РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Степановій Н.І.

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва» Національної академії наук України» про визнання протиправним наказу, його скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ДУ «Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва» Національної академії наук України» про визнання протиправним наказу, його скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Свої вимоги мотивує тим, що наказом тимчасово виконуючого обов`язки ДУ «Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва» Національної академії наук України» ОСОБА_2 від 30 квітня 2020 року № 18-К2 його було прийнято на роботу на посаду начальника відділу аналітики та прогнозування корупційних ризиків з 04 травня 2020 року.

04 травня 2020 року він приступив до виконання покладених обов`язків начальника відділу, які виконував до 06 травня 2020 року.

07 травня 2020 року його не пустили до інституту, посилаючись на те, що він вже там не працює, у зв`язку з чим ним було викликано працівників Управління патрульної поліції ГУ НП в м. Києві.

Він працівників поліції йому стало відомо про те, що його було звільнено з посади наказом від 04 травня 2020 року № 91-к5 за підписом директора інституту ОСОБА_3. «Про скасування наказів», яким скасовано наказ про призначення його на посаду.

Вважає зазначений наказ неправомірним, оскільки наказ про скасування наказу про прийняття на роботу видається на підставі заяви працівника або на підставі акту про відмову приступити на роботу. Разом з тим, зазначених дій він не здійснював, а навпаки виконував покладені на нього обов`язки.

Просить суд ухвалити рішення, яким:

- визнати протиправним та скасувати наказ директора ДУ «Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва» Національної академії наук України» ОСОБА_3 № 91-к5 від 04 травня 2020 року «Про скасування наказів» у частині щодо скасування наказу про прийняття на роботу від 30 квітня 2020 року № 18-к2 ОСОБА_1 ;

- поновити його на посаді начальника відділу аналітики та прогнозування корупційних ризиків ДУ «Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва» Національної академії наук України» з 04 травня 2020 року;

- стягнути з ДУ «Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва» Національної академії наук України» на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 04 травня 2020 року по дату поновлення на роботі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києві від 30 червня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києві від 30 червня 2020 року вирішено питання про витребування доказів у справі.

З відзиву на позовну заяву представника ДУ «Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва» Національної академії наук України» вбачається, що він просить відмовити у задоволенні позову. Зазначено, що постановою Бюро Президії НАМН України від 31 березня 2020 року № 5/2 та наказом від 01 квітня 2020 року ОСОБА_2 було призначено на посаду виконуючого обов`язки директора ДУ «Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва» Національної академії наук України» на період хвороби чинного директора ОСОБА_3 . Наказом від 30 квітня 2020 року т.в.о. директора ОСОБА_2 з перевищенням повноважень було створено відділ аналітики та прогнозування корупційних ризиків та внесено зміни до штатного розпису відповідача. Штатний розпис, затверджений Президентом НАМН України Цимбалюком В.І. з 01 квітня 2020 року, не передбачає створення відділу аналітики та прогнозування корупційних ризиків. Разом з тим, т.в.о. директора ОСОБА_2 було створено новий відділ, що не передбачено бюджетних фінансуванням. Крім того, внесення змін до штатного розпису державних установ вноситься на виключно основі відповідних законодавчих актів. Відповідно до ч. 1 п. 45 постанови КМУ «Про затвердження Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ» штатні розписи бюджетних установ затверджуються в установленому порядку у місячний строк з початку року. Пунктом 47 зазначеної постанови КМУ визначено, що зміни до штатних розписів вносяться у порядку та за формою, встановленими для їх затвердження. Разом з тим, т.в.о. директора з перевищенням повноважень було прийнято рішення щодо введення до штатного розпису нових штатних одиниць без затвердженого штатного розпису відповідача установою, у віданні якої знаходиться відповідач. Па даний момент обов`язки уповноваженої особи з питань запобігання та виявлення корупції покладені на провідного юрисконсульта ОСОБА_4 .

Твердження позивача про те, що він приступив до покладених обов`язків начальника відділу аналітики та прогнозування корупційних ризиків не відповідає дійсності, оскільки 04 травня 2020 року відділу не існувало. Посадових інструкцій начальника відділу та його підлеглих не було затверджено, повідомлення до органів фіскальної служби не надавалися. Підтвердженням факту знаходження на робочому місці є відмітка у Журналі реєстрації видачі ключів від приміщення. З 04 травня 2020 року по 06 травня 2020 року відповідні записи відсутні.

Пунктом 2.6. Колективного договору від 14 лютого 2020 року передбачено обов`язок адміністрації перед початком роботи новоприйнятому працівнику провести інструктаж з охорони праці, про що робиться відповідний запис у Журналі реєстрації вступного інструктажу з питань охорони праці. Без проходження вступного інструктажу з охорони праці допуск працівника до виконання роботи заборонений. Усі ці вимоги застосовуються до усіх новоприйнятих працівників відповідача. Позивач не проходив вступний інструктаж з охорони праці, що підтверджується випискою з Журналу реєстрації вступного інструктажу з питань охорони праці.

Твердження позивача про те, що з 04 травня 2020 року по 06 травня 2020 року він виконував свої посадові обов`язки безпідставні, оскільки на даний час відсутня як посадова інструкція позивача, так і наказ про затвердження нових посадових інструкцій для новоствореного відділу. Для виконання обов`язків працівник повинен мати робоче місце, оргтехніку та поставлену перед ним задачу керівництва. Позивач не надав жодних доказів виконання ним посадових обов`язків, місцезнаходження його робочого місця, отримання ключів від кабінету та результатів його роботи (а.с. 43-45).

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що постановою Бюро Президії НАМН України від 31 березня 2020 року № 5/2 та наказом від 01 квітня 2020 року ОСОБА_2 було призначено на посаду виконуючого обов`язки директора ДУ «Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва» Національної академії наук України» на період хвороби чинного директора ОСОБА_3 (а.с. 7, 8).

Наказом від 30 квітня 2020 року № 18-к2 т.в.о. директора ОСОБА_2 позивача було прийнято на роботу на посаду начальника відділу аналітики та прогнозування корупційних ризиків з 04 травня 2020 року (а.с. 9).

З позову вбачається, що 07 травня 2020 року ОСОБА_1 не пустили до інституту, посилаючись на те, що він вже там не працює, у зв`язку з чим ним було викликано працівників Управління патрульної поліції ГУ НП в м. Києві. Він працівників поліції позивачу стало відомо про те, що його було звільнено з посади наказом від 04 травня 2020 року № 91-к5 за підписом директора інституту ОСОБА_3. «Про скасування наказів», яким скасовано наказ про призначення його на посаду.

З відзиву на позовну заяву представника ДУ «Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва» Національної академії наук України» вбачається, що штатний розпис, затверджений Президентом НАМН України Цимбалюком В.І. з 01 квітня 2020 року (а.с. 47-51), не передбачає створення відділу аналітики та прогнозування корупційних ризиків. Разом з тим, т.в.о. директора ОСОБА_2 було створено новий відділ, що не передбачено бюджетних фінансуванням.

Відповідно до ч. 1 п. 45 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ» у разі коли бюджетний розпис на наступний рік не затверджено в установлений законодавством термін, в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення), а заклади фахової передвищої та вищої освіти, наукові установи та заклади охорони здоров`я також тимчасові індивідуальні плани використання бюджетних коштів і тимчасові індивідуальні помісячні плани використання бюджетних коштів, які затверджуються їх керівниками. При цьому зведені тимчасові кошториси не складаються. Одержувачі бюджетних коштів складають на зазначений період тимчасові плани використання бюджетних коштів, які затверджуються їх керівниками за погодженням з розпорядниками бюджетних коштів, через яких вони одержують такі кошти. Штатні розписи бюджетних установ затверджуються в установленому порядку у місячний строк з початку року.

Пунктом 47 зазначеної постанови визначено, що зміни до штатних розписів вносяться у порядку та за формою, встановленими для їх затвердження.

З відзиву представника відповідача вбачається, що т.в.о. директора з перевищенням повноважень було прийнято рішення щодо введення до штатного розпису нових штатних одиниць без затвердженого штатного розпису відповідача установою, у віданні якої знаходиться відповідач.

Крім того, уповноваженою особою з питань запобігання та виявлення корупції в ДУ «Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва» Національної академії наук України» є провідний юрист ОСОБА_4 , що підтверджується розпорядженням від 11 грудня 2018 року № 7 (а.с. 52).

Позивач зазначає про те, що 04 травня 2020 року він приступив до виконання покладених обов`язків начальника відділу, які виконував до 06 травня 2020 року.

З відзиву на позовну заяву представника відповідача вбачається, що 04 травня 2020 року відділу аналітики та прогнозування корупційних ризиків не існувало, посадових інструкцій начальника відділу та його підлеглих не було затверджено, повідомлення до органів фіскальної служби не надавалися.

Підтвердженням факту знаходження на робочому місці є відмітка у Журналі реєстрації видачі ключів від приміщень (а.с. 55-56). З 04 травня 2020 року по 06 травня 2020 року відповідні записи відсутні.

Пунктом 2.6. Колективного договору від 14 лютого 2020 року передбачено обов`язок адміністрації новоприйнятому працівникові перед початком роботи роз`яснювати його права, обов`язки, умови оплати праці та порядок їх зміни, умови праці на робочому місці (з проведенням інструктажу з охорони праці), права на пільги і компенсації за роботу в шкідливих умовах раці відповідно до чинного законодавства та умов цього колективного договору.

Разом з тим, Журнал реєстрації вступного інструктажу з питань охорони праці не містить відповідного запису про проходження позивачем вступного інструктажу з охорони праці (а.с. 57-59).

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За нормами ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст. 89 ЦПК України).

Доказів на підтвердження правомірності створення відділу аналітики та прогнозування корупційних ризиків, а також факту виконання обов`язків начальника такого відділу позивачем суду не надано.

З відзиву представника відповідача вбачається, що 04 травня 2020 року ОСОБА_3 приступив до виконання своїх обов`язків директора інституту на підставі наказу від 04 травня 2020 року № 17.

Наказом директора інституту ОСОБА_3. від 04 травня 2020 року № 91-к5 «Про скасування наказів» було скасовано наказ від 30 квітня 2020 року № 18-к2 про прийняття ОСОБА_1 на роботу (а.с. 40).

За таких обставин, судом встановлено, що в діях відповідача щодо винесення наказу від 04 травня 2020 року № 91-к5 «Про скасування наказів» відсутні ознаки неправомірності та зазначений наказ визнанню незаконним та скасуванню не підлягає.

У такому випадку не підлягають задоволенню й вимоги позивача про поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки такі вимоги є похідними від первинної вимоги.

З огляду на наведене, в задоволені позову слід відмовити.

Керуючись ст. 15 ЦК України, постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ», статтями 3, 4, 12, 13, 76-81, 178, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної установи «Інститут медицини праці імені Ю.І. Кундієва» Національної академії наук України» (м. Київ, вул. Саксаганського, 75, ) про визнання протиправним наказу, його скасування, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: