Провадження № 6/522/197/21
УХВАЛА

04 серпня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Чернявської Л.М.,

за участю секретаря судового засідання Палун І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

05 березня 2020 року представник ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Заявник просить визнати таким, що не підлягають виконанню виконавчий лист № 522/15037/15-ц, що виданий 04.10.2016 року Приморським районним судом м. Одеси та знаходиться на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Д.М., виконавче провадження ВП № 56863748.

В обґрунтування зазначено, що на момент переходу прав первісного кредитора ПАТ АБ «Порто-Франко» розглядався позов про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за Кредитним договором № 157/1-11 від 20.04.2011 року у розмірі 259 763, 59 гривень. Таким чином повинна була відбутись заміна позивача з первісного кредитора на наступного, оскільки це не відбулось то відповідно рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28.07.2016 року було винесене на користь неналежного позивача.

Ухвалою Приморського районного суду від 10 березня 2020 року прийнято заяву до провадження.

04 травня 2020 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника ОСОБА_1 до суду надійшла апеляційна скарга на ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 01.06.2017 року та 11.06.2018 року.

Матеріали справи були направлені до Апеляційної інстанції.

23 грудня 2020 року постановою Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу адвоката Волинця В.В. в інтересах ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 11 червня 2018 року залишити без змін.

Також постановою Одеського апеляційного суду від 23 грудня 2020 року апеляційну скаргу адвоката Волинця В.В. в інтересах ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 01 червня 2017 року залишено без змін.

В судовому засіданні 04 серпня 2021 року представник заявника підтримав клопотання та просив задовольнити. Стягувач ОСОБА_3 заперечував, зазначив що рішення суду вже виконано, просив відмовити у задоволені заяви у зв`язку з необґрунтованістю.

Суд, дослідивши матеріали заяви, заслухавши позицію сторін приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Відповідно до вимог статті 129-1Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку

Згідно ч. 1ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6,13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В інформаційному листі ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015 року звернути увагу судів, що процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, здійснюється вже на завершальній стадії юрисдикційної діяльності стадії виконання судового рішення. Сутність цієї процедури має тісний зв`язок з сутністю виконавчого провадження. В даному випадку дослідженню підлягають питання співвідношення виконавчого процесу та матеріального права, що підлягають захисту.

Верховний суд у своїй постанові від 16.01.2018 року у справі № 755/15479/14-ц, зазначає: «Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 4 частини першої статті 49 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов 'язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження. припинення зобов`язань передання відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Так, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 28 липня 2016 року позовні вимоги публічного акціонерного товариства акціонерний банк «ПОРТО-ФРАНКО», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ «ПОРТО-ФРАНКО» Красюка Ігоря Івановича до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного Банку «ПОРТО-ФРАНКО» заборгованість за Кредитним договором № 157/1-11 від 20.04.2011 року у розмірі 259 763 (двісті п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот шістдесят три ) гривні 59 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 судові витрати на користь держави судовий збір в розмірі 1 048,64 гривень та 375,28 гривень на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного Банку «ПОРТО-ФРАНКО».

Стягнуто з ОСОБА_2 судові витрати на користь держави судовий збір в розмірі 1 048,64 гривень та 375,28 гривень на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерного Банку «ПОРТО-ФРАНКО».

16 серпня 2016 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 липня 2016 року. (т.1 а.с. 223- 227).

15 вересня 2016 року ухвалою Апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу ОСОБА_2 повернуто скаржнику (т.1 а.с. 237-238).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 жовтня 2016 року відкрито касаційне провадження у справі (т.2 а.с. 11).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 лютого 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_1 задоволено. Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 15 вересня 2016 року скасовано, справу передано до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження по справі (т.2 а.с. 17-18).

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 27 березня 2017 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 липня 2016 року (т.2 а.с. 22).

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 15 травня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відхилено. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 28 липня 2016 року залишено без змін (т. 2 а.с. 40-42).

26 січня 2017 року до Приморського районного суду м. Одеси від ТОВ «ІН-ФАКТОР» надійшла заява про заміну сторони виконавчого провадження (т.2 а.с. 46-78).

Ухвалою суду від 01 червня 2017 року заяву товариства з обмеженою відповідальністю «ІН - ФАКТОР» про заміну сторони виконавчого провадження задоволено. Замінено сторону виконавчого провадження стягувача публічне акціонерне товариство акціонерний банк «ПОРТО-ФРАНКО» на стягувача товариство з обмеженою відповідальністю «ІН - ФАКТОР» у цивільній справі №522/15037/15 за позовом публічного акціонерного товариства акціонерний банк «ПОРТО-ФРАНКО», в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АБ «ПОРТО-ФРАНКО» Красюка Ігоря Івановича до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, відкритому за виконавчим листом виданим Приморським районним судом м. Одеси 04.10.2016 року (т.2 а.с. 79-80).

16 травня 2018 року від ОСОБА_3 до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява про заміну сторони виконавчого провадження (т.2 а.с. 84-100).

Ухвалою суду від 11 червня 2018 року заяву ОСОБА_3 про заміну сторони виконавчого провадження задоволено. Замінено сторону виконавчого провадження стягувача за виконавчими листами, виданими Приморським районним судом м. Одеси 04 жовтня 2016 року по справі № 522/15037/15 з Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Порто-Франко», яке було замінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Ін-Фактор» на правонаступника ОСОБА_3 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за Кредитним договором №157/1-11 від 20.04.2011 року у розмірі 259763,59 гривень та судового збору 375,28 гривень (т.2 а.с. 102-103).

05 березня 2020 року від ОСОБА_1 до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню (т.3 а.с. 1-10).

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10 березня 2020 року відкрито провадження у справі а заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню (т. 3 а.с. 11).

04 травня 2020 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника ОСОБА_1 до суду надійшла апеляційна скарга на ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 01.06.2017 року та 11.06.2018 року.

23 грудня 2020 року постановою Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу адвоката Волинця В.В. в інтересах ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 11 червня 2018 року залишити без змін.

Також постановою Одеського апеляційного суду від 23 грудня 2020 року апеляційну скаргу адвоката Волинця В.В. в інтересах ОСОБА_1 залишено без задоволення, ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 01 червня 2017 року залишено без змін.

Як вбачається з матеріалів справи 17 березня 2020 року від Приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича до суду надійшла постанова про закінчення виконавчого провадження ВП № 56863748 від 13.03.2020 року у зв`язку з виконання фактично, в повному обсязі рішення суду, згідно з виконавчим документом. Також повернуто оригінал виконавчого листа № 522/15037/15-ц виданого 04 жовтня 2016 року.

Так, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

З огляду на вищевикладене, судом встановлено, що рішення суду виконано, підстав передбачених ст. 432 ЦПК України для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню не встановлено, а відтак суд не вбачає підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 258 261, 432 ЦПК України,суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суду міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Чернявська Л.М.