Справа № 212/7378/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 липня 2021 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого-судді: Козлова Ю.В.,
за участю секретаря судового засідання: Машошиної Ю.О.,
представника позивача: Овсянікова І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кривому Розі цивільну справу за позовом Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів, -
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на обліку Криворізького відділення знаходиться ОСОБА_2 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до Закону України №1105 ОСОБА_2 отримував щомісячні страхові виплати на рахунок № НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) в АТ «Державний ощадний банк України»
29.07.2019 року ОСОБА_2 помер.
Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі.
Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 квітня 2020 року судом витребувано з ПАТ «Державний ощадний банк України» інформацію щодо руху коштів на рахунку померлого ОСОБА_2 та Другої Криворізької державної нотаріальної контори чи приймалась спадщина після смерті ОСОБА_2 .
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, правом подання відзиву на позов не скористався.
Суд, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив задовольнити їх в повному обсязі, посилаючись на підстави викладені в позові.
Суд, вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Як встановлено з матеріалів справи ОСОБА_2 перебував на обліку Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, та відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 року №1105-XIV, отримував щомісячні страхові виплати.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер.
Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області просить стягнути ці грошові кошти з ОСОБА_1 (сина померлого ОСОБА_2 ) мотивуючи це тим, що останній разом з померлим мешкав за однією адресою, відповідач не працює, тому страхові виплати, були єдиним доходом родини. Після смерті ОСОБА_2 відповідач скористався платіжною карткою померлого та використав кошти, які нараховувались в період з липня 2019 року по грудень 2019 року.
Відповідно до вимог ст.ст.12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності (ч.ч. 1-3 ст. 13 ЦПК України).
Суть доказів, їх належність, допустимість, достовірність та достатність, оцінка їх судом та умови їх розгляду судом визначені статтями 76-80 ЦПК України.
Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої).
Відповідно до ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Відповідно до ст.1215 ЦК України, не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
При цьому, правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від у справі № 541/1153/17, провадження № 61-654св18.
Згідно матеріалів справи, а саме довідки про реєстрацію місця проживання особи, наданої відділом реєстрації місця проживання громадян виконкому Покровської районної в місті ради відповідач ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 та померлий ОСОБА_2 також був зареєстрований за вищезазначеною адресою, адреса їх реєстрації є спільною: АДРЕСА_2 .
Однак, реєстрація зазначених осіб за однією адресою не підтверджує факту отримання грошових коштів відповідачем.
Згідно відповіді державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори, на майно померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 спадщина не відкривалась, з заявами до нотаріальної контори ніхто не звертався.
Позивачем не надано підтверджень, щодо звернень до органу поліції по факту перевірки незаконного заволодіння грошовими коштами, які були перераховані на банківську картку померлого ОСОБА_2 .
На підставі вищевикладених обставин, суд відмовляє у задоволенні позову. Встановлено, що позивач (платник грошових коштів) не довів факт недобросовісності відповідача (набувача грошових коштів).
Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, у задоволенні позову відмовлено - судові витрати, які складаються з судового збору, позивачу не відшкодовуються.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 81, 82, 263-265, 267, 280 ЦПК України, ст.ст. 83, 177, 202, 205, 901, 1212 ЦК України, суд, -
В задоволенні позову Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно набутих грошових коштів - відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.
Повне рішення буде виготовлено 20 липня 2021 року.
Повне найменування та ім`я сторін та інших учасників справи:
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - не відоме, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Суддя: Ю. В. Козлов