Справа № 574/681/20 Провадження №2/574/69/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2021 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцана В.М.

з участю секретаря судового засідання Кошелєвої Н.В.

в присутності

позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Буринської міської ради Сумської області про визнання права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася з даним позовом мотивуючи тим, що вона є власницею однокімнатної квартири АДРЕСА_1 . З метою реалізації свого права власності (продажу) квартири вона звернулася до приватного нотаріуса, яка у ході вивчення документів встановила, що у договорі купівлі-продажу квартири, посвідченому 13.05.1997 року державним нотаріусом Черниш Д.М. помилково вказано номер будинку, в якому знаходиться квартира, АДРЕСА_2 . У зв`язку із вказаними розбіжностями вона неспроможна належно реалізувати своє право власності на квартиру. Просила визнати за нею право власності на вищевказану житлову квартиру.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала, пояснивши, що у зв`язку з допущеною нотаріусом помилкою вона не може розпоряджатися своєю квартирою.

Представник відповідача в задоволенні позову заперечень не мав, просив справу розглянути без його участі, про що повідомив до суду письмовою заявою.

Вислухавши доводи позивачки, безпосередньо дослідивши надані докази і давши їм оцінку за своїм внутрішнім переконанням, повно та всебічно встановивши обставини справи, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 13.05.1997 року державним нотаріусом Буринської державної нотаріальної контори Черниш Д.М. був посвідчений договір купівлі-продажу, який зареєстрований в реєстрі за №688, та реєстрація в БТІ якого була проведена за №11 27.05.1997 року, за умовами якого ОСОБА_2 , мешканець АДРЕСА_3 , продав, а ОСОБА_1 , мешканка АДРЕСА_4 , купила однокімнатну квартиру під номером АДРЕСА_5 (а.с.6).

В пункті 2 вказаного Договору зазначено, що квартира належить продавцю ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Буринською державною нотаріальною конторою 28.07.1994 року за №1257, зареєстрованому в Конотопському МБТІ в 1994 році за №11.

З копії згаданого договору купівлі-продажу вбачається, що 28.07.1994 року ОСОБА_2 придбав квартиру під АДРЕСА_2 .

Згідно довідки ТОВ «Буринське бюро технічної інвентаризації» за ОСОБА_1 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 13.05.1997 року нотаріусом Буринської державної нотаріальної контори за №688, зареєстрована на праві власності квартира АДРЕСА_3 . Квартира розміщена на четвертому поверсі п`ятиповерхового будинку (а.с.9).

Ці обставини також підтверджуються технічним паспортом на квартиру та довідкою Буринської міської ради (а.с.10-14).

Відповідно до рішення Буринської міської ради від 15.07.2014 року вулицю Леніна в місті Буринь було перейменовано на вулицю Незалежності (а.с.15).

Встановлене свідчить, що державний нотаріус при посвідченні договору купівлі-продажу 13.05.1997 року, зареєстрованого в реєстрі за №688, допустив помилку, вказавши, що придбана ОСОБА_1 квартира АДРЕСА_6 , який насправді мав №18.

Нотаріальна палата України у своєму інформаційному листі щодо виправлення технічних помилок у тексті нотаріальних документів від 02.09.2019 року вказала, що за загальним правилом позасудовий спосіб виправлення помилок у документах відбувається шляхом звернення до органу, що видав документ. Такий орган може виправити помилку лише у тому разі, якщо в документах, на підставі яких він видавався, даної помилки не було, і помилка була допущена саме з вини органу, який видав документ (у разі виявлення орфографічних або технічних помилок). У разі, якщо ж в документах на підставі яких видано документ також наявна помилка, виправлення такої помилки відбувається лише у судовому порядку.

Буринська районна державна нотаріальна контора була ліквідована згідно наказу Міністерства юстиції України №1906/5 від 12.07.2016 року.

Листом приватного нотаріуса Буринського нотаріального округу Головенської Л.В. відмовлено ОСОБА_1 у посвідченні договору купівлі-продажу квартири, оскільки були встановлені вищевказані розбіжності (а.с.16).

За таких обставин вбачається, що позивачка не спроможна захистити свої права в позасудовому порядку шляхом внесення змін чи виправлень до договору купівлі продажу квартири від 13.05.1997 року, зареєстрованому в реєстрі за №688.

Натомість, її право власності на житлову квартиру АДРЕСА_2 , у суду жодних сумнівів не викликає і підтверджується наведеними вище та дослідженими в судовому засіданні доказами.

Відповідно до ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частиною 1 статті 321 цього Кодексу встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.328 ЦК право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини «майном» може бути «наявне майно», або активи, включно з вимогами, стосовно яких заявник здатен довести, що він мав принаймні «правомірне очікування» дієвої реалізації його майнового права» (Див.: Malhous v. Czech Republic (dec.) [GC], no. 33071/96, ECHR 2000-XII; Draon v. France [GC], no. 1513/03, ECHR 2006-IX; Pressos Compania Naviera S. A. and Others v. Belgium, no. 17849/91, §§ 29-31, ECHR A332).

Отже придбавши на підставі договору купівлі-продажу від 13.05.1997 року квартиру, позивачка мала розумне сподівання, що нотаріусом вірно, без помилок та відповідно до вимог закону оформлений правовстановлюючий документ, який посвідчує право власності на неї.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч.1 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-IV державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі, в тому числі, судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Враховуючи наведені обставини, очевидну необхідність дотримання балансу індивідуального та публічного інтересу, суд вважає, що доводи позивачки є обґрунтованими і її позов підлягає до задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.ст.2, 3, 5, 7, 10, 12, 13, 23, 76-83, 258, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Буринської міської ради Сумської області про визнання права власності на нерухоме майно задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 (місце проживання: АДРЕСА_7 ) право власності на однокімнатну житлову квартиру загальною площею 34,8 кв.м., житловою площею 19,9 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішення може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд (а з початком функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Сумського апеляційного суду) шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:

Повний текст рішення виготовлений 09.03.2021 року.