Провадження № 2/201/799/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Іващенко Ю.О.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська в м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа Адміністрація Соборного району Дніпровської міської ради) про визначення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В:

12.11.2020р. ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, визначивши третьою особою без самостійних вимог на предмет спору - Управління-службу у справах дітей Соборної районної у м. Дніпрі ради (а.с. № 3-7).

ОСОБА_1 в порядку усунення недоліків 17.11.2020р. подано уточнену позовну заяву (а.с. № 43, 46-50).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 20.01.2021р. відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого засідання. Третьою особою без самостійних вимог на предмет спору визначено - Управління-службу у справах дітей Соборної районної у м. Дніпрі ради в особі голови з припинення юридичної особи ОСОБА_3 . Цією ж ухвалою від третьої особи витребувано висновок щодо розв`язання спору про визначення місця проживання дитини (а.с. № 56).

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначала, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 26.06.2015р. по 06.04.2018р., від шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_4 . Позивачка також зазначала, що спільне життя з ОСОБА_2 не склалося через застосування ним фізичного насилля по відношенню до неї, що підтверджується копією акту судово-медичного обстеження № 9 від 02.01.2018р., виданого КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР, витягом Соборного ВП ДВП від 05.10.2020р. № 45.5./Ф-1717 та ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22.02.2018р. по справі № 201/1635/18 за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. З моменту припинення відносин з відповідачем донька проживає разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 та знаходиться повністю на її утриманні. В цьому будинку, який на праві власності належить її матері, створені комфортні умови для гармонійного розвитку дитини та для забезпечення усім необхідним для задоволення її потреб. ОСОБА_2 не цікавиться донькою, хоча з її, позивачки, боку немає жодних заборон та перешкод їхньому спілкуванню. Відповідач перешкоджає виїзду дитини на відпочинок, не надає свого дозволу на виїзд та навмисне не з`являється до нотаріуса, чим шкодить інтересам нашої дитини. З моменту народження і до теперішнього дня їх спільна донька ніде не зареєстрована. Вона, позивачка, неодноразово зверталась до колишнього чоловіка с проханням надати дозвіл на реєстрацію місця проживання доньки разом з нею, але він заперечує.

Позивачка вважає, що в інтересах малолітньої доньки варто визначити проживати саме з нею, оскільки вона працює, має стабільний дохід, постійно піклується про дитину, забезпечує її фізичний і освітній розвиток, в той час як відповідач не бере участі у вихованні дитини, не сплачує аліменти та чинить усіляко перешкоди (не дає дозволів на виїзд доньки за кордон, на реєстрацію місця проживання дитини тощо).

Враховуючи викладене, просила визначити місце проживання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за її місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачем 09.02.2021р. подано заяву, з якої вбачається, що він не заперечує проти того, щоб суд визначив місце проживання дитини з матір`ю, отже визнав позов (а.с. № 60-61).

Також відповідачем 09.02.2021р. подана зустрічна позовна заява про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі у вихованні, встановлення графіку побачень та стягненні моральної шкоди (а.с. № 62-71).

Ухвалою суду від 25.02.2021р. (постановлена без виходу до нарадчої кімнати з огляду на положення ст. 353 ЦПК України) з огляду на положення ст. 193 ЦПК України ОСОБА_2 було відмовлено у прийнятті до сумісного розгляду з основним позовом його зустрічного позову (а.с. № 78), матеріали зустрічного позову повернуто для подачі окремим позовом (а.с. № 81, 88).

Ухвалою суду від 25.02.2021р. (постановлена без виходу до нарадчої кімнати з огляду на положення ст. 353 ЦПК України) замінено третю особу з Управління-службу у справах дітей Соборної районної у м. Дніпрі ради в особі голови з припинення юридичної особи ОСОБА_3 на Адміністрацію Соборного району Дніпровської міської ради відповідно до рішення ДМР VII скликання № 81/60 від 02.09.2020р. (а.с. № 73, 78).

03.03.2021р. позивачкою суду надано копію свідоцтва про реєстрацію шлюбу позивачки, з якого вбачається, що ОСОБА_6 11.09.2020р. зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище з « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 », а також копію паспорту з якого вбачається, що паспорт на нове прізвище позивачка отримала лише 01.02.2021р. (а.с. № 83, 84).

26.03.2021р. головою Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради Федоренко В.В. зроблено висновок № 5/6-25 про визначення місця проживання дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з її матірю (а.с. № 93-94).

Представник позивачки адвокат Башкєєва А.О. (діє на підставі ордеру від 25.06.2020р. а.с. № 74) в своїй заяві до суду від 31.03.2021р. просила задовольнити позовні вимоги, розглянути справу без її участі. Оскільки відповідачем визнано позов, то представник позивачки в цій заяві також просила ухвалити рішення суду в підготовчому засіданні (а.с. № 95).

