Справа № 352/1039/21
Провадження № 2/352/681/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2021 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої - судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Гундич Г.В.

розглянувши у підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на майно, -

в с т а н о в и в:

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання права власності на майно.

Заявлений позов обґрунтовувала тим, що її батьки ОСОБА_4 і ОСОБА_5 та баба ОСОБА_6 були власниками та проживали у будинковолодінні АДРЕСА_1 . Проте свідоцтво про право власності на будинковолодіння ні батьки, ні баба не отримували, державної реєстрації права власності на це нерухоме майно не проведено. Спірне будинковолодіння складається із житлового будинку та господарських будівель і споруд, дійсна ринкова вартість яких на даний час становить 88251 грн. Вказане будинковолодіння мало статус колгоспного двору, в якому проживали ОСОБА_6 - голова двору, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , які після набрання чинності Законом України «Про власність» станом на 15.04.1991 р. стали співвласниками будинковолодіння в рівних долях по 1/4 частині будинковолодіння. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 баби ОСОБА_6 відкрилася спадщина на належну їй 1/4 частину спірного будинковолодіння, яку прийняла в порядку спадкування за законом її дочка ОСОБА_5 шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном, яка не оформила своїх спадкових прав у нотаріальному порядку. ІНФОРМАЦІЯ_2 мама ОСОБА_5 також померла. Після смерті останньої відкрилася спадщина на Ѕ (2/4) частину спірного будинковолодіння. Спадщину після смерті матері позивачки прийняв її чоловік ОСОБА_4 , оскільки постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини. За таких обставин останній став власником ѕ частини спірного будