Головуючий у суді першої інстанції: Трусова Т.О.
У Х В А Л А

10 серпня 2021 року місто Київ

справа № 753/11421/18

провадження №22-ц/824/12649/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів - Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М.,

вирішуючи питання про відкриття провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та його представника адвоката Дмитрука Миколи Феодосійовича на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 12 листопада 2019 року у справі за позовом Київської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12 листопада 2019 року задоволені позовні вимоги Київської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву доОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Витребувано у ОСОБА_1 на користь власника - Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву об`єкт незавершеного будівництва - лікувально-оздоровчий комплекс, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь прокуратури м.Києва судовий збір у розмірі 164 159,35 грн..

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Дмитрук М.Ф. 17 березня 2020 року подали апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 12 листопада 2019 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

Постановою Верховного суду від 21 липня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Дмитрук М.Ф., задоволено, ухвалу Київського апеляційного суду від 29 липня 2020 року скасовано, справу направлено на розгляд до суду апеляційного інстанції.

Справа надійшла з Верховного Суду до Київського апеляційного суду 3 серпня 2021 року.

Не погоджуючись з рішенням Дарницького районного суду м.Києва від 12 листопада

2019 року, відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Дмитрук М.Ф. 17 березня 2020 року подали апеляційну скаргу.

Одночасно з апеляційною скаргою, відповідач та його представник подали клопотання, в якому просять поновити строк на апеляційне оскарження рішення Дарницького районного суду м.Києва від 12 листопада 2019 року. В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду зазначають, що 12 листопада 2019 року судом проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення отриманий представником відповідача - адвокатом Дмитруком М.Ф. 18 лютого 2020 року, що підтверджується супровідним листом та конвертом. Крім того відповідач ОСОБА_1 з 4 березня по 13 березня 2020 року перебував на стаціонарному лікуванні у військовому медичному госпіталі СБУ, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлене клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

12 листопада 2019 року Дарницький районний суд м.Києва ухвалив рішення у справі за позовом Київської місцевої прокуратури № 2 в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву доОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння. Судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дата складення повного рішення Дарницьким районним судом м.Києва не зазначена.

Текст оскаржуваного рішення оприлюднений Дарницьким районним судом м.Києва 11 лютого 2020 року в Єдиному Державному реєстрі судових рішень.

Копію повного тексту рішення представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Дмитрук М.Ф. отримав 18 лютого 2020 року, що підтверджується супровідним листом суду першої інстанції та поштовим конвертом (том №2, а.с. 153, 214).

Апеляційна скарга подана ОСОБА_1 та його представником - адвокатом Дмитруком М.Ф. 17 березня 2020 року.

Відповідно до ч.2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, установлених законом.

Відповідно до положень ст. 17 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у праві, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Не допускається касаційне оскарження судового рішення суду першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8 ).

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та в статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції (далі - Конвенція).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе поновитиОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Дарницького районного суду м.Києва від 12 листопада 2019 року, оскільки обставини, на які посилається відповідач та його представник, підтверджуються матеріалами справи, апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення представнику відповідача повного тексту рішення суду,а отже наявні підстави вважати, що строк пропущено з поважних причин.

Як убачається з матеріалів справи, за подання апеляційної скарги відповідач ОСОБА_1 сплатив судовий збір в сумі 75 000 грн.

Крім цього, відповідачем ОСОБА_1 та його представником - адвокатом Дмитруком М.Ф. подано клопотання про зменшення розміру судового збору за подання апеляційної скарги, до фактично сплаченого.

В обґрунтування клопотання зазначають, що відповідач ОСОБА_1 немає можливості сплатити судовий збір в повному обсязі, оскільки останній є особою похилого віку, пенсіонером та знаходиться на обліку в Головному Управління ПФУ в м.Києві та отримує пенсію за вислугу років, на даний час знаходиться в скрутному матеріальному становищі. Сума судового збору перевищує 5% розміру річного доходу ОСОБА_1 , що на підставі положень ст.. 8 Закону України "Про судовий збір" є підставою для його звільнення його від сплати судового збору.

Крім цього, зазначають, що ОСОБА_1 є тяжко хворим на онкологічне захворювання та перебуває на диспансерному обліку в онкологічному центрі з діагнозом "ліпосаркома", періодично проходить медичні обстеження та лікування. Тривалий час, з 15 листопада 2002 року ОСОБА_1 у зв`язку з хворобою перебував на лікуванні протягом шести років у Канаді, що підтверджується копією виписки із історії хвороби.

На підтвердження своїх доводів відповідач надав довідки про нарахування йому пенсії за період з 01 січня до 31 грудня 2019 року у розмірі 61 439,04 грн., а також за період з 01 січня до 31 травня 2020 року у розмірі 29 827,50 грн.

Просили зменшити судовий збір до 75 000 грн., тобто до фактично сплаченого.

Вивчивши клопотання та документи, додані до нього, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання та зменшити розмір належного до сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Однією з основних засад судочинства, визначених п. 1,8 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду.

У постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що судові витрати - передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя від 14 травня 1981 року №R (81) 7: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентна практика Європейського суду з прав людини, зокрема рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» , наголошує на тому, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Згідно до ч. ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Враховуючи зазначені положення, судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження рішення суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про судовий збір", передбачено, що платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Частиною 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За подання позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою сплачується судовий збір 1,5 % ціни позову, але не менше 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Згідно п.6 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у 150 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

При зверненні до суду з позовом, виходячи із ціни заявленого позову 10 943 956 грн., позивач сплатив судовий збір 1,5% від ціни позову, що становить 164 159,34 грн. (а.с.9, 59).

Як убачається зі змісту апеляційної скарги, особа, яка її подала, оскаржує рішення суду першої інстанції в повному обсязі.

За подання апеляційної скарги на рішення суду, відповідач ОСОБА_1 повинен був сплатити судовий збір в розмірі 246 239 грн. (164 159,34 грн. х 150 % ).

Таким чином, розмір судового збору (246 239 грн.) за подання апеляційної скарги перевищує 5 відсотків розміру річного доходу ОСОБА_1 у вигляді пенсії за попередній календарний рік (2019 рік) 3 071,95 грн.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов, зокрема, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Оскільки однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, і приймаючи до уваги те, що сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, суд апеляційної інстанції вважає за можливе зменшити заявнику розмір судового збору до 75 000 грн., тобто до фактично сплаченого.

Подана апеляційна скарга відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України, перешкод для відкриття апеляційного провадження не встановлено.

Відповідно до вимог ст. 359 ЦПК України про відкриття апеляційного провадження у справі суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 352-361 ЦПК України,

суд,-

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити, поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Дарницького районного свуду м.Києва від 12 листопада 2019 року.

Клопотання задовольнити, зменшити ОСОБА_1 суму судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 12 листопада 2019 року, до 75 000 грн., тобто до фактично сплаченого.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та його представника адвоката Дмитрука Миколи Феодосійовича на рішення Дарницького районного суду м.Києва від 12 листопада 2019 року у справі за позовом Київської місцевої прокуратури №2 в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву до ОСОБА_1 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Копію ухвали про відкриття провадження разом з копією апеляційної скарги та доданими до неї матеріалами надіслати учасникам справи і встановити їм строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу тривалістю десять днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити учасникам справи, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи (ч. 4 ст. 360 ЦПК України).

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя - доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус