Єдиний унікальний номер: 378/572/19
Провадження № 2/378/3/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2021 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Скороход Т. Н.

за участю секретаря: Соколової О.А.,

представника позивача: Перникози Д.О.,

представника відповідача

ОСОБА_1 : ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище Київської області справу за позовом Приватного підприємства „Чумацький шлях" до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , треті особи: Білоцерківська районна державна адміністрація Київської області та Київська обласна державна адміністрація про визнання протиправними та скасування наказу,визнання незаконним та скасування запису і рішення про державну реєстрацію земельної ділянки та витребування земельної ділянки із незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаною позовною заявою звернулося ПП „Чумацький шлях" з посиланням на те, що розпорядженням № 308, виданим 11 червня 2003 року Ставищенською РДА затверджено проект відведення земельних ділянок та їх передачу в довгострокову оренду ПП „Чумацький шлях" під розміщення об`єктів торгівлі на території Винарівської сільської ради. Відповідно до договору оренди земельної ділянки від 23 червня 2003 року, зареєстрованого у Ставищенському районному відділі земельних ресурсів, про що у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис № 5/2 та посвідченого 23 червня 2003 року державним нотаріусом Ставищенської районної державної нотаріальної контори за реєстром № 1580 ПП „Чумацький шлях" є орендарем земельної ділянки загальною площею 0,1657 га, в тому числі і спірною земельною ділянкою площею 0,0893 га. В кінці грудня 2018 року ОСОБА_1 на спірній земельній ділянці встановила тимчасові споруди, посилаючись на те, що вона є власником даної земельної ділянки на підставі договору купівлі-продажу від 14 грудня 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Федотовою О.В., відповідно до якого остання набула у власність земельну ділянку, площею 0,12 га, з кадастровим номером :02:001:0055, яка накладається на орендовану ПП „Чумацький шлях" земельну ділянку. Спірна земельна ділянка площею 0,12 га, з кадастровим номером :02:001:0055 для індивідуального садівництва із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташована на території Винарівської сільської ради була надана ОСОБА_3 на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 10-7972/36-15-СГ від 23 листопада 2015 року „Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність ОСОБА_3 ". З огляду на те, що інформація про вилучення земельної ділянки, надана позивачу в оренду на підставі Договору оренди, у відповідача відсутня, беручи до уваги факт відсутності будь-якого рішення органу державної влади, яким би припинялось право користування ПП «Чумацький шлях» оспорюваною ділянкою, з врахуванням своєчасно сплачуваних встановлених державою податків, представник позивача вважає вищезазначений наказ є незаконним, прийнятий з перевищенням меж службових обов`язків органом, який не уповноважений приймати такі рішення та розпоряджатися земельною ділянкою, оскільки дана земельна ділянка була передана у власність ОСОБА_3 на підставі її клопотання, однак, жодного підтвердження наявності та подачі останньою письмової згоди землекористувача відповідач не надав. Відсутність такої згоди свідчить про пряме порушення відповідачем процедури передачі у власність оспорюваної земельної ділянки. Відповідачем, видано оскаржуваний Наказ всупереч вимогам законодавства України, а саме з порушенням, ст. 116 ч. 5, ст. 123 ч. 2 ЗК України, оскільки, вказана земельна ділянка у позивача у встановленому законом порядку не вилучалась, а нотаріально оформлена відмова від права користування останнім не надавалась. У ГУ Держгеокадасту у Київській області відсутні повноважень розпоряджатися оспорюваною ділянкою, оскільки вона не відноситься до земель сільськогосподарського призначення. На підставі даного наказу в подальшому було оформлено право власності на земельну ділянку на ОСОБА_3 , з подальшим, продажем за договором купівлі-продажу - ОСОБА_1 .. Позивач вважає, що Договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до ст. 152 ЗК України є нікчемним, оскільки ОСОБА_3 на час вчинення правочину не мала необхідного обсягу прав на дану земельну ділянку.

З урахуванням неодноразового уточнення позовних вимог ( т. 1 а. с. 1-8, т.2 а. с. 107-108, т.3 50 -52, т. 6 а.с. 75-84) позивач просить суд визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Київській області № 10-7972/36-15-СГ від 23 листопада 2015 року „Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність ОСОБА_3 "; визнати незаконним та скасувати запис Відділу Держземагенства у Ставищенському районі Київської області від 12 листопада 2015 року про державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0055, що розташована на території Винарівської сільської ради Ставищенського району Київської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 42; визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 44628705 від 14 грудня 2018 року, на підставі якого було внесено запис про право власності № 29462361 від 14 грудня 2018 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку із кадастровим номером :02:001:0055, що розташована на території Винарівської сільської ради Ставищенського району Київської області, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 42; витребувати із незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0893 га, що належить ПП „Чумацький шлях" на праві користування за договором оренди земельної ділянки від 23 червня 2003 року та на яку накладається земельна ділянка з кадастровим номером :02:001:0055 та стягнути судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 уточнені позовні вимоги підтримав, підтвердив обставини, на які посилається в позовній заяві. У відповіді на відзив (т. 2 а. с. 18-21, 44-50, т. 7 а. с. 124-130) зазначив, що викладені у відзивах відповідачів обставини є необґрунтованими, а заперечення відповідачів проти позовних вимог позивача є такими, що не можуть бути прийняті судом, адже вони є необ`єктивними та необґрунтованими, оскільки оспорювана ділянка у позивача не вилучалася, а нотаріально посвідчена згода позивача на її вилучення не надавалася. Твердження відповідача Головного управління про те, що наказ був виданий за процедурою, яка повною мірою відповідає нормам чинного на той час законодавства України є нічим іншим, як спробою перекручування та вільного трактування норм законодавства України. У відзиві відповідач посилається на ЗУ «Про Державний земельний кадастр» та сам підтверджує факт здійснення реєстрації земельної ділянки на підставі технічної документації із землеустрою у випадку, якщо право користування такою земельною ділянкою виникло до 2004 року, наголошуючи на тому, що в саме тоді така земельна ділянка вважається сформованою незалежно від присвоєння їй кадастрового номеру (як у випадку з оспорюваною земельною ділянкою). У відзиві відповідач зазначає про те, що державна реєстрація земельної ділянки мала здійснюватися на підставі технічної документації із землеустрою в порядку, встановленому законом, проте не посилається на жодну норму такого закону. Позивач наполягає на тому, що для зазначених правовідносин слід застосовувати, в тому числі, п. 4 розділу VII прикінцевих та перехідних положень ЗУ «Про державний земельний кадастр», відповідно до якого, у разі якщо земельні ділянки, обмеження (обтяження) у їх використанні зареєстровані до набрання чинності цим Законом у Державному реєстрі земель, відомості про такі земельні ділянки, обмеження (обтяження) підлягають перенесенню до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку, без подання заяв про це їх власниками, користувачами та без стягнення плати за таке перенесення. Враховуючи вищезазначене, підстави припинення права позивача користуватися оспорюваною земельною ділянкою, зазначені в ст. 141 ЗК України, відсутні. Крім того, відповідно до п. 1 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Київській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 03.03.2015 № 16 ГУ Держгеокадастру в Київській області є територіальним органом Державної служби України з питань геодезії, картографи та кадастру та їй підпорядковане. ГУ Держгеокадастру у Київській області уповноважене надавати дозволи на розробку проекту землеустрою, лише щодо земель сільськогосподарського призначення, у встановленому законом порядку. Оспорювана земельна ділянка, що також є предметом договору оренди, перебуває у розпорядженні Київської ОДА, що також свідчить про відсутність у відповідача права нею розпоряджатися та приймати будь-які рішення, що її стосуються, зокрема, і оскаржуваного наказу.

