Справа №463/2177/20
Провадження №2/463/218/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

15 березня 2021 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Головатого Р.Я.

з участю секретаря судових засідань Крегель З.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Львівського національного університету імені Івана Франка до ОСОБА_1 про виселення,-

встановив:

позивач звернувся в суд із позовною заявою до відповідача, просить виселити ОСОБА_1 з незаконно займаної квартири АДРЕСА_1 .

Свої вимоги обґрунтовує тим, що на балансі Львівського національного університету імені Івана Франка (далі - Університет) перебуває будинок за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується Довідкою виданою бухгалтерською службою Університету №Б-182 від 04.03.2020.

Відповідно до наказу Міністерства освіти і науки України № 85 від 29.01.2014 щодо закріплення державного майна за Львівським національним університетом імені Івана Франка закріплено на праві оперативного управління державне майно, до якого зокрема відноситься квартира АДРЕСА_1 .

Вказане помешкання відноситься до відомчого житлового фонду так як належить державі в особі Міністерства освіти і науки України та перебуває на балансі Львівського національного університету імені Івана Франка.

За даними Довідки з місця проживання про склад сім`ї і реєстрацію №94 від 15.12.2017 випливає, що ОСОБА_1 проживає у вказаному житлі без ордеру, що відповідно до ч. 1 ст. 58 Житлового кодексу Української РСР є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

Окрім того, відповідно до положень ст. 61 ЖК Української РСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

ОСОБА_1 не видавався ордер на вселення у вказане приміщення, на основі якого укладається договір оренди вказаної квартири, тому у неї немає законних підстав для проживання у квартирі АДРЕСА_1 . На яких підставах позивач була заселена невідомо.

Враховуючи вищенаведене, Львівський національний університет імені Івана Франка звертався до ОСОБА_1 з проханням щодо звільнення квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується листом №3754-Р від 27.09.2012 та №428-Р від 07.02.2019.

За фактом проживання ОСОБА_1 складався акт від 26.02.2020, також доказом проживання ОСОБА_1 у вказаному приміщенні є бухгалтерська довідка, видана бухгалтерською службою Університету у якій зазначено, що ОСОБА_1 сплачує комунальні послуги за адресою АДРЕСА_3 .

Більше того, відповідно до акту огляду окремих приміщень відомчого житла Університету від 19 жовтня 2017 року, ОСОБА_1 фактично проживає в приміщеннях кв. АДРЕСА_4 (6-1 пл.10,8 кв.м), (6-2 пл.15,6 кв.м.) буд. АДРЕСА_2 .

Ухвалою від 30.03.2020 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання 30.04.2020, яке у зв`язку з карантином за клопотанням представника позивача та у зв`язку з неявкою відповідача неодноразово відкладалося на 11.06.2020, 21.07.2020, 29.09.2020, 02.11.2020, 08.12.2020.

Ухвалою підготовчого засідання від 08.12.2020 постановлено закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 28.12.2020.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала.

З метою повторного виклику відповідача в судовому засіданні оголошено перерву до 08.02.2021, однак судове засідання було відкладено на 15.03.2021.

В судове засідання представник позивача не з`явилася, разом з тим подали заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечила.

Відповідач на розгляд справи жодного разу не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлялася належним чином за зареєстрованим місцем проживання, а також через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, причин неявки суду не повідомила, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася, жодних документів суду не скерувала.

Враховуючи те, що представник позивача не заперечили проти ухвалення заочного рішення у справі, відповідач належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, однак повторно не з`явилася на розгляд справи без повідомлення причин, відзиву не подала, тому у відповідності до вимог ст.280, 281 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши повно і всебічно всі обставини справи та оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд встановив наступне.

Наказом Міністерства освіти і науки України №85 від 29.01.2014 Щодо закріплення державного майна за Львівським національним університетом імені Івана Франка за останнім закріплено на праві оперативного управління державне майно, зокрема будинок двоповерховий за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.8-19).

Двоповерховий будинок по АДРЕСА_2 інвентарний номер 10100112, станом на 04.03.2020 знаходиться на балансі Львівського національного університету імені Івана Франка, що підтверджується копією довідки Б-182 від 04.03.2020 (а.с.6).

29.09.2012 позивачем вручено відповідачу повідомлення про те, що на виконання наказу №0-51 від 13.04.2012 комісією по обстеженню відомчого житлового фонду було проведено перевірку відомчого житла Львівського національного університету імені Івана Франка, в тому числі і будинку АДРЕСА_2 , за результатами якої встановлено, що відповідач проживає у квартирі АДРЕСА_4 вказаного будинку, однак згідно з відомостями паспортної служби Львівського національного університету імені Івана Франка з 1994 року ОСОБА_1 виписана із вказаної квартири та прописана основним квартиронаймачем за адресою АДРЕСА_5 і їй видано ордер на склад сім`ї із чотирьох осіб, однак спірну квартиру відповідач так і не звільнила, у зв`язку з чим позивач просив відповідача до 31.12.2012 звільнити вказану квартиру (а.с.20).

З довідки з місця проживання про склад сім`ї і реєстрації №94 від 15.12.2017, виданої Львівським національним університетом імені Івана Франка вбачається, що у квартирі АДРЕСА_1 проживає відповідач ОСОБА_1 (а.с.7).

07.02.2019 позивач повторно звернувся до ОСОБА_1 із листом про вжиття заходів для звільнення квартири АДРЕСА_1 , однак відповідач продовжує проживати у спірній квартирі, що підтверджується актом від 26.02.2020 (а.с.24).

Відповідно до ч.4 ст.9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно з ч.3 ст.116 ЖК УРСР осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Відповідно до ч.1 ст.58 ЖК УРСР на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення.

З позовної заяви та долучених до неї матеріалів вбачається, що ордер на вселення ОСОБА_1 №6 на АДРЕСА_2 не видавався, з вказаного приміщення остання виписана ще у 1994 році у зв`язку з отриманням ордера на інше жиле приміщення за адресою: АДРЕСА_5 , де відповідач зареєстрована з 01.04.1994 (а.с.32, 21, 89).

Відповідно до ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищенаведене, оскільки відповідач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , на яке у 1994 році їй видано відповідний ордер на вселення, однак без жодної правової підстави проживає у квартирі АДРЕСА_1 , що свідчить про самоправне зайняття нею вказаного жилого приміщення, відповідачем, не представлено суду жодних доказів на спростування вказаних доводів позивача, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про виселення ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення підлягають до задоволення.

Задовольняючи позов, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені (а.с.28) судові витрати, що становлять 2102 грн. судового збору.

Керуючись ст.12, 81, 89, 259, 263-265, 268, 293, 352, 354 ЦПК України, -

ухвалив:

позов задовольнити.

Виселити ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського національного університету імені Івана Франка 2102 грн. (дві тисячі сто дві гривні) судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивачем на рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його складення до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м.Львова. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: Львівський національний університет імені Івана Франка, місцезнаходження: 79007, м.Львів, вул.Університетська, 1, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 .

Повне судове рішення складене 15.03.2021.

Суддя: Р.Я. Головатий