01 квітня 2021 року м. Лисичанськ
Лисичанський міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді Луньової Д.Ю.,
за участю: секретаря судового засідання Рибки Я.Ю.,
за відсутності сторін,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на дитину та аліменти на матір, яка виховує дитину до досягнення нею трьохрічного віку, -
03 вересня 2020 року позивач звернулась до суду з вказаною позовною заявою, в якій просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі ј частини всіх видів заробітку але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення ним повноліття, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання, як особи з якою проживає дитина до досягнення нею трьохрічного віку, у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи стягувати з дня звернення до суду до досягнення дитиною трьох років, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що 27 серпня 2019 року між нею та відповідачем, рішенням Лисичанського міського суду Луганської області, був розірваний шлюб. Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . За останній час після розлучення відповідач матеріально не підтримує сина. Відповідач фізично здоровий, працює та має дохід, на утриманні нікого не має. На даний час, позивачка перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною через, що позбавлена можливості самостійно працювати для свого забезпечення та утримання дитини, це і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Ухвалою судді Лисичанського міського суду Луганської області від 14 вересня 2020 року справу прийнято до провадження, відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Вказану ухвалу направлено всім учасникам судового провадження.
09 листопада 2020 року позивач надала суду заяву в якій позов підтримала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а.с. 20).
11 березня 2021 року відповідач у суді отримав копію позовної заяви з додатками та копію ухвали про відкриття провадження, також був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується відповідними розписками. Відзиву на позовну заяву суду не надав.
Інших клопотань або заяв від учасників справи не надходило.
З урахуванням положень ст. ст. 223, 280 ЦПК України та позиції позивача щодо заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи.
Оскільки відповідно до положень ЦПК України розгляд вказаної справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, тому у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Судом досліджені матеріали справи та встановлені наступні обставини.
З копії рішення Лисичанського міського суду Луганської області у справі № 415/6028/19 від 27 серпня 2019 року вбачається, що шлюб, зареєстрований 17 лютого 2018 року Лисичанським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 17, між ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_2 ) та ОСОБА_1 розірваний.
З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками зазначені: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_5 (а.с. 4).
Довідкою № 256 від 27 серпня 2020 року, виданою Лисичанським медичним фаховим коледжем, підтверджується, що з 27 квітня 2020 року по 31 грудня 2020 року, що ОСОБА_1 надана академічна відпустка по догляду за дитиною у віці до 3-х років (а.с. 6).
З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 28 серпня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 8).
Згідно довідки № 105 від 31 березня 2021 року ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за вказаною адресою разом з сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та знаходиться на її повному утриманні. Батько дитини за вказаною адресою не проживає та участі в утриманні не приймає.
Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батьків та кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.
Відповідно до ст.ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 -Х11 від 27 лютого 1991 року), батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини.
Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.
Відповідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частини 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Декларацією прав дитини від 1959 року закріплено принцип № 4, зі змісту якого дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування.
При визначенні розміру аліментів суд, керуючись ст. 182 СК України, приходить до висновку, що з урахуванням матеріального становища позивача, яка перебуває у відпустці по погляду за дитиною та не здатна працювати і потребує у зв`язку з цим допомоги, взаємного обов`язку батьків щодо утримання сина, враховуючи, що відповідач є працездатною особою, інших утриманців не має, зокрема іншого суду не довів, суд вважає, що вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Щодо позовних вимог по стягнення аліментів на утримання дружини суд зазначає.
Статтею 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.
Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.
Згідно ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.
Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.
Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.
За таких обставин проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими і тому з відповідача на користь позивача, до досягнення дитиною трьох років, присуджуються аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходів) щомісяця, починаючи з 03 вересня 2020 року та до досягнення дитиною трьох років.
Згідно із ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.
Судові витрати підлягають стягненню у відповідності до правил встановлених ст. 141 ЦПК України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 84-85, 180-183, 191 СК України, ст.ст. 4 12, 13, 81, 259, 263, 265, 274-279, 280, 430 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину та аліментів на матір, яка виховує дитину до досягнення нею трьохрічного віку - задовольнити.
Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 03 вересня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, до досягнення дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, починаючи стягнення з 03 вересня 2020 року.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір в дохід держави в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Відповідно до ст. 284 ЦПК заочне рішення може бути переглянуте судом,що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи,якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, тобто апеляційна скарга може бути подана до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Д.Ю. Луньова