Ухвала

11 серпня2021року

м. Київ

справа № 541/676/19-ц

провадження № 61-8110св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Погрібного С. О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Татарінцева Євгенія Анатоліївна,

треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Пермус», ОСОБА_2 , Міністерство юстиції України, Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» на ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25 січня 2021 року у складі судді Городівського О. А. та постанову Полтавського апеляційного суду від 15 квітня 2021 року у складі колегії суддів: Панченка О. О., Одринської Т. В., Пікуля В. П.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів першої та апеляційної інстанцій

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» (далі - ТОВ «ФК «Поліс»), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Татарінцевої Є. А., треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Пермус» (далі - ТОВ «Пермус»), ОСОБА_2 , Міністерство юстиції України, Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» (далі - ПАТ «ВТБ Банк»), про скасування державної реєстрації права власності.

З урахуванням заяви про зміну предмета позову, позивач просила визнати незаконним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Татарінцевої Є. А. про припинення обтяження від 25 березня 2016 року № 28947274, накладеного на предмет іпотеки - нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 .

22 січня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , заборони відповідачу та суб`єктам державної реєстрації здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо спірного майна, заборони вчиняти будь-які дії з користування та розпорядження спірним об`єктом нерухомості, заборони вчиняти будь-які дії з передачі спірного об`єкта нерухомості іншим особам, заборони займати спірний об`єкт нерухомості, заборони у будь-який спосіб відчужувати, передавати у користування, у тому числі укладати правочини, які надалі можуть привести до обтяження та/або відчуження спірного об`єкту нерухомості.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що відповідачем може бути відчужене спірне майно, що в свою чергу може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25 січня 2021 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково. Забезпечено позов шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення №1 за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 269,6 кв. м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 9, номер запису про право власності: 13880222. Забезпечено позов шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії щодо нежитлового приміщення. У задоволенні іншої частини заяви відмовлено. Допущено негайне виконання ухвали.

Частково задовольняючи заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того, що відчуження відповідачем своїх майнових прав на спірне майно фактично знівелює позовні вимоги, з якими позивач звернулася до відповідача, що не відповідає завданню цивільного судочинства, зокрема в частині ефективного захисту порушених прав. На переконання суду, вказані заходи забезпечать розумний баланс між інтересами володіючого власника та завданнями цивільного судочинства. В застосуванні інших заходів забезпечення, про які просила ОСОБА_1 , суд не вбачав процесуальної необхідності, адже заборона користуватися та розпоряджатися спірним нежитловим приміщенням несе надмірний процесуальний тягар для відповідача, а тому є не пропорційним заходом у судовому провадженні, так само як і обмеження відповідача у зайнятті ним спірного приміщення. Заборона передачі спірного майна іншим особам та заборона передавати спірне майно у користування по своїй сутті є тотожними заходами, застосування яких не вплине на виконання судового рішення в подальшому.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 15 квітня 2021 року ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Залишаючи без змін ухвалу суду першої інстанції, суд виходив із того, що незастосування заходів забезпечення позову у даній справі, таких як, накладення арешту та заборона суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо майна відповідача може призвести до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду. В свою чергу, обрані судом заходи забезпечення позову відповідають змісту порушеного права, є співмірними із заявленими вимогами та необхідними з огляду на негативні наслідки, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи

У травні 2021 року ТОВ «ФК «Поліс» подано до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25 січня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 15 квітня 2021 року, в якій просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення про відмов у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, що судом апеляційної інстанції жодним чином не обґрунтовано, яким саме чином незастосування заходів забезпечення позову може унеможливити чи утруднити виконання рішення суду. зміна власника нежитлового приміщення не завадить виконанню рішення суду у разі задоволення позову, так як рішення про припинення обтяження може бути виконано незалежно від того, хто буде власником нежитлового приміщення. Ухвала, на підставі якої було зареєстровано обтяження передбачала накладення арешту на нежитлове приміщення, власником якого було Мале підприємство «Мрія». На сьогоднішній день власником приміщення є ТОВ «ФК «Поліс», а отже, ще одна зміна власника зазначеного об`єкта не може вплинути на виконання рішення суду у разі задоволення позову. ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, вважаючи, що в результаті звернення стягнення на предмет іпотеки ТОВ «ФК «Поліс» порушено її право, зокрема на її адресу від іпотекодавця - ТОВ «ПЕРМУС», надійшла вимога з грошовими вимогами. Підставою такої вимоги, як зазначає позивач, є те, що вона є поручителем за кредитним договором, а отже, «в першу чергу повинна нести відповідальність та відшкодовувати кошти за втрачений предмет іпотеки» перед ТОВ «ПЕРМУС». Проте ні договором іпотеки, ні договором поруки не передбачено солідарної відповідальності поручителів перед іпотекодавцем в разі звернення стягнення на предмет іпотеки, відтак будь-яких підстав для звернення ТОВ «ПЕРМУС» із вимогою до поручителів немає.

У липні 2021 року ОСОБА_2 подала відзив на касаційну скаргу, згідно з яким ТОВ «ФК «Поліс» передав спірне приміщення в оренду та отримує щомісячні доходи. Враховуючи злочинну діяльність ТОВ ФК Поліс, наявність коштів, які дають можливість наймати «чорних реєстраторів та нотаріусів», єдиним способом для захисту залишається судовий арешт.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 24 травня 2021 року відкрито провадження у справі, витребувано справу та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

11 червня 2021 року справа надійшла до суду касаційної інстанції.

Позиція Верховного Суду

Згідно із частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Татарінцевої Євгенії Анатоліївни, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Пермус», ОСОБА_2 , Міністертсво юстиції України, Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк», про скасування державної реєстрації права власності, за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» на ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25 січня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 15 квітня 2021року призначити до судового розгляду на 22 вересня 2021 року колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак
І. Ю. Гулейков С. О. Погрібний