Представник відповідача адвокат Григор`єва О.І. (діє на підставі ордеру від 30.03.2021р. а.с. № 91) в своїй заяві до суду від 31.03.2021р. зазначила, що відповідач визнає позов, отже вона згодна на ухвалення рішення суду в підготовчому засіданні 31.03.2021р. за її відсутності (а.с.№ 96).

Представник третьої особи Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради Якимчук В.І. (діє на підставі довіреності від 12.01.2021р. а.с. № 99) в заяві до суду від 31.03.2021р. зазначила,що вона підтримує висновок голови Адміністрації Соборного району ДМР та не заперечує проти ухвалення рішення суду в підготовчому засіданні за її відсутності (а.с. № 98).

З урахуванням поданих суду заяв представників сторін та третьої особи та у відповідності до положень ч.3 ст. 200, ст.223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглянув справу з ухваленням рішення в підготовчому засіданні за відсутності представників сторін та третьої особи.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у відповідності до положень ст. 89 ЦПК України у сукупності з нормами чинного законодавства, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

При розгляді справи встановлено наступні обставини справи і відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 26.06.2015р. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06.04.2018р. у справі № 201/455/18 шлюб між ними розірвано (а.с. № 8).

Від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 , виданого 17.11.2015р. Жовтневим відділом ДРАЦС ДМУЮ (а.с.№91).

За твердженнями позивачки з моменту припинення подружніх відносин з відповідачем і по теперішній час малолітня ОСОБА_4 проживає разом саме з нею за адресою: АДРЕСА_1 та знаходиться повністю на її утриманні.

Цих обставин не спростовував і відповідач, який визнав позовні вимоги.

Будинок АДРЕСА_1 належить матері позивачки ОСОБА_11 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ВРП № 037561 реєстр 1-2547 від 16.12.2011р. виданого Першою ДДНК (а.с. № 16).

За цією адресою проживають: позивачка, її мати ОСОБА_11 , старша донька позивачки від попереднього шлюбу ОСОБА_12 та молодша донька від шлюбу з відповідачем ОСОБА_13 , що підтверджується довідкою № 9957 від 30.10.2020р. (а.с. № 18).

По тексту позову позивачка зазначає, що в цьому будинку створені комфортні умови для гармонійного розвитку дитини та для забезпечення її всім необхідним для задоволення її потреб.

Цих обставин також не заперечував і відповідач.

Позивачка працює в Товаристві з обмеженою відповідальністю «АНАВІМ» на посаді менеджера зі збуту, має заробітну плату 4 800грн. на місяць (а.с. № 39).

Стаття 51 Конституції України гарантує кожному із подружжя рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічна норма міститься також у ч. 6 ст. 7 СК України, відповідно до якої рівність прав і обов`язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї є однією із загальних засад регулювання сімейних відносин. Це узгоджується з практикою ЄСПЛ, який неодноразово наголошував, що батьки повинні мати рівні права у спорах про опіку над дітьми, і жодні презумпції, які ґрунтуються на ознаці статі, не повинні братися до уваги (рішення у справі «Зоммерфельд проти Німеччини» від 08.07.2003р., «Цаунеггер проти Німеччини» від 03.12.2009р.).

Стаття 141 СК України визначає, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, чи розірвано шлюб і чи проживають вони разом чи окремо.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно зі ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Положеннями статті 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Згідно ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Частиною 2 ст. 155 СК України передбачено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Законодавством України закріплено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини, окрім того, законодавством зобов`язано батьків вирішувати всі питання виховання дитини спільно (ст. 157 СК України ).

Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що при вирішенні спору про місце проживання дитини належить звертати особливу увагу на її вік та з`ясовувати, з ким із батьків вона бажає проживати. Вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо, про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, суд, виходячи з рівності прав та обов`язків батька й матері щодо своїх дітей, повинен ухвалити рішення, яке відповідало б інтересам неповнолітніх. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Враховуючи все вищезазначене, а також те, що судом не встановлено виняткових обставин, за наявності яких малолітня донька, в її інтересах, може бути розлучена з матір`ю, суд дійшов висновку про наявність підстав для визначення місця проживання дитини з матір`ю.

У відповідності з частин 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

При прийнятті рішення судом також враховано, головою Адміністрації Соборного району Дніпровської міської ради Федоренко В.В. 26.03.2021р. зроблено висновок № 5/6-25 про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з її матірю ОСОБА_1 (а.с. № 93-94).

При цьому поза увагою суду не може залишитися той факт, що відповідач, отримавши копію позовної заяви з додатками, визнав позовні вимоги та погодився на визначення місця проживання малолітньої доньки з позивачкою (а.с. № 60-61).

Обговорюючи питання розподілу судових витрат, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_14 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 грн. 80 коп. (а.с.№ 2).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 19, 141, 153, 155, 160, 161 СК України, ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, ч.3 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (третя особа Адміністрація Соборного району Дніпровської міської ради) про визначення місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з її матір`ю ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_14 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя : Ткаченко Н.В.