Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 березня 2021 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Ахтієвій Р.С.

за участю

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Сільгосппідприємство «Дудківка» про повернення в натурі безпідставно набутого майна та відшкодування доходів від використання безпідставно набутого майна,

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Сільгосппідприємство «Дудківка» про повернення в натурі безпідставно набутого майна та відшкодування доходів від використання безпідставно набутого майна.

Позивач посилаються на те, що для проведення реформи аграрного сектору були реструктуризовано борги по селі Дудківка на 60 000 грн. Майно: свинарник, вівчарник, телятник, пилорама. Орендар мав це реструктуризоване майно на 60 000 грн. акумулювати до основних засобів, та збільшити на 30 % вартість майнового сертифікату кожного власника. Всупереч аграрної реформи, власникам майнових сертифікатів майно не було вділено в натурі. Не всі жителі села Дудківка, власники паїв перейшли до ТОВ СП «Дудківка», біля 30 осіб отримали майно в натурі із КСП «Степовий». Із 125 власників ТОВ СП «Дудківка» майна, лише ОСОБА_4 забрав трактор МТЗ-80. 7 власників забрали свинарник. 5 власників забрали вівчарник. 5 власників забрали огорожу свинарника, та інше майно, малої вартості. 62 власника продали майно ТОВ СП «Дудківка». Із 125 власників скористалися майном на свій розсуд лише 79 осіб. Майно 46 осіб відповідач використовує безпідставно, безоплатно. Загалом передали майна на 242 000 грн. + 60 000 грн. реструктуризованого не акумульоване + 130 700 грн. зростання на 8,5 % за 10 років. Загалом вартістю 432 700 грн. з яких викупив лише на 120 000 грн., з яких - на 23 000 грн. погашені майнові сертифікати, скупили без зростання на 8.5 % (за які придбали 3 нових трактора МТЗ-80). Власники майна за 10 років на 2,5% отримали 30 000 грн., а орендар на 8,5% 130 700 грн., не податку.

01 листопада 2000 року при створенні товариство з обмеженою відповідальністю сільськогосподарське підприємство «Дудківка» в особі голови правління Пустовіт В.В. було укладено договір передачі комплексу майна колективом співвласників юридичній особі. Згідно умов договору, співвласники передають належне їм майно в оренду господарству на таких засадах: основні засоби, що входять до складу майна, передаються в оренду строком на 10 років, а оборотні засоби та об`єкти незавершеного будівництва продаються господарству на умовах товарного кредиту. Відповідно до п. 3.2 договору за користування основними засобами кожному співвласнику майна Господарство щорічно сплачує орендну плату в розмірі 2,5 % вартості основних засобів в розрізі окремо взятого майнового паю, яка безпосередньо розподіляється між Співвласниками відповідно до частки кожного з них у спільному Майні та 8,5 % на розвиток підприємства, яке господарство акумулює в спеціалізованому цільовому фонді відновлення орендованих основних засобів, який використовується на реконструкцію орендованих основних засобів й розширення виробництва на загальну суму 242 000 грн. Але орендарем не все майно було взято в оренду, лише згідно договору на 111 245 грн. 17 коп.

У серпні 2005 року після смерті моєї матері ОСОБА_5 позивач ОСОБА_1 успадкував майновий пай, що знаходиться в ТОВ СП «Дудківка», вартістю 1 563 грн. 04 коп. В 2002 році ОСОБА_3 наслідувала майновий сертифікат вартістю 1 331 грн. 78 коп. у ОСОБА_6 .

Як правонаступники до кінця дії договору 01.11.2010 року позивач отримував 15 грн., а дружина 14 грн. за рік, тому що договір було складено всупереч цивільного законодавства не з прибутку підприємства, а від вартості сертифікату. Після закінчення дії договору 29 березня 2011 року на зібранні співвласників було прийнято рішення про зміну майнових відносин з орендарем. Майно розпаювати, тобто виділили в натурі кожному співвласнику та провели інвентаризацію залишків майна. При проведенні ревізії було виявлено, що вкрадено 6 тракторів та іншої сільськогосподарської техніки на 83 928 грн.

