Справа № 430/950/21
Провадження №2/430/206/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2021 року смт. Станиця Луганська

Станично-Луганський районний суд Луганської області у складі: головуючої судді Попової О.М., за участю секретаря судового засідання Романової М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Станиця-Луганська Луганської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , представник відповідача ОСОБА_3 про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, та визнання права власності на житловий будинок, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася з цим позовом до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, та визнання права власності на житловий будинок. В обґрунтування позову позивачка вказала, що 20.07.2018 р. вона придбала у відповідача житловий будинок АДРЕСА_1 , за 15000 доларів США, що по курсу НБУ на день подачі позову дорівнює 415950 гривень. На виконання укладеного договору 20.07.2018 року вона передала довіреній особі відповідача ОСОБА_4 гроші в сумі 15000 доларів США, а остання, в свою чергу, передала позивачці житловий будинок, документи на нього, розписку про отримання грошей. У цієї розписці вказано, що гроші ОСОБА_4 зобов`язується передати власнику ОСОБА_5 , а будинок фактично з моменту передачі грошів переходить у власність ОСОБА_1 .

Відповідач та його довірена особа обіцяли протягом двох тижнів поїхати до нотаріальної контори, щоб посвідчити договір купівлі-продажу будинку. Проте до теперішнього часу відповідач до нотаріальної контори не з`являється. Як він повідомляє в телефонному режимі, він знаходиться за кордоном й прибути на територію України можливості не має і не буде мати, але має представника в особі ОСОБА_3 . Як повідомила ОСОБА_3 , оформити нотаріально договір купівлі-продажу вона не може, оскільки не має таких повноважень.

З моменту укладення договору, умови якого позивачка виконала повністю, вона користується зазначеним житловим будинком, проживає в ньому разом з сім`єю, сплачує всі належні платежі, зареєстрована в цьому будинку як внутрішньо переміщена особа. В той же час документація залишається не переоформленою на її ім`я, оскільки нотаріально договір купівлі-продажу не посвідчений.

Позивачка вважає, що вищевикладені обставини свідчать про безповоротне ухилення відповідача, як продавця від нотаріального посвідчення правочину та втрату стороною покупця можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.

Тому, посилаючись на ч.2 ст.220 ЦК України, позивачка просить визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 від 20.07.2018 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ; визнати за позивачкою право власності на вищевказаний житловий будинок. Також у позовній заяві просила розглянути справу без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про його час та дату був повідомлений належним чином шляхом публікації на офіційному сайті Станично-Луганського районного суду.

Представник відповідача за довіреністю Кирпа Тетяна Петрівна надала суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги та обставини, викладені у позові, визнала в повному обсязі, в обґрунтування зазначила, що їй відомо, що її довіритель ОСОБА_2 придбав спірний будинок з прилягаючими надвірними побудовами АДРЕСА_1 у громадянина ОСОБА_6 за договором купівлі-продажу від 23.05.2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Станично-Луганського районного нотаріального округу Луганської області Незнайко Є.В., реєстр № 1193. 20 липня 2018 року позивачка ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_2 вищевказаний житловий будинок за 15000 доларів США. Представник відповідача зазначає, що їй достовірно відомо, що на виконання укладеного договору купівлі-продажу 20.07.2018 року ОСОБА_1 передала цивільній дружині відповідача ОСОБА_4 гроші в сумі 15000 доларів США, а вона, в свою чергу, приблизно через 2-3 дні, передала вказані гроші в сумі 15000 доларів США ОСОБА_2 . Передача грошів відбувалась за особистої присутності представника відповідача.

Після цієї події ОСОБА_2 терміново виїхав за межі України, та перед виїздом ще раз особисто підтвердив, що він продав будинок ОСОБА_1 , отримав за нього гроші, та передав їй будинок у володіння для проживання. Він також попросив ОСОБА_3 сприяти ОСОБА_1 у оформленні її права власності на будинок, тому що декілька років в Україні не з`явиться. Також їй достовірно відомо, що з літа 2018 року ОСОБА_1 проживає у зазначеному житловому будинку разом зі своєю сім`єю, та зареєстрована в цьому будинку як внутрішньо переміщена особа.

Позовні вимоги представник відповідача просить задовольнити в повному обсязі, оскільки вони є обґрунтованими.

Крім того, у своєму відзиві представник відповідача просить розглянути справу без її участі, оскільки вона через сімейні обставини має суттєві труднощі з прибуттям в смт. Станиця Луганська, а також розглянути справу без участі відповідача, оскільки він знаходиться за межами України та повернутися не має можливості.

