У Х В А Л А

Справа № 201/295/21

№ 2/183/2120/21

10 серпня 2021 року м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Оладенко О.С.

за участю секретаря судового засідання Гончарової С.Є.,

розглянувши у відритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" до Дніпропетровської обласної прокуратури, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Дніпропетровська філія державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, ОСОБА_1 , про скасування арешту нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області знаходиться вищезазначена справа.

Ухвалою суду від 22 лютого 2021 року відкрито провадження та справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 23 квітня 2021 року підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

У судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про закриття провадження у вказаній справі. Клопотання обґрунтовано тим, що постановою від 27 липня 2021 року скасовано постанову про закриття кримінального провадження №0000116, в рамках якого накладено арешт на нерухоме майно. Відтак, всі питання стосовно заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, віднесено до компетенції слідчого судді. Таке клопотання підлягає розгляду в порядку кримінального судочинства.

Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, вислухавши пояснення пре представника відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Позивач звернувся до суду з даним позовом у порядку цивільного судочинства посилаючись на те, що постановою прокуратури Дніпропетровської області від 25 жовтня 2011 року у кримінальному провадженні №0000116, було накладено арешт на земельну ділянку, яка є предметом іпотеки, та стосовно якої позивач має права іпотекодержателя. 16 листопада 2017 року слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження, але арешт майна не скасовано. У зв`язку з накладенням арешту позивач позбавлений можливості реалізувати своє право звернути стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою суду від 23 квітня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття кримінального провадження. При цьому судом зазначено, що оскільки арешт на спірне нерухоме майно накладався за правилами КПК України 1960 року, кримінальне провадження судом не розглядалось, вирішення питання про його скасування має відбуватися в порядку цивільного судочинства. Шляхів виправлення помилки, допущеної слідчим, прокурором або судом у зв`язку з неприйняттям обов`язкового рішення про скасування арешту майна, після припинення кримінальної справи КПК України 1960 року не встановлював. При цьому судом враховано правову позицію, висловлену Великою Палатою Верхового суду у справі №766/21865/17 від 12.06.2019 року.

Постановою Центральної окружної прокуратури міста Дніпра від 27 липня 2021 року скасовано постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000116 від 16 листопада 2017 року.

Вирішуючи питання про те, чи підлягає ця справа розгляду в порядку цивільного судочинства, суд враховує наступне.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 у справі №727/2878/19 вказано, що Великою Палатою Верховного Суду неодноразово вирішувалося питання щодо юрисдикції суду за вимогами про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами кримінального судочинства, та зроблено наступні правові висновки:

Якщо арешт накладений на майно особи, яка не є учасником кримінального провадження, розпочатого в період дії КПК України 1960 року і такого, що триває, а кримінальне провадження не передане до суду на час набрання чинності КПК України 2012 року, то вирішення питання щодо зняття такого арешту й оскарження відповідних дій або бездіяльності слідчого в кримінальному провадженні здійснюються за правилами КПК України 2012 року (постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2018 року у справі № 335/12096/15-ц з урахуванням ухвали про виправлення описки від 03.07.2018, від 17.10.2018 у справі № 461/233/17 та від 07.11.2018 у справі №296/8586/16-ц).;

Як встановлено судом, оскаржуваний арешт накладено в рамках кримінального провадження, розпочатого в період дії КПК України 1960 року.

Згідно Єдиного реєстру досудових розслідувань та постанови про скасування постанови про закриття кримінального провадження, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000116 триває та здійснюється у порядку, передбаченому КПК України 2012 року. Відтак вирішення питання про скасування арешту у цьому кримінальному провадженні віднесені до компетенції слідчого судді або суду та підлягають розгляду в порядку кримінального судочинства з огляду на наступне.

Частиною першою статті 1 КПК України 2012 року встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України 2012 року. За змістом статті 173 цього Кодексу питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (частина перша статті 174 КПК України 2012 року).

Отже, у випадках, визначених вказаною статтею, власник або інший володілець майна під час досудового розслідування не позбавлений права звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

Зважаючи на вищевикладене, а також враховуючи, що у позовній заяві позивачем заявлено вимоги про скасування арешту майна, накладеного в рамках кримінального провадження, яке здійснюється за правилами КПК України 2012 року, суд приходить до висновку, що дана позовна заява не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, а питання про скасування арешту може бути вирішено в порядку кримінального судочинства.

Як встановлено у п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду н а зазначене, провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст. 255 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання відповідача про закриття провадження у справі задовольнити.

Закрити провадження у цивільній справі за позовом за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" до Дніпропетровської обласної прокуратури, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Дніпропетровська філія державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, ОСОБА_1 , про скасування арешту нерухомого майна.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Повний текст ухвали суду складено 11 серпня 2021 року.

Суддя Оладенко О.С.