На збори керівник підприємства не з`явився. Від засновників підприємства були присутні ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та бухгалтер підприємства, які отримавши рішення загальних зборів, де мали довести до керівника підприємства ОСОБА_9 про недостачу майна та варіанти його повернення чи компенсації завданої шкоди, про що доповісти 09.04.2011 року.

09.04.2011 року, співвласники зібралися на 10:00 год., але ні директор, ні засновники не з`явилися. Всупереч рішенню загальних зборів до села Дудківка о 13 годині з`явилися представники підприємства, які були присутні на зборах та почали незаконно скуповувати майнові сертифікати. При цьому оголосили, що хто не продасть сертифікат тому не додадуть 500 кг ячменю та не оброблятимуть городи. При покупці скупляли всі сертифікати, навіть погашені (люди забрали майно) на 23 000 грн. Щоб узаконити свої незаконні дії у березні 2015 року звернулися до Магдалинівського районного суду, надавши відомості про те, що майно знаходиться у них в оренді згідно договору. Також надано неправдиві відомості про проведення 10.10.2010 року загальних зборів, а збори не проводив. Введений в оману суд 03.04.2015 року виніс рішення про передачу 62 майнових сертифікатів ТОВ СП «Дудківка» в яких не зазначено яке саме майно передається. Правонаступники за заповітом у 2002 році ОСОБА_3 , а у 2005 році ОСОБА_1 наслідували майно, яке знаходилось в оренді ТОВ СП «Дудківка», але не наслідували участь у товаристві та отримували орендну плату до 2011 року. На загальних зборах 29 березня 2011 року голова сільської ради запропонував створити ініціативну групу для виділення майна в натурі кожному співвласнику. Така група створена. Майно виділено із співвласності та передано у власність кожному власнику нового сертифіката. За 9 минулих років на рішення загальних зборів від 29.03.2011 року про виділення майна в натурі від власників не надійшло жодної скарги, жодного зауваження, рішення не оскаржене. ОСОБА_1 виділений автомобіль ГАЗ 536 державний знак НОМЕР_1 вартість якого становить 1 388 грн., сівалка СЗ3,6 вартістю 150 грн. та ваги АГ 10 вартістю 17 грн., що відповідає вартості сертифіката. ОСОБА_3 був виділений гараж для тракторів вартістю 1 781 грн.

Позивачі неодноразово зверталися до керівництва підприємства з пропозицією укласти з ними договір оренди їхнього майна, але жодної позитивної відповіді на свої звернення не отримували.

В кінці серпня 2020 року щоб не повертати позивачеві автомобіль ОСОБА_7 замінив на ньому номерні знаки, зірвав вінкод та причепили інші номерні знаки НОМЕР_2 , які належать придбаному на аукціоні Магдалинівським маслозаводом в 2011 році як молоковоз. З цього приводу позивач звертався з письмовою заявою до відділу поліції та отримав рекомендацію звернутися до суду. Таким чином відповідач незаконно заволодів автомобілем як і іншим майном, бо помилково вважає, що він його купив. Ні майна, ні майнових сертифікатів позивачі підприємству не продавали. Тому, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно, а у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Позивачі мають майно, а прибутки від його безпідставного використання отримує відповідач.

Позивачі зазначають, що майно використовується незаконно, договір оренди майна з позивачами відсутній, а відповідач, користується незаконно набутим майном.

На підставі наведеного, позивачі звертаються до суду та прохають:

-повернути їм безпідставно набуте майно ТОВ СП «Дудківка» в особі директора ОСОБА_9 , а саме: автомобіль ГАЗ-536, д. н. НОМЕР_1 , ваги АГ-10, сіялка - СЗ 36, гараж для тракторів;

-відшкодувати від незаконного володіння майном упущену вигоду в розмірі 44 748 грн.;

-відшкодувати завдану моральну шкоду від незаконних дій засновників ТОВ СП «Дудківка» 2 розмірі 40 000 грн.

Позивач ОСОБА_1 , який також є представником ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Представник відповідача заперечив проти позову, зазначивши, що позивачами необґрунтовано заявлено позовні вимоги щодо повернення майна та відшкодування збитків, оскільки розрахунок наданий позивачами не підтверджується відповідними доказами. Крім того, представник відповідача зазначив, що позивачами не підтверджено їхнє право власності на майно, яке прохають повернути.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши докази, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) від 01 березня 2013 року є власником права на майновий пай у майні КДСП «Степовий» Магдалинівського району Дніпропетровської області вартістю 1563 грн. 04 коп. (а. с. 49).

