року позовні вимоги Акцінерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», ЄДРПОУ- 14360570, місцезнаходження якого: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д до ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акцінерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», ЄДРПОУ- 14360570, місцезнаходження якого: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 31.03.2011 року, що складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 8244 (вісім тисяч двісті сорок чотири) грн, 65 коп.

У задоволенні вимог про стягнення заборгованості за нарахованими відсотками на прострочений кредит та заборгованості за простроченими відсотками відмовити.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акцінерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», ЄДРПОУ- 14360570, місцезнаходження якого: м. Київ, вул. Грушевського, 1Д - 1458 (одна тисяча чотириста п`ятдесят вісім) грн, 16 коп. судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Рішення суду в частині відмовлених позовних вимог оскаржило Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк».

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог прийняте без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі. Зазначає, що крім анкети-заяви, відповідачем також було підписано паспорт споживчого кредиту про умови кредитування з використанням кредитної карти, де зазначено відсотки за користування кредитом та порядок нарахування відсотків за прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України.

Просить рішення в частині відмови в стягненні заборгованості скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у цій частині позов задовольнити в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Згідно ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам не повністю відповідає.

З матеріалів справи убачається, що відповідно до укладеного договору №б/н від 31.03.2011 ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, розмір якого збільшився до 5000,00 грн.

Згідно з наданим банком розрахунком, у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору, станом на 24.09.2020 заборгованість відповідача ОСОБА_1 становить 11884,96 грн та складається із заборгованості за тілом кредиту у розмірі 8244,65 грн, заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 190,77 грн, заборгованість за нарахованими відсотками на прострочений кредит у розмірі 3449,54 грн згідно ст.625 ЦК України.

Відмовляючи в позові щодо стягнення відсотків та відсотків нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України, суд першої інстанції прийшов до висновку про те що в анкеті-заяві позичальника від 31.03.2011 процентна ставка, відповідальність за простроченими відсотками та нарахованими відсотками на прострочений кредит за кредитом не зазначена. Підставність вимог про стягнення відсотків та їх розмір жодним чином не обґрунтовані.

З висновком суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд не погоджується з таких підстав.

Згідно зі ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник обв`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, АТ КБ «ПриватБанк» зазначало, що відповідач підписав анкету-заяву № б/н від 31.03.2011, згідно якої ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, розмір якого збільшився до 5000,00 грн.

На підтвердження укладення кредитного договору та наявності у відповідача ОСОБА_1 заборгованості за вказаним договором, позивачем АТ КБ «ПриватБанк» було надано суду першої інстанції розрахунок заборгованості за кредитним договором, копію анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, підписану відповідачем 31.03.2011, копію паспорта споживчого кредит з використанням платіжної картки «Універсальна».

Підписаний ОСОБА_1 паспорт споживчого кредиту з використанням кредитної картки «Універсальна», серед інших істотних умов кредитування містить умови щодо розміру процентної ставки в межах та поза межами пільгового періоду, а також сторонами обумовлено розмір та порядок нарахування штрафів за прострочення сплати заборгованості за кредитним договором.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 не оспорювала умови кредитування та отримання встановленого банком розміру кредитного ліміту.

Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідачем надано не було.

З урахуванням наявності в матеріалах справи зазначеної вище довідки, підписаної позичальником, апеляційний суд доходить висновку про обізнаність відповідача з умовами кредитування щодо сплати відсотків.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

З матеріалів справи встановлено, що заява-анкета від 31.03.2011, підписана сторонами, не містить умови щодо розміру процентної ставки в межах та поза межами пільгового періоду, а також за такою сторонами не обумовлено розмір та порядок нарахування штрафів за прострочення сплати заборгованості за кредитним договором.

Однак, у паспорті споживчого кредиту з використанням кредитної картки, з якою була ознайомлена ОСОБА_1 , про що свідчить проставлений нею підпис, зазначено розмір процентної ставки в межах та поза межами пільгового періоду, а також за такою сторонами обумовлено розмір та порядок нарахування штрафів за прострочення сплати заборгованості за кредитним договором(а.с.10-11).

За наведених обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками та стягнення процентів відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України у розмірі 3449,54 грн за порушення зобов`язання слід задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за простроченими відсотками 190,77 грн, а також стягнення процентів відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України у розмірі 3449,54 грн.

Пунктом другим частини першої ст. 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками та стягнення процентів відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України слід скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за простроченими відсотками 190,77 грн, а також заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, в розмірі 3449,54 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити .

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 28 грудня 2020 року в частині відмови у стягненні заборгованості за простроченими відсотками та заборгованості за відсотками скасувати.

Ухвалити нову постанову в цій частині.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за простроченими відсотками 190,77 та заборгованість за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України в розмірі 3449,54 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 11.08.2021.

Головуючий

Судді