ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2021 року м. Херсон

номер справи: 662/1020/21

номер провадження: 22-ц/819/1520/21

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Склярської І.В.,

суддів: Пузанової Л.В.,

Чорної Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє від імені ОСОБА_2 , на ухвалу Новотроїцького районного суду Херсонської області у складі судді Добрострой О.С. від 02 червня 2021 року за заявою ОСОБА_1 , яка діє від імені ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої дітини,

в с т а н о в и в:

01 червня 2021 року ОСОБА_4 , яка діє від імені ОСОБА_2 , звернулася до суду з заявою до ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

В обґрунтування вимог зазначила, що в період фактичних шлюбних відносин з ОСОБА_3 у них народилася донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні, що підтверджується довідкою Новотроїцької селищної ради про реєстрованих осіб.

ОСОБА_3 ухиляється від покладених на нього обов`язків щодо утримання дитини, матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, у зв`язку із чим, просить суд:

- стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання даної заяви і до досягнення дитиною повноліття;

- допустити негайне виконання наказу в межах сплати платежу за один місяць.

Ухвалою Новотроїцького районного суду Херсонської області від 02 червня 2021 року відмовлено ОСОБА_2 про видачі судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 , яка діє від імені ОСОБА_2 , просить ухвалу Новотроїцького районного суду Херсонської області від 02 червня 2021 року скасувати, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_4 , яка діє від імені ОСОБА_2 , посилається на те, що пунктом 4 частини 1 статті 161 ЦПК України, передбачено можливість видачі судового наказу за вимогою про стягнення аліментів у відповідній частині від заробітку боржника, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Тобто даною нормою обмежено верхній розмір стягуваних аліментів, нижній же розмір належних до стягнення у такому випадку аліментів закріплений відповідною нормою матеріального права, на якій, у відповідності до вимог пункту 4 частини 1 статті 168 ЦПК України, має ґрунтуватися судовий наказ, у даному випадку на частину 2 статті 182 СК України, за якою мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення.

Відповідно до ст. 369 ч. 2 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відмовляючи ОСОБА_2 у видачі судового наказу про стягнення аліментів, суд першої інстанції виходив із того, що вимога про стягнення аліментів в певній частці, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, що не передбачена ст. 161 ЦПК України.

Суд встановив та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6).

З довідки про осіб зареєстрованих Новотроїцької селищної ради від 17 травня 2021 року вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Відповідно до змісту заяви про видачу судового наказу, ОСОБА_4 , яка діє від імені ОСОБА_2 , просила суд стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання даної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Частиною 5 статті 183 СК України визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Пунктом 4 частини 1 статті 161 ЦПК України передбачено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Тобто, даною нормою обмежено максимально можливий розмір стягуваних аліментів, мінімальний же розмір належних до стягнення у такому випадку аліментів закріплений відповідною нормою матеріального права, на якій має ґрунтуватися судовий наказ.

Так, відповідно до частини 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, у разі, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Як вбачається із заяви адвоката вона просила стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання однієї неповнолітньої дитини у розмірі 1/4частини від усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Відмовляючи у видачі судового наказу, суддя суду першої інстанції виходила із того, що статтею 161 ЦПК України, вимога заявлена у заяві про видачу судового наказу не передбачена.

Проте, оскільки ОСОБА_4 , які діє від імені ОСОБА_2 , звернулась із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів за відсутності даних про те, що розмір аліментів буде становити більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, та враховуючи, що вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб, ухвала судді про відмову у видачі судового наказу на підставі того, що стаття 161 ЦПК України, не передбачає умови «не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку» не відповідає чинному законодавству.

Частиною 2 статті 182 СК України встановлено мінімальний розмір аліментів, який на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та який гарантовано має застосовуватись до усіх випадків стягнення аліментів, як у наказному, так і у позовному провадженні.

Вказане положення закону є безспірною, встановленою державою правовою гарантією для неповнолітніх осіб, права яких не можуть бути обмежені внаслідок застосування того чи іншого виду судового провадження при вирішенні питання їх належного матеріального утримання. Мінімальне матеріальне забезпечення неповнолітніх дітей у вказаному розмірі є законним обов`язком боржника.

Розмір аліментів встановлений матеріальним законом - Сімейним Кодексом України. ЦПК України визначено процесуальний порядок розгляду цивільних справ, та процесуальний закон не змінює мінімального розміру аліментів, визначеного СК України.

Викладення в прохальній частині заяви про видачу судового наказу застереження про стягнення аліментів на дитину у розмірі 1/4 частині від усіх видів доходу боржника, але не менше визначеного законом розміру, жодним чином не вплинуло на можливість видачі судового наказу.

За вказаних обставин висновок судді суду першої інстанції про відмову у видачі судового наказу, з підстав відсутності у процесуальному законі вказівки на мінімальний розмір аліментів, є помилковим.

Згідно з пунктом 4 частини статті 379 ЦПК України, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

За таких обставин, ухвала судді суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, п. 4 ч. 1 ст. 379 ст. 381-384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє від імені ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Новотроїцького районного суду Херсонської області від 02 червня 2021 року - скасувати.

Справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В. Склярська

Судді Л.В. Пузанова

Т.Г. Чорна