Справа № 204/6920/14-ц
Провадження № 6/204/195/21
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2021 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Токар Н.В.,

при секретарі Лєгостаєвій А.Д.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторське Агентство «Пактум», зацікавлені особи: ОСОБА_1 , Чечелівський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа, -

ВСТАНОВИВ:

26 липня 2021 року до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторське Агентство «Пактум», зацікавлені особи: ОСОБА_1 , Чечелівський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що 21.05.2021 року ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська замінено первісного кредитора ПАТ «ВТБ БАНК» на правонаступника ТОВ «КА «ПАКТУМ». З метою отримання інформації щодо стану виконавчого провадження про стягнення боргу ОСОБА_1 , новий кредитор звернувся до Державної виконавчої служби. Лише після тривалої переписки, в тому числі з Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області, що спричинила до затягування часу, вдалося отримати інформацію, що виконавчий лист у районному відділенні не перебуває. Під час перевірки первісним кредитором наявності виконавчого листа, встановлено факт його відсутності в АТ «ВТБ БАНК», що спричинило і пропуск строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання, у зв`язку з чим, заявник звернувся до суду із зазначеною заявою.

Сторони та їх представники у судове засідання не з`явилися, про час та місце судового засідання були повідомлені своєчасно та належним чином, а тому, відповідно до норм ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за їх відсутності, оскільки їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про видачу дубліката виконавчого документу та поновлення строків на його пред`явлення.

Відповідно до положень частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає у зв`язку з наступним.

Частина 1 статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 06 квітня 2015 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено: стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованість за Кредитним договором № R0B від 07.08.2012 року в сумі 91655,22 грн., яка складається з наступного: сума боргу за кредитом - 78958,91 грн.; сума боргу за відсотками - 3492,84 грн.; пеня по кредиту - 6084,98 грн.; пеня по відсоткам - 3118,49 грн. та судовий збір у сумі 916 грн. 55 коп. (арк.с.59-60).

Встановлено, що на адресу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська 17.07.2015 року надійшло клопотання від представника ПАТ «ВТБ Банк» у якій останній просив надіслати на адресу: 01021, м.Київ, вул.Грушевського, буд.16, оф.3, повний текст рішення та виконавчий лист по справі №201/6920/14-ц за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

28 серпня 2015 року два оригінали виконавчих листів та копія рішення суду по справі №201/6920/14-ц за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, були направлені на адресу представника АПТ «ВТБ Банк».

Так, із поштового повідомлення про вручення поштового відправлення (арк.с.67), вбачається, що зазначене поштове відправлення було отримано 14.09.2015 року.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Предметом доказування, відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Однак, при цьому, заявник, звертаючись до суду із відповідною заявою, не надає суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що виконавчі листи по справі №204/6920/14-ц за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, отримані представником ПАТ «ВТБ Банк» 14.09.2015 року, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором № R0B від 07.08.2012 року в сумі 91655,22 грн. та судового збору у сумі 916 грн. 55 коп., було втрачено.

Відповідно до ч.1 ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до п. 17.4 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України встановлено, що у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того суд якої інстанції видав виконавчий лист, може видати його дублікат, якщо стягувач чи державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

З налізу наведених норм очевидним є висновок про те, що обов`язковою умовою для можливості видачі дублікату виконавчого документу є підтвердження факту того, що виконавчий документ дійсно було втрачено. Обов`язок по доказуванню вказаного факту покладається на суб`єкта звернення.

Суб`єктами права на звернення із заявою до суду про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можуть бути: стягувач - у разі якщо ним втрачено оригінал виконавчого документа, а також державний виконавець, якщо оригінал виконавчого документа втрачено ним після відкриття виконавчого провадження.

Аналіз п.п 17.4 п. 17 Розділу XIII ЦПК України свідчить про те, що дублікат виконавчого листа або судового наказу суд може видати не тільки у випадку власне його втрати, а й при його гибелі, зокрема в результаті стихійного лиха, пожежі, а також у разі якщо він став непридатним через часткове пошкодження тексту тощо.

Заяву про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу може бути подано до суду тільки до закінчення строку пред`явлення виконавчого листа або судового наказу до виконання, встановленого Законом України «Про виконавче провадження» у редакції, що діяла станом на день видачі виконавчого листа.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 липня 2015 року «Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою, заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

Відповідно до норм ЦПК України, обґрунтованість заяви щодо поважності причин пропуску пред`явлення виконавчого документа до виконання, часу, обставин втрати оригіналу виконавчого документа, щодо інших фактів і обставин, які повинні слугувати підставами для задоволення заяви, повинна доводитись заявником, який на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета заяви, її вмотивування, здійснює обов`язок доказування обґрунтованості заяви та здійснює інші процесуальні права, виконує процесуальні обов`язки і повинен діяти добросовісно, не зловживаючи правами. Про задоволення заяви рішення може бути прийняте лише за умови її обґрунтованості та доведеності.

Однак, як встановлено, матеріали цивільної справи не містять доказів, що підтверджують вказані обставини, та в порушення даної норми закону до заяви про видачу дубліката виконавчого листа не надано належних та допустимих доказів його втрати.

Підсумовуючи все вищенаведене, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні у справі докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

Що стосується вимог заявника щодо поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа, суд приходить до наступного.

Частина 1 статті 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Предметом доказування, відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

За правилами частини 1 статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Поважність причин пропуску строку є оціночною категорією і встановлюється у кожному конкретному випадку. Такими причинами можуть бути: тяжка хвороба, безпорадний стан, тривале відрядження, та інші обставини, які свідчать про наявність у заінтересованої особи об`єктивної неможливості подати виконавчий документ до виконання у встановлений законом строк.

Однак, як встановлено судом, матеріали цивільної справи не містять жодних доказів про реалізацію стягувачем свого права на примусове виконання рішення суду від 06 квітня 2015 року, про наявність для стягувача будь-яких перешкод, що унеможливили б виконання рішення суду, вказували б на поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до норм ЦПК України, обґрунтованість заяви щодо поважності причин пропуску пред`явлення виконавчого документа до виконання, часу, обставин втрати оригіналу виконавчого документа, щодо інших фактів і обставин, які повинні слугувати підставами для задоволення заяви, повинна доводитись заявником, який на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета заяви, її вмотивування, здійснює обов`язок доказування обґрунтованості заяви та здійснює інші процесуальні права, виконує процесуальні обов`язки і повинен діяти добросовісно, не зловживаючи правами. Про задоволення заяви рішення може бути прийняте лише за умови її обґрунтованості та доведеності.

Однак, як встановлено, матеріали цивільної справи не містять доказів, що підтверджують вказані обставини, та в порушення даної норми закону не надано належних та допустимих доказів поважності пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Підсумовуючи вищенаведене, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням наявні у справі докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 431, 433 ЦПК України, п.17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Колекторське Агентство «Пактум», зацікавлені особи: ОСОБА_1 , Чечелівський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дублікату виконавчого листа відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Токар