Позивач ОСОБА_3 відповідно до свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) від 04 вересня 2018 року є власником права на майновий пай у майні КДСП «Степовий» Магдалинівського району Дніпропетровської області вартістю 1331 грн. 78 коп. (а. с. 48).

01.11.2000 року між співвласниками майна колишнього КДСП «Степовий» та ТОВ СП «Дудківка» укладений договір передачі майна колективом співвласників юридичної особи, згідно умов якого співвласники передали в оренду строком на 10 років основні засоби, що входять до складу майна за оціночною вартістю 111 245,17 грн. (а. с. 44-46).

Порядок виділення майнового паю передбачено Законом України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» (далі - Закон), указом Президента України «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» від 29 січня 2001 року № 62/2009, постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки», Порядком розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого Наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року № 62 (далі - Порядок) та Рекомендаціями щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, затверджених наказом Міністерства аграрної політики України від 20 травня 2008 року № 315 (далі - Рекомендації).

Відповідно до ст. 9 Закону у разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі.

Пунктом 9 Порядку передбачено, що виділення із складу пайового фонду майна у натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється підприємством правонаступником (користувачем) на підставі рішення зборів співвласників.

Підставою для виділення майнових паїв у натурі чи отримання їх вартості окремими особами є заяви власників майнових паїв про виділення їхнього майна в натурі. Такі заяви розглядають збори співвласників майнових паїв, які приймають відповідні рішення, що оформляються протоколом зборів співвласників.

Отже, праву власника вимагати видачі майнового паю відповідає право співвласників цього майна вирішувати питання складу і структури майнового паю, способу і терміну його виділу, при здійсненні яких (прав) повинні враховуватись інтереси обох сторін.

Згідно з п. п. 4.1, 4.2, 4.3 Рекомендацій співвласник, який виявив бажання отримати в натурі належну йому частку майна подає уповноваженій особі, а у разі її відсутності - зборам співвласників відповідну заяву. Частка з майна, що перебуває у спільній частковій власності, виділяється її співвласнику в натурі. Для виділення спільної частки в натурі співвласник може об`єднати свою частку з частками інших співвласників, які виявили бажання отримати їх у натурі. Якщо виділення в натурі частки з майна, що перебуває у спільній часткові власності, є неможливе (неподільна річ), співвласник, який виявив бажання отримати її в натурі, має право на одержання від інших співвласників матеріальної, у тому числі грошової компенсації вартості його частки.

Частиною 1 статті 1214 ЦК України визначено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. Особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, має право вимагати відшкодування зроблених нею необхідних витрат на майно від часу, з якого вона зобов`язана повернути доходи.

Судом встановлено, що рішення зборів співвласників про виділення паю позивачам не приймалося. Позов пред`явлено тільки до одного відповідача ТОВ «СП «Дудківка» щодо повернення безпідставно набутого майна, однак належних доказів щодо належності позивачам майна, а саме автомобілю ГАЗ-53б д.н. НОМЕР_1 , ваг АГ-10, сівалки СЗ 36, гаражу для тракторівдо суду не надано.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Умовами застосування цих норм є завдання шкоди неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, наявність причинного зв`язку між цими діями (бездіяльністю) і шкодою та вина заподіювача.

При цьому, у вказаних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди завданої, саме майну позивача та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

У відповідності до ч. 1-2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Із розрахунку майнової шкоди (упущеної вигоди) наведеного позивачами неможливо встановити дійсну суму шкоди заявлену до стягнення позивачем, оскільки вказані показники не підтверджені належними та допустимими доказами. З даних наданих позивачем у розрахунку неможливо з`ясувати здійснення правильності такого розрахунку грошових вимог. Крім того, позивачами не доведено протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою, а також завдання моральної шкоди у розумінні ст. 23 ЦК України.

Керуючись ст. ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «Сільгосппідприємство «Дудківка» про повернення в натурі безпідставно набутого майна та відшкодування доходів від використання безпідставно набутого майна відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 22 березня 2021 року.

Суддя Т.А.Ковальчук