Справа № 685/165/21
Провадження № 2/685/129/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2021 року Теофіпольський районний суд Хмельницької області в складі

головуючого судді Самойловича А.П.,

за участі секретаря Казмірчук І.Ю. та

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

08 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, заявивши вимогу визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим будинком позивача по АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, яка є колишньою дружиною її сина, зареєстрована, але не проживає у будинку понад три роки, не надає коштів на оплату комунальних послуг, не несе витрат по утриманню житлового будинку, що перешкоджає позивачці у здійсненні її права на користування та розпорядження своїм майном.

В ході судового розгляду позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, та пояснила, що ще за радянських часів вони з чоловіком отримали земельну ділянку для будівництва будинку, тривалий час заготовляли будівельні матеріали та будували сам будинок, фактично будинок був побудований ще до 2006 року, а в 2006 році лише закінчили здійснювати декоративні роботи. В цей же рік одружився син, який разом зі своєю дружиною, відповідачкою по справі, проживали у даному будинку. Невістка участі у будівництва не приймала, лише допомагала зробити певні дрібні роботи. Сама позивачка разом з чоловіком проживали і проживають в іншому будинку, розташованому неподалік.

Приблизно 4 чи 5 років тому відносини між її сином та його дружиною погіршилися, вона одного разу поїхала з дому та забрала дітей, пізніше вони розірвали шлюб, після чого невістка виїхала з будинку та стала проживати у двох придбаних кімнатах у гуртожитку в смт Теофіполь.

Відповідач, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

В заяві також зазначила, що позовних вимог не визнає, оскільки вона також приймала участь у будівництві даного будинку разом зі своїм чоловіком та його батьками, зокрема, впродовж 2006 - 2011 років завершувалося будівництво прибудови та проводилися внутрішні роботи, тому вона вважається співвласником цього будинку.

Заслухавши пояснення позивача, свідків та дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України визначено права власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Позивач являється власником житлового будинку по АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 , виданим Теофіпольською селищною радою 07 вересня 2006 року. Право власності в цей же день зареєстроване в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 15965777, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11760550, виданим 07 вересня 2006 року Теофіпольським районним бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до ст.ст. 401, 402, 403 ЦК України сервітутом є право обмеженого користування чужою нерухомістю за певних обставин, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна.

Частиною 1 ст. 405 ЦК України передбачене право членів сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, на користування цим житлом відповідно до закону.

У будинку позивача зареєстровані, крім самої позивачки, її син ОСОБА_1 , 1981 року народження, невістка ОСОБА_2 , 1983 року народження, відповідач по справі, та внуки ОСОБА_3 , 2011 року народження, та ОСОБА_4 , 2006 року народження, що вбачається з довідки Теофіпольської селищної ради від 25 січня 2021 року № 162.

Відповідач вселилася у спірний житловий будинок як член сім`ї власника цього будинку і набула права користування цим житлом, це право за своєю суттю є сервітутом.

Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено строк та умови, за яких член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом, а саме, у разі відсутності такого члена сім`ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Свідок ОСОБА_5 , 1948 року народження, пояснив, що проживає по АДРЕСА_2 , по сусідству з будинком родини ОСОБА_6 . ОСОБА_7 є дружиною сина позивачки ОСОБА_8 , вона проживала в цьому ж будинку, однак вже близько останніх п`яти років вона там не проживає, так як, наскільки йому відомо, вони розійшлися.

Свідок ОСОБА_9 , 1953 року народження, пояснив, що проживає по АДРЕСА_2 , тобто поряд з спірним житловим будинком та підтвердив, що син позивачки ОСОБА_8 приблизно 5 - 6 років тому розійшовся зі своєю дружиною ОСОБА_10 , яка з того часу разом з дітьми проживає в гуртожитку цукрового заводу.

З вищезазначеної довідки Теофіпольської селищної ради Хмельницької області від 25 січня 2021 року № 162 та акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї комісії селищної ради від 03 лютого 2021 року № 6 вбачається, що відповідач ОСОБА_7 зареєстрована у будинку позивачки, але не проживає за цією адресою з лютого 2017 року.

Згідно довідки Теофіпольської селищної ради від 25 січня 2021 року № 165 вбачається, що відповідач ОСОБА_2 проживає без реєстрації в кімнатах № АДРЕСА_3 .

Суд не приймає до уваги посилання відповідачки на те, що вона вважається співвласницею спірного будинку внаслідок приймання участі у його будівництві, оскільки позивачем надано правовстановлюючий документ на нього, згідно якого єдиним власником будинку є саме позивачка. Відповідачкою не надано доказів того, що вона є співвласником, або доказів спору про визнання права власності на частину житлового будинку.

Таким чином, дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов переконання, що відповідач більше одного року у будинку позивача не проживає, зазначені обставини відповідачкою не спростовані, не доведено існування поважних причин відсутності за місцем проживання понад 1 рік та домовленості з власником житла, тому вона підлягає визнанню такою, що втратила право користування жилим приміщенням через відсутність за місцем проживання понад строку тимчасової відсутності.

Судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 321, 391, 401, 402, 403, 405, 406 ЦК України, ст.ст. 197, 200, 263-265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Припинити ОСОБА_2 право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908,00 грн. (Дев`ятсот вісім гривень 00 коп.) сплаченого при подачі позову судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Теофіпольський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення буде складене 15 серпня 2021 року.

Суддя А.П. Самойлович