Дослідивши матеріали справи, докази по справі кожен окремо та в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи.

20 липня 2018 року позивачка ОСОБА_1 , придбала у відповідача ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_1 , який згідно технічного паспорту від 11.01.2017 р., виготовленого КП «Станично-Луганське районне бюро технічної інвентаризації», складається із позначених на плані літерами: А-2 житловий будинок, а1 тамбур, а2 веранда, Е, З навіси, П погріб, Ж убиральня-душ, Б котельня, И літня кухня, № 1 колодязь, №№ 3, 4, 5, 6, 8 огорожа.

Спірний будинок з прилягаючими надвірними побудовами АДРЕСА_1 відповідач ОСОБА_2 придбав у громадянина ОСОБА_6 за договором купівлі-продажу від 23.05.2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Станично-Луганського районного нотаріального округу Луганської області Незнайко Є.В., реєстр № 1193.

Ціну будинку сторони визначили в розмірі 15000 доларів США, що по курсу НБУ на день подачі позову дорівнює 415950 гривень. На виконання укладеного договору купівлі-продажу 20.07.2018 року позивачка передала довіреній особі відповідача його цивільній дружині ОСОБА_4 гроші за будинок в сумі 15000 доларів США, а вона, в свою чергу, передала позивачці спірний житловий будинок, документи на цей будинок, розписку про отримання грошей. У розписці ОСОБА_4 вказала, що гроші вона зобов`язується передати власнику ОСОБА_2 , а будинок фактично з моменту передачі грошів переходить у власність позивачки ОСОБА_1 . При цьому у сторін була домовленість, що протягом двох тижнів вони разом поїдуть до нотаріальної контори, щоб посвідчити договір купівлі-продажу будинку. Проте до теперішнього часу відповідач до нотаріальної контори не з`являється. Як він повідомляє в телефонному режимі, він знаходиться за кордоном й прибути на територію України можливості не має і не буде мати протягом декілька років.

З моменту укладення договору, умови якого позивачка виконала повністю, вона користується спірним житловим будинком, вселилась в нього і проживає в ньому разом зі своєю сім`єю, сплачує всі комунальні платежі, зареєстрована в цьому будинку як внутрішньо переміщена особа. В будинку малолітні та неповнолітні особи не зареєстровані.

Представник відповідача ОСОБА_3 згідно довіреності від 23 липня 2018 року ННІ 383859, реєстр 1358, посвідченої державним нотаріусом Марківської державної нотаріальної контори Чеканал О.С., має право представляти інтереси ОСОБА_2 в усіх судах при вирішенні будь-яких питань, що його стосуватимуться, в якості позивача, відповідача чи третьої особи з правом визнання позову, зміни предмету позову, укладення мирової угоди, оскарження рішення суду, одержання та пред`явлення виконавчого листа до стягнення, одержання присудженого майна чи грошей, отримання рішення суду, тощо.

Згідно ст.82 ЦПК України Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Оскільки викладені вище фактичні обставини справи визнані обома сторонами, й у суду немає сумнівів щодо достовірності цих обставин, вони доказуванню не підлягають.

Отже, на думку суду, вищевикладені обставини свідчать про безповоротне ухилення відповідача, як продавця від нотаріального посвідчення правочину та про втрату стороною покупця можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

За загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину передбаченими п.4 ст.203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу нерухомого майна повинен укладатись у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Згідно ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

У відповідності зі ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004р. N952-IV встановлено, що речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов`язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом.

Частиною 1. ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі і право власності на нерухоме майно.

Згідно з ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 182, 220, 328, 334 ЦК України, керуючись ст.ст. 82, 206, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання дійсним договору купівлі-продажу житлового будинку, та визнання права власності на житловий будинок задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 від 20.07.2018 року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 . реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , який згідно технічного паспорту від 11.01.2017 р., виготовленого КП «Станично-Луганське районне бюро технічної інвентаризації», складається із позначених на плані літерами: А-2 житловий будинок, а1 тамбур, а2 веранда, Е, З навіси, П погріб, Ж убиральня-душ, Б котельня, И літня кухня, № 1 колодязь, №№ 3, 4, 5, 6, 8 огорожа.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Станично-Луганський районний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне судове рішення складено 10 серпня 2021 року.

Головуючий суддя О.М. Попова