Справа № 2027/6842/12
Провадження № 6/643/194/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.08.2021

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Олійника О.О.,

за участю секретаря судового засідання Свешнікової О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі № 2027/6842/2012 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» звернулося до Московського районного суду м. Харкова із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі № 2027/6842/2012 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заяви посилається на те, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 28 серпня 2012 року у справі № 2027/6842/2012 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. В подальшому 23.04.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» було укладено договір № 2230/К про відступлення права вимоги, у тому числі і за кредитним договором № 002-20004-150807 від 15.08.2007 року. У зв`язку з чим, заявник просить суд здійснити заміну стягувача до відкриття виконавчого провадження, оскільки він має право це робити на будь-якій стадії цивільного процесу.

У судове засідання представник ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» не з`явився, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлений належним чином, у заяві просив здійснювати її розгляд за відсутності представника ТОВ «Фінансова компанія «Паріс».

Представник стягувача ПАТ «Дельта Банк» у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлений належним чином.

Боржник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлена у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву, дослідивши докази, надані в її обґрунтування, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 28.08.2012 року позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» задоволені в повному обсязі; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 9460,19 грн.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 107,30 грн.

23.04.2020 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 2230/К відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором № 002-20004-150807 від 15 серпня 2007 року, перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Паріс».

Відповідно до протоколу електронного аукціону № UA-ЕА-2020-03-23-000001-b від 13.04.2020 року переможцем електронних торгів кредитного портфелю, який належав ПАТ «Дельта-Банк» стало ТОВ «Фінансова компанія «Паріс».

Так, згідно до Витягу з Додатку № 1 до Договору № 2230/К про відступлення прав вимоги від 23.04.2020 року, вбачається, що Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» прийняло право вимоги за кредитним договором № 002-20004-150807 від 15 серпня 2007 року по якому позичальником є ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18) та від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження№ 61-20171св18).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви ТОВ «Фінансова компанія «Паріс» про заміну стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» у виконавчому провадженні з примусового виконання заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 28 серпня 2012 року у справі № 2027/6842/2012 про стягнення на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 002-20004-150807 від 15 серпня 2007 року, на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс», , м. Київ, вул. Велика Васильківська, 77-а.

Керуючись ст. ст. 258, 260, 442 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні - задовольнити.

Замінити стягувача (сторону виконавчого провадження) у виконавчому провадженні з виконання рішення у справі № 2027/6842/12 з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс», , м. Київ, вул. Велика Васильківська, 77-а.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя - О.О. Олійник