Провадження № 2/127/2511/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2021 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Поливаній Ю.В.,

з участю представника відповідача - адвоката Хейніса О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження (з викликом сторін) за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2021 року АТ «Таскомбанк» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 80211,87 грн. та понесених судових витрат.

Позов мотивовано тим, що 19.01.2018 року між ПАТ «Таскомбанк» та ОСОБА_1 було укладено Заяву-договір №023/4281556-СК на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки (з можливістю встановлення кредитного ліміту). Водночас, 18.01.2018 року ОСОБА_1 було підписано Опитувальник фізичної особи із зазначенням, у т.ч., кореспондентської інформації та загальних відомостей про позичальника. Крім того, 18.01.2018, ОСОБА_1 було підписано Заяву-анкету на оформлення банківських продуктів, в якій просила банк: надати їй послуги/ продукти на умовах та в порядку, передбачених в цій заяві та в договірних документах, що підписуються для оформлення відповідних послуг/продуктів; укласти з нею договори на оформлення відповідних банківських послуг/продуктів; зійснювати кредитування на загальних умовах кредитування, що погоджені із нею та зазначені в договірних документах.

Відповідно Заяви-договору №023/4281556-СК, Умов надання та обслуговування кредитної лінії, позивач надав відповідачці грошові кошти на таких умовах: встановлена сума кредитного ліміту 43746,22 грн.; тип кредиту кредитна лінія; строк користування 365 днів з автоматичною пролонгацією на такий самий строк; процентна ставка 39,6% - з 19.01.2018 року по 31.01.2019 року, 43,2% - з 01.02.2019 року; штраф 100 грн. за кожен факт.

Підписанням Заяви-договору №023/4281556-СК від 19.01.2018 року відповідач підтвердила достовірність відомостей, відображених у Заяві-договорі, підтвердила факт ознайомленості, обізнаності та розуміння публічної пропозиції АТ «Таскомбанк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб зі всіма додатками до нього, надала свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку згідно внутрішніх нормативних документів Банку, та надала свою пряму згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту.

Відповідно до Заяви на безготівкове перерахування коштів позичальник ОСОБА_1 просила перерахувати кошти з її рахунку відкритого на підставі Заяви-договору №023/4281556-СК від 19.01.2018 року на вказані у Заяві реквізити в рамках програми «Рефінансування».

Кредитодавець свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі.

В подальшому відповідач перестала виконувати умови кредитного договору - сплачувати заборгованість по кредиту та проценти.

У зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору відповідачем, станом на 31.12.2020 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 80211,87 грн., з яких: 43746,22 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 36265,65 грн. - заборгованість за відсотками; 200 грн. сума нарахованого штрафу, яку позивач просив стягнути з відповідача на свою користь та судові витрати.

Представник позивача АТ «Таскомбанк» до судового засідання не з`явився, але подав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач ОСОБА_1 19.07.2021 року подала відзив на позовну заяву, в якому заперечувала проти позовних вимог, вказуючи на те, що згідно позиції Великої Палати Верховного суду, висловленої у справі №342/180/17 від 03.07.2019 року, анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку» не можуть розцінюватись як стандартна (типова) форма кредитного договору. Таким чином відсутні підстави вважати, що сторони обумовили в письмовій формі ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені,штрафу) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Крім того, відповідач вказує, що за відсутності підтверджень про конкретні запропоновані умови та правила банківських послуг, відсутності підпису відповідача на пакеті послуг «Кредитка», вимоги банку про стягнення відсотків задоволенню не підлягають. Також відповідач вказує, що згідно додатку 1 до заяви-договору №023/4281556-СК зазначено, що процентна ставка за користування лімітом кредитної лінії під час дії пільгового періоду становить 36,6%, а в розрахунку заборгованості, наданому банком, зазначено відсотки у розмірі 39,6% та 43,2%. Оскільки відповідачу нараховувались відсотки за різними процентними ставками, за відсутності визначення строку дії пільгового періоду та ознайомлення її з умовами та правилами надання банківських послуг, позовні вимоги банку щодо стягнення відсотків відповідачем не визнаються. Крім того, відповідач вказує, що вона, здійснюючи погашення заборгованості за тілом кредиту фактично здійснювала погашення нарахованих банком відсотків, розмір яких сторонами не обумовлено, і тим самим збільшувалося тіло кредиту. Однак, враховуючи, що між сторонами відсутня домовленість про розмір відсотків, з відповідача підлягає стягненню лише фактично отримана сума кредитних коштів. Враховуючи вищевикладене, позивач визнає заборгованість у розмірі 26742 грн.

З підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, представник відповідача адвокат Хейніс О.Г. в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково на суму 26742 грн.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що 19.01.2018 року відповідач ОСОБА_1 підписала Заяву-договір №023/4281556-СК на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки на умовах договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, відповідно якого просила відкрити поточний рахунок, встановити на нього кредитний ліміт в рамках пакету послуг «Кредитка» для здійснення операцій за рахунком, сума яких перевищує залишок грошових коштів на рахунку та здійснювати кредитування рахунку в розмірі та на умовах згідно інформації, наведеній у цій заяві-договорі та на умовах визначених Договором.

Згідно Додатку 1 до Заяви-договору, а саме Умов надання та обслуговування кредитної лінії за кредитним продуктом «Кредитна картка «Велика п`ятірка» в рамках пакету послуг «Кредитка» вбачається, що ОСОБА_1 ознайомлена з умовами пакету послуг, яким визначено зокрема: строк дії кредитного ліміту - 365 днів з моменту повідомлення банком про факт встановлення кредитного ліміту та який може бути автоматично пролонговано на такий же строк, форма кредитування - встановлення на поточний рахунок ліміту кредитної лінії, порядок повернення заборгованості: щомісячна сплата суми обов`язкового мінімального платежу, розмір, порядок сплати та складові якого визначаються у тарифах за пакетом послуг, мінімальний розмір ліміту кредитної лінії - 1 000 грн., максимальний розмір ліміту кредитної лінії - 100 000 грн., процентна ставка за користування лімітом кредитної лінії під час пільгового періоду - 0,0001%, процентна ставка за користування лімітом кредитної лінії після закінчення дії пільгового періоду та за заборгованістю на яку не розповсюджується пільговий період 39,6%.

Додатком 1 до Заяви-договору встановлено обов`язок позичальника (відповідача) здійснювати погашення кредитної заборгованості, яка складається з тіла кредиту та процентів за користування кредитним коштами, згідно встановленого графіку щомісячно 25 числа поточного місяця.

Отже, Додаток1 до Заяви-договору №023/4281556-СК містить конкретні умови договору, підписаний ОСОБА_1 , що свідчить про її обізнаність і згоду з умовами надання кредитних коштів, розміром та порядком нарахування відсотків за їх використання.

Підписавши вказаний договір та Додаток1 відповідач погодилася, що публічна пропозиція АТ «Таскомбанк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (розміщені на сайті www.tascombank.com.ua), умови підключення до клієнту-банку, Правила та Тарифи банку разом із цією заявою-договором становлять договір банківського обслуговування та є його невід`ємними частинами. Підтвердила, що ознайомлена зі змістом договору банківського обслуговування та зобов`язалася їх виконувати.

В той же день, 19.01.2018 року, ОСОБА_1 подала банку заяву, в якій просила з її рахунку, відкритому їй на підставі Заяви-договору №023/4281556-СК від 19.01.2018 року перерахувати кошти в сумі 42384 грн. за вказаними у заяві реквізитами.

Кредитодавець свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачці кредитні кошти, що підтверджується наданою позивачем банківською випискою по рахунку ОСОБА_1 .

В подальшому відповідач перестала виконувати умови кредитного договору - сплачувати заборгованість по кредиту та проценти.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, у зв`язку із неналежним виконанням умов кредитного договору відповідачем, станом на 31.12.2020 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 80211,87 грн., з яких: 43746,22 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 36265,65 грн. - заборгованість за відсотками; 200 грн. сума нарахованого штрафу.

Розрахунок кредитної заборгованості банк здійснює з 19.01.2018 року по 01.12.2020 року (а.с. 29).

Правовідносини між сторонами у справі, які виникли на підставі вищенаведених фактичних обставин, регламентуються наступними правовими нормами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно із ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), як у цій справі, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони мають бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на положення ст. 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Враховуючи вищенаведене нормативно-правове регулювання та встановлені при розгляді цієї справи фактичні обставини, суд дійшов висновку, що вимоги банку про стягнення кредитної заборгованості по тілу кредиту в розмірі 43746,22 грн. необхідно задовольнити, оскільки позичальник ОСОБА_1 у письмовому вигляді підтвердила, що між нею та банком виникли відповідні договірні правовідносини з приводу отримання банківських послуг по кредитуванню із нарахуванням 39,6% річних, що підтверджується підписаними позичальником документами: Заявою-анкетою на оформлення банківських продуктів (а.с. 15-16) від 18.01.2018 року, Заявою-договором від 19.01.2018 року №023/4281556-СК (а.с. 9) на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки на умовах договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, Додатком 1 до цієї Заяви-договору - Умови надання та обслуговування кредитної лінії за кредитним продуктом «Кредитна картка «Велика п`ятірка» в рамках пакету послуг «Кредитка» (а.с. 10-11), Заявою від 19.01.2018 року про відкриття поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися із використанням електронних платіжних засобів (а.с. 17), заявою на безготівкове перерахування коштів від 19.01.2018 року (а.с. 19).

Як вбачається із наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с. 29), до лютого 2019 року відповідачці відсотки нараховувались за ставкою 39,6% річних відповідно до погоджених умов кредитування (а.с. 9-11), проте починаючи з лютого 2019 року банк почав нараховувати відсотки у підвищеному розмірі 43,2% без погодження такого підвищення із відповідачкою.

За таких обставин суд вважає, що сума нарахованих позивачем підвищених відсотків 43,2% річних стягненню з відповідача не підлягає, а підлягає стягненню заборгованість за відсотками із розрахунку 39,6% річних за період з 19.01.2018 року по 01.12.2020 року, що складає в загальному розмірі 33243,51 грн., а в задоволенні решти суми відсотків слід відмовити.

Крім того, суд вважає, що банк необґрунтовано виставив позовну вимогу про стягнення із позичальника штрафу, адже у підписаних останньою документах (погоджених положеннях кредитного договору) відсутнє зобов`язання позичальника по сплаті штрафу за порушення взятих на себе договірних обов`язків, тому в стягненні штрафу позивачу необхідно відмовити.

Враховуючи те, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку банку не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а також те, що факт отримання кредиту та його розмір відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом виконання боржником зобов`язання з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, що складається з поточного та простроченого тіла кредиту, а також погоджених письмово відсотків за користування кредитом.

Разом з тим, суд відхиляє доводи відповідача ОСОБА_1 про те, що сторони не узгодили істотні умови договору, адже вони спростовуються наявними матеріалами справи підписаними позичальником умовами кредитного договору, які містяться у наданих банком заявах та Додатку.

Вказівка відповідача ОСОБА_1 на те, що банк нарахував відсотки за різними процентними ставками за відсутності визначення строку дії пільгового періоду є необґрунтованою, оскільки в матеріалах справи відсутня письмово погоджена сторонами тривалість такого пільгового періоду і суд дійшов висновку про необхідність стягнення відсотків за користування кредитними коштами за ставкою 39,6% річних відповідно до погоджених ОСОБА_1 умов кредитування із розрахунку 39,6% річних за період з 19.01.2018 року по 01.12.2020 року, що складає в загальному розмірі 33243,51 грн.

Враховуючи всі в сукупності обставини справи, доводи сторін та надані докази, а також беручи до уваги правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року по справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19) суд вважає, що відповідач ОСОБА_1 не довела суду розмір «капіталізованих» відсотків у тіло кредиту, а позивач не довів розмір заборгованості за відсотками за погодженою із відповідачем процентною ставкою 43,2% після 31.01.2019 року, оскільки згідно погоджених положень кредитного договору, сторонами було погоджено процентну ставку за користування лімітом у розмірі 39,6%, а також позивач не довів суду домовленості сторін про відповідальність за прострочене зобов`язання, підстави та розмір нарахованих штрафів за користування кредитом, тому заявлений позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України оскільки позов задоволено частково (на 95,98%), тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2178,74 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 527, 530, 536, 546, 549, 550, 610-611, 629, 638, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 2, 5, 10-13, 76- 81, 141, 263-265, 279, 354 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» кредитну заборгованість станом на 31.12.2020 року за Заявою-договором №023/4281556-СК від 19 січня 2018 року в загальному розмірі 76989,73 грн. (сімдесят шість тисяч дев`ятсот вісімдесят дев`ять гривень 73 коп.), з яких: заборгованість по тілу кредиту - 43746,22 грн. (сорок три тисячі сімсот сорок шість гривень 22 коп.), заборгованість за відсотками - 33243,51 грн. (тридцять три тисячі двісті сорок три гривні 51 коп.), а також 2178,74 грн. понесеного судового збору.

В задоволенні решти суми позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

Позивач: Акціонерне товариство "Таскомбанк", , адреса: вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ, 01032.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

Повний текст рішення суду складено 10.08.2021 року.

Суддя: