Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2-645/11

Номер провадження: 6/511/60/21

12.08.2021 Роздільнянський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Ільяшук А.

секретаряя судового засідання Плохотнюк Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в міста Роздільна Одеської області, подання державного виконавця Роздільнянського відділу державної виконавчої служби у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління (м. Одеса) Грищенко О.І. про розшук боржника ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

06 серпня 2021 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшло вищевказане подання, згідно якого державний виконавець просить оголосити у розшук боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вбачається з матеріалів подання, відповідно до виконавчого листа № 2-645, який виданий 07 липня 2011 року Роздільнянським районним судом Одеської області з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дитини.

Попри це, боржником жодного разу не надавались платіжні документи (квитанції), рішення суду по справі № 2-645/11 наразі не виконується.

Позиція учасників розгляду подання.

11 серпня 2021 року на адресу суду надійшов лист В.о. начальника Роздільнянського ВДВС у Роздільнянському районі Одеської області ПМУ МЮ (м. Одеса) Цепак Я.О., згідно якого він просить подання розглянути без участі представника ВДВС, оскільки 11 та 12 серпня 2021 року за дистанційною формою навчання в режимі реального часу проводяться навчання працівників відділу ДВС.

Положення частини другої статті 247 ЦПК України визначають, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Висновки суду за результатами розгляду подання.

15 червня 2011 року Роздільнянським районним судом Одеської області було ухвалено рішення, згідно якого позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 800 гривень щомісячно до досягнення ОСОБА_4 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Стягнення розпочато з 23 травня 2011 року (а.с. 14-15).

07 липня 2011 року ОСОБА_5 звернулась на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області з заявою про видачу виконавчих листів (а.с. 21).

В подальшому державним виконавцем у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» 25 липня 2011 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 28136833 (за АСВП), по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-645/2011, який виданий 07 липня 2011 року Роздільнянським районним судом Одеської області, про що повідомлені сторони у визначеному законодавством порядку (а.с. 24).

19 вересня 2018 року державним виконавцем були внесені відомості про ОСОБА_1 до Єдиного реєстру боржників (а.с. 25), та обмежено у праві полювання (а.с. 26), у праві керування транспортними засобами (а.с. 27), у праві виїзду за межі України (а.с. 28), у праві користування вогнепальною, мисливською, пневматичною та охолощеною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії (а.с. 29).

29 червня 2021 року державним виконавцем було винесена постанова про арешт коштів ОСОБА_1 (а.с. 30).

30 липня 2021 року державним виконавцем було винесена постанова про арешт майна ОСОБА_1 (а.с. 31).

20 липня 2021 року державним виконавцем було винесена постанова про накладення штрафу, згідно якої на ОСОБА_1 за невиконання рішення суду накладено штраф у розмірі 18 623,00 гривень (а.с. 34).

Згідно пояснень сусідів, ОСОБА_1 довгий час не приїжджав до своїх батьків (а.с. 35).

Відповідно до акту державного виконавця від 20 липня 2021 року, встановлено, що ОСОБА_1 лише зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Де фактично проживає невідомо (а.с. 36).

Крім того, відповідно до відповіді на запит № 109891574 від 03 серпня 2021 року, ОСОБА_1 на обліку в органах ДФС не перебуває, пенсію не отримує (відповідь № від 03 серпня 2021 року), не має зареєстрованих транспортних засобів (відповідь на запит № 109891581 від 03 серпня 2021 року) (а.с. 37-38).

Відповідно до частини першої статті 438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Згідно частини першої статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

У рішенні у справі "Янголенко проти України", no. 14077/05, від 10 грудня 2009 року Європейський суд з прав людини зазначив, що провадження у суді та виконавче провадження є відповідно першою і другою стадією загального провадження. Таким чином, виконавче провадження не має бути відокремлене від судового, і ці обидва провадження мають розглядатись як цілісний процес.

У рішенні від 26 липня 2012 року у справі «Савіцький проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що право, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступ до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок. Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції. Саме на державу покладається обов`язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції. Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню.

Європейський суд з прав людини повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності (рішення Європейського суду з прав людини від 05 липня 2012 року у справі «Глоба проти України»).

Матеріали подання не містять відомостей відносно того, що боржник ОСОБА_1 отримував копію постанови про відкриття вказаного виконавчого провадження.

Так, частина 1 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Аналіз наведеної норми прямої дії свідчить про те, що перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу, державний виконавець повинен пересвідчитися, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена на зазначену у виконавчому документі адресу боржника та встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення.

Отже, у разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 07 травня 2018 року №916/1605/15-г та від 31 липня 2019 року № 554/13475/15-ц.

Крім того, державним виконавцем не надано жодних підтверджень, що останнім були виконані всі належні та необхідні дії, спрямовані на виконання виконавчого листа 2-645/11, в тому числі з відповідною періодичністю, встановленою частиною восьмою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2019 року (справа № 21/303-08) зауважив, що висновок щодо безрезультатності або неможливості розшуку боржника, майна боржника може бути обґрунтованим лише тоді, коли державний виконавець, повністю реалізував надані йому права, застосував усі можливі (передбачені законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату.

Сам факт здійснення окремих дії щодо виявлення майна та коштів боржника, без встановлення та дослідження обставин, що державним виконавцем проводилась перевірка майнового стану боржника з відповідною періодичністю, встановленою частиною восьмою статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VІІІ, не свідчить про належне виконання державним виконавцем своїх обов`язків щодо розшуку майна боржника та здійснення заходів, необхідних для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 260, 354, 438 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні подання державного виконавця Роздільнянського відділу державної виконавчої служби у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління (м. Одеса) Грищенко О.І. про розшук боржника ОСОБА_1 .

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя : Ільяшук А. В