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, у відзиві на уточнені позовні вимоги ( т. 2 а.с. 1-10, т. 2 а.с. 158-160, т.7 а.с. 60-66) зазначив, що спірна земельна ділянка була передана у власність відповідачам з цілковитим дотриманням вимог чинного законодавства, оскільки останніми не порушено право оренди позивача. ГУ Держгеокадастру у Київській області мало всі повноваження розпоряджатися земельною ділянкою, набутою ОСОБА_3 у власність, оскільки її цільове призначення - для ведення індивідуального садівництва. При передачі спірної земельної ділянки у власність ОСОБА_3 її вилучення у товариства не є обов`язковим, а нотаріально посвідчена згода користувача земельної ділянки при передачі її у власність взагалі не передбачена ЗК України. Позивач при нормативному обгрунтуванні своїх позовних вимог дещо сплутав поняття передання земельної ділянки у власність та передання земельної ділянки у користування. Щодо згоди землекористувача, при передачі земельної ділянки у власність, то дане питання регулюється ст. 118 ЗК України (порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами), оскільки саме шляхом безоплатної приватизації земельна ділянка була отримана у власність ОСОБА_3 .. При зміні власника земельної ділянки не порушує право орендаря на користування нею. Позивач також обґрунтовує порушення його прав тим, що він як орендар мав першочергове право на отримання орендованої земельної ділянки у власність. Однак, орендар має першочергове право не на отримання земельної ділянки у власність, а на її придбання у випадку продажу. Позивач не є, і ніколи не був власником земельної ділянки з кадастровим номером: :02:001:0055, тому не має жодних підстав просити витребувати її з чужого володіння, навіть якщо воно є незаконним.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не прибула, направила до суду заяву, в якій позовні вимоги не визнала, просить справу розглядати без її участі (т.2 а. с. 204) та направила до суду відзив на позовну заяву (т. 2 а. с. 68-76, 184-194), в якому зазначила, що позивач не є власником земельної ділянки з кадастровим номером: :02:001:0055, а тому не має жодних підстав просити витребувати її з чужого володіння, навіть якщо воно є незаконним. Наказ ГУ Держгеокадасту у Київській області від 23.11.2015 не може сам по собі жодним чином не може порушити право позивача на користування спірною земельною ділянкою, оскільки прийняття даного наказу та передача їй у власність земельної ділянки не має наслідком скасування, розірвання та/або визнання недійсним договору оренди, на підставі якого підприємство користується земельною ділянкою. Доводи ж позивача щодо необхідності його згоди на передання у власність та/або відчуження ОСОБА_3 спірної земельної ділянки є помилковими, оскільки при передачі спірної земельної ділянки у власність їй, її вилучення у позивача не є обов`язковим, а нотаріально посвідчена згода користувача земельної ділянки при передачі її у власність взагалі не передбачена ЗК України. Що ж до згоди землекористувача, при передачі земельної ділянки у власність, то дане питання регулюється ст. 118 ЗК України (порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами), оскільки саме шляхом безоплатної приватизації спірна земельна ділянка була отримана нею у власність. Оскільки спірна земельна ділянка у ПП «Чумацький шлях» не вилучалася (дана обставина визнається і самим позивачем), законодавством не передбачено необхідності в отриманні будь-яких погоджень від останнього.

Представник відповідача ГУ Держгеокадастру у Київській області в судове засідання не прибув, ГУ Держгеокадастру у Київській області направило до суду відзив на позовну заяву (т. 1 а.с. 233-237), в якому просить в задоволенні позову відмовити, зазначивши, що за результатами розгляду клопотання ОСОБА_3 наказом Головного управління від 10.11.2015 року за №10-6359/36-15-сг надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення державної власності, орієнтовним розміром 0,1200 га, із цільовим призначенням - для індивідуального садівництва. Наказом ГУ від 26.112015 року за № 10-7972/36-15-сг затверджено документацію із землеустрою та надано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0055, площею 0,1200 га. В подальшому 14.12.2018 року спірну земельну ділянку була продано ОСОБА_1 . Поряд з цим, позивачем був укладений нотаріальний Договір оренди земельної ділянки від 23.06.2003 року, що зареєстрований у Ставищенському районному відділі земельних ресурсів, про що у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, вчинено запис № 5/2 від 23.06.2003 року. Відповідно до зазначеного Договору, позивачу було передано в оренду земельна ділянка загальною площею - 0,1657га, в тому числі забудованих земель під дорогами - 0,1657га, з них: перша ділянка площею 0,0893га, в тому числі забудованих земель під дорогами - 0,0893га (придорожня смута відведення автошляху Київ-Одеса). Договір укладений строком на 50 років. Однак, відомості про надані в орендне користування позивачу земельні ділянки не внесені до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка, надана в оренду позивачу є сформованими, однак її державна реєстрація та внесення у базу Державного земельного кадастру відбувається на підставі відповідно технічної документації. Що ж стосується Наказу ГУ від 26.11.2015 року за № 10-7972/36-15-сг про затвердження документації із землеустрою та передачу у власність ОСОБА_3 земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0055 площею 0,1200 га, що розташована на території Винарівської сільської ради Ставищенського району Київської області повідомляють, що ГУ відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством. Законних підстав відмовити ОСОБА_3 в наданні вищезазначеного Наказу про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність у Головного управління відсутні. Наразі неможливо встановити чи є дійсно накладення земельної ділянки наданої у власність ОСОБА_3 та земельних ділянок переданих в оренду позивачу. Тобто, висловлена в позовній заяві думка позивача стосовно того, що його позбавили законного права користування орендованою земельною ділянкою є лише жодним чином не аргументоване припущення позивача, а тому позивні вимоги не підлягають задоволенню.

Представник третьої особи Білоцерківська районна державна адміністрація Київської області в судовому засіданні не прибув.Білоцерківська РДА про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (т. 7 а. с 119).

Представник третьої особи Київської ОДА в судове засідання не прибув, Київська ОДА направила до суду лист, в якому просить справу розглядати без участі представника (т. 3 а. с. 34).

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши вступне слово представника позивача ОСОБА_4 , представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши письмові докази, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити, виходячи із наступного.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Головою Ставищенської районної державної адміністрацієї листом від 22 квітня 2002 року за № 134/06-27 було надано згоду на розробку проекту відведення трьох земельних ділянок ПП „Чумацький шлях" смт. Ставище під розміщення об`єктів торгівлі на території Винарівської сільської ради, на підставі якого були розроблені прект відведення земельних ділянок (т. 1 а. с. 41-136, т. 2 а.с. 246-247).

Розпорядженням Ставищенської РДА від 11 червня 2003 року за № 308 «Про затвердження проекту відведення земельних ділянок та їх передачу в довгострокову оренду ПП „Чумацький шлях" (селище Ставище) під розміщення об`єктів торгівлі на території Винарівської сільської ради Ставищенського райну» затверджено проект відведення земельних ділянок розроблений ТОВ «Київський регіональний інститут земельних ресурсів» та передано в довгострокову оренду ПП „Чумацький шлях" терміном на 50 років під розміщення об`єктів торгівлі три земельні ділянки площею - 0,1657 га, в тому числі земельну ділянку площею 0,0893 га (т. 1 а.с. 36).

Відповідно до копій договору оренди земельної ділянки від 23 червня 2003 року, зареєстрованого у Ставищенському районному відділі земельних ресурсів, про що у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис № 5/2 та посвідченого 23 червня 2003 року державним нотаріусом Ставищенської районної державної нотаріальної контори за реєстром № 1580 (т. 1 а.с. 13-20), додаткової угоди № 1 від 21 липня 2008 року до вказаного договору оренди земельної ділянки від 23 червня 2003 року (т. 1 а.с. 21-23) та державної реєстраційної справи № 5/2 по заключенню договору оренди земельних ділянок наданих в довгострокову оренду терміном на 50 років ПП „Чумацький шлях" під розміщення об`єктів торгівлі на території Винарівської сільської ради Ставищенського району (т. 1 а.с. 137-152) ПП „Чумацький шлях" є орендарем земельної ділянки загальною площею 0,1657 га, з яких перша ділянка площею 0,0893 га, (придорожня смуга відведення автошляху Київ-Одеса); друга земельна ділянка площею 0,0302 (територія виробничої бази ШЕД-624); третя ділянка площею 0,0462 га (придорожня смуга відведення автошляху Київ-Одеса).

ПП „Чумацький шлях" за оренду вказаної земельної ділянки сплачує орендну плату та земельний податок (т. 1 а.с. 153-159, т. 2 а.с. 121-136).

Наказом ГУ Держгеокадастру у Київській області „Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність" № 10-7972/36-15-СГ від 26 листопада 2015 року (т. 1 а.с. 161, т. 3 а.с. 32) затверджено „Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для індивідуального садівництва ОСОБА_3 на території Винарівської сільської ради та надано у власність останній земельну ділянку загальною площею 0,1200 га, кадастровий номер :02:001:0055 для індивідуального садівництва із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Винарівської сільської ради (т. 3 а.с. 2-29).

Відповідно до копії договору купівлі-продажу земельної ділянки (т. 1 а.с. 162-163), витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (т. 1 а.с. 164-169) та відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т. 2 а.с. 23) власником земельної ділянки кадастровий номер :02:001:0055 є ОСОБА_1 .

Відповідно до витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 10 лютого 2020 року (т. 4 а.с. 56-57, 63-64), витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (т. 4 а.с. 58-62, 65-69) приватним нотаріусом Ставищенського районного нотаріального округу зареєстровано за ПП „Чумацький шлях" право оренди земельних ділянок: кадастровий номер :01:002:0802, площею 0,0462 га та кадастровий номер :01:002:0801, площею 0,0302.

Відповідно до відомостей офіційного порталу Держгеокадастру України - публічна Кадастрова карта України на земельну ділянку площею 0,0893 га накладається земельна ділянка площею 0,1200 га для індивідуального садівництва з кадастровим номером :02:001:0055 (т. 2 а.с. 226, 227).

На підставі договору на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки № 547 від 19 листопада 2019 року ФОП ОСОБА_5 розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки загальною площею 0,0893 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі ПП „Чумацький шлях" на території Винарівської сільської ради (т. 3 а.с.74-75, 76-105). Проте, державним кадастровим реєстратором відділу у Ставищенському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області відмовлено у внесенні відомостей про дану земельну ділянку до Державного земельного кадастру, оскільки вона перетинається з земельною ділянкою з кадастровим номером :02:001:0055. Площа співпадає на 61,7173%.

На підставі договору на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки № 547 від 11 грудня 2019 року ФОП ОСОБА_5 знову розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки загальною площею 0,0893 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі ПП „Чумацький шлях" на території Винарівської сільської ради (т. 3 а.с. 184-243). Проте, державним кадастровим реєстратором відділу у Ставищенському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області повторно відмовлено у внесенні відомостей про дану земельну ділянку до Державного земельного кадастру, оскільки, відповідно до протоколу № ПП-019 „Про проведення перевірки електронного документа" від 18 грудня 2019 року, вона перетинається з земельною ділянкою з кадастровим номером :02:001:0055. Площа співпадає на 61,7173%.

Ухвалою Ставищенського районного суду від 18 лютого 2020 року за клопотанням представника позивача ОСОБА_4 призначена земельно-технічна експертиза, проведення якої було доручено ТОВ «Експертно-дослідна служба України» (т. 2 а. с. 204-207).

Згідно висновку експертів за результатами земельно-технічної експертизи від 12 квітня 2021 року № 687/04/2021 (т. 6 а.с. 3-43) судом встановлено, що оскільки на дату проведення натурного обстеження на території в межах Винарівської сільської ради Ставищенського району Київської області (за межами населеного пункту), де розташовуються досліджувані земельні ділянки відсутні (не влаштовані) матеріальні лінійні рубежі та межові знаки, а також відсутні умовні межі (доріжки, дерева, чагарники та ін.), за якими можливо визначити фактичне землекористування, в т.ч. координати кутів поворотних точок зовнішніх меж земельної ділянки площею 0,0893 га, яка надана в оренду ПП «Чумацький Шлях» на підставі договору оренди від 26 червня 2003 року та земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0055, площею 0.1200 га, що перебуває у власності ОСОБА_1 , встановити (визначити) фактичні межі землекористування не вбачається за можливе, що унеможливлює визначити: - чи відповідають координати фактичного землекористування ділянкою площею 0,0893 га, яка перебуває в оренді ПП «Чумацький Шлях» зазначеним в: проекті відведення земельних ділянок в оренду ПП «Чумацький шлях» для будівництва трьох підприємств торгівлі (кафе-бар) в межах Винарівської сільської ради Ставищенського району Київської області, складений ТОВ «Київський регіональний інститут земельної реформи» станом на 2002 рік (т. 1 а.с. 41-136); технічній документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки загальною площею 0,0893 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі ПП «Чумацький шлях» на території Винарівської сільської ради Ставищенського району Київської області складеної ФОП ОСОБА_5 станом на 2019 рік (т. 3 а.с. 76-104); відповідність координат фактичного землекористування ділянкою площею 0,1200 га з кадастровим номером :02:001:0055, що перебуває у власності ОСОБА_1 зазначеним в проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_3 для індивідуального садівництва (згідно наказу Головного Управління Держгеокадастру у Київській області) на території Винарівської сільської ради (за межами населеного пункту) Ставищенського району Київської області, складеного ПП «Кадастр», станом на 2015 рік (т.3 а.с.2-29). Разом із тим виходячи із обсягу наданих матеріалів, встановлено, що межі земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0055, площею 0,1200 га, яка перебуває у власності ОСОБА_1 перетинаються в площині із межами ділянки площею 0,0893 га, яка перебуває в оренді ПП «Чумацький шлях» на підставі договору оренди земельної ділянки від 23 червня 2003 року (бланк серії ВАК № 813956, ВАК № 813957) (зареєстрований за № 1580), про що детально описано в дослідницькій частині висновку.

Суд визнає, що висновок експерта Українського центру судових експертиз за результатами проведеної судової земельно-технічної експертизи від 31 березня 2020 року № 2-31/03, копія якого надана суду представником відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 (т. 6 а.с. 130-147) не є належним та допустимим доказом, оскільки відповідачем та її представником на виконання п. 1 ч. 5 ст. 178 ЦПК України не зазначено на підтвердження якої обставини, на якій ґрунтується її заперечення, надана дана копіє експерта.

Пунктом 2.2 Договору оренди земельної ділянки від 23 червня 2003 року (т. 1 а.с. 13-19) та п. 1.2. Додаткової угоди №1 до Договору оренди земельної ділянки від 23 червня 2003 року від 21 липня 2008 року (т.1 а. с.21-23) передбачено, що договір укладається на термін 50 років, починаючи з дати його державної реєстрації. По закінченні терміну договору орендар має переважне право на поновлення договору на новий строк. У цьому разі зацікавлена сторона повинна повідомити письмово другу сторону про бажання щодо продовження дії договору на новий термін не пізніше, ніж за один рік до його закінчення. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. При зміні орендаря договір оренди втрачає чинність.

Частиною 4 ст. 32 Закону України "Про оренду землі" також передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Відповідно до абз. 2 ч.2 ст. 414 ЦК України перехід права власності на земельну ділянку до іншої особи не впливає на обсяг права власника будівлі (споруди) щодо користування земельною ділянкою.

Представник позивача, обґрунтовуючи позов зазначає, що договір оренди земельної ділянки, в тому числі і спірної, є чинним.

Обґрунтовуючи позов, позивач ПП «Чумацький шлях» також зазначає, що спірна земельна ділянка у позивача не вилучалася, нотаріально посвідченої згоди на вилучення земельної ділянки представником підприємства не надавалось, право користування нею позивачем, з урахуванням своєчасно сплачуваних встановлених державою податків, не припинялося, договір купівлі-продажу є нікчемним, оскільки ОСОБА_3 на час вчинення правочину не мала необхідного обсягу прав на дану земельну ділянку, та наказ ГУ Держгеокадастру у Київській області № 10-7972/36-15-СГ від 23 листопада 2015 року „Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність ОСОБА_3 " прийнятий з перевищенням меж службових обов`язків органом, який не уповноважений приймати такі рішення та розпоряджатися даною земельною ділянкою, що незаконно позбавляє його належним чином оформленого права користування нею на підставі вищезазначеного договору оренди.

Згідно із частиною третьою статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Частиною першою статті 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

У частині першій та другій статті 2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У частині першій статті 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. Схожий за змістом висновок зроблений в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19).

Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (частина перша статті 21 ЦК України).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2020 року в справі № 761/26815/17 (провадження № 61-16353сво18) зроблено висновок, що «недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим».

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Судом встановлено, що, на підставі вищевказаних договору оренди від 23 червня 2003 року та додаткової угоди №1 до Договору оренди земельної ділянки від 23 червня 2003 року від 21 липня 2008 року, ПП «Чумацький шлях» набуло право оренди земельної ділянкизагальною площею 0,1657 га, з яких перша ділянка площею 0,0893 га, (придорожня смуга відведення автошляху Київ-Одеса); друга земельна ділянка площею 0,0302 (територія виробничої бази ШЕД-624); третя ділянка площею 0,0462 га (придорожня смуга відведення автошляху Київ-Одеса), яка розташована на території Винарівської сільської ради (т. 1 а.с. 13-22), кадастровий номер якій не присвоєний, за межами населеного пункту, зі строком дії 50 років (п. 2.2) з умовами використання земельної ділянки - для провадження підприємницької діяльності під розміщення об`єктів торгівлі та з зазначенням у ньому умови, що при перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. При зміні орендаря договір оренди втрачає чинність (п.1.2.Додаткової угоди №1). Цей договір в установленому законом порядку не визнано недійсним або таким, термін дії якого закінчився.

Отже, земельна ділянка, що є предметом спору, перебуває у користуванні на правах орендиПП «Чумацький шлях». Вказане підприємство в разі порушення його права на орендовану земельну ділянку має право реалізувати своє право на його захист відповідно до ст. 27 Закону України «Про оренду землі».

Проте, вказаною нормою не встановлено право орендаря щодо оспорювання права власності на земельну ділянку.

Так, ч. 2 ст. 27 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендар в установленому законом порядку має право витребувати орендовану земельну ділянку з будь-якого незаконного володіння та користування, на усунення перешкод у користуванні нею, відшкодування шкоди, заподіяної земельній ділянці будь-якими особами.

У частині четвертій статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Аналогічні умови визначені у вищевказаному договорі оренди земельної ділянки від 23 червня 2003 року та додатковій угоді №1 до Договору оренди земельної ділянки від 23 червня 2003 року від 21 липня 2008 року укладених між Ставищенською районною державною адміністрацією Київської області та ПП «Чумацький шлях»(т. 1 а. с. 13-23).

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може гуртуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду позивач ПП «Чумацький шлях» вказував на порушення вимог земельного законодавства при переданні ГУ Держземагентства у Київській області орендованої земельної ділянки у власність ОСОБА_3 при наявному договору оренди зокрема, на те, що проект землеустрою, затверджений наказом ГУ Держземагентства у Київський області від 23 листопада 2015 року № 10-7972/36-15-СГ (т. 1 а.с. 161) на підставі якого земельна ділянка була передана у власність ОСОБА_3 для ведення індивідуального садівництва із земель сільськогосподарського призначення державної власності, містить ряд суттєвих порушень, а саме: право користування оспорюванню земельною ділянкою у позивача виникло у 2003 році на підставі договору оренди, який є чинним;оспорювана земельна ділянка у позивача не вилучалась та нотаріально посвідчена згода позивача на її вилучення не надавалась; ГУ Держземагентства у Київській області не мало повноважень розпоряджатися оспорюванню земельною ділянкою, яка не відноситься до земель сільськогосподарського призначення, цільове призначення якої - «землі автомобільного транспорту та дорожнього господарства»: договір купівлі-продажу від 14.12.2018 є нікчемним.

Однак, ПП «Чумацький шлях» з урахуванням принципу диспозитивності цивільного процесу та засад змагальності сторін, відповідно до яких позивач зобов`язаний був довести обставини, на які посилався на підтвердження позову, не довів, що зміна власника земельної ділянки, порушує його права як орендаря за вищевказаним договором оренди земельної ділянки та унеможливлює користування землею на умовах, передбачених договором.

Схожий за змістом висновок зроблений в постанові Верховного Суду від 27 січня 2021 року по справі № 378/94/19, провадження № 61-23303св19.

В судовому засіданні представником ПП «Чумацький шлях» не доведено, з посиланням на належні та допустимі докази, що в кінці грудня 2018 року ОСОБА_1 встановила тимчасові споруди, які зображені на фото (т. 1 а.с. 197-199), на орендованій позивачем земельній ділянці площею 0,0893 га, а судом даних обставин не встановлено.

Таким чином, з урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ПП «Чумацький шлях» про визнання протиправним та скасування наказу ГУ Держгеокадастру у Київській області № 10-7972/36-15-СГ від 23 листопада 2015 року „Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність ОСОБА_3 "; скасування запису Відділу Держземагенства у Ставищенському районі Київської області від 12 листопада 2015 року про державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0055, що розташована на території Винарівської сільської ради Ставищенського району Київської області та витребуваня із незаконного володіння ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,0893 га - слід відмовити у зв`язку з недоведеністю позивачем порушення його прав наданням земельної ділянки у власність ОСОБА_3 та відчуженням її в подальшому на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_1 .

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позовних вимог, відповідно до змісту ст. 141 ЦПК України, суд покладає судові витрати, понесені ПП «Чумацький шлях», на позивача.

Керуючись ст. ст. 27, 32 Закону України «Про оренду землі», ст. 152, 155 ЗК України, ст. 15, 16 ЦК України ст. ст. 2, 4, 5, 10 -12, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Приватного підприємства „Чумацький шлях" до Головного управління Держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , треті особи: Білоцерківська районна державна адміністрація Київської області та Київська обласна державна адміністрація про визнання протиправними та скасування наказу,визнання незаконним та скасування запису і рішення про державну реєстрацію земельної ділянки та витребування земельної ділянки із незаконного володіння - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками її розгляду.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ставищенський районний суд Київської області протягом тридцяти днів.

Повне рішення складено 9 серпня 2021 року.

Суддя Т. Н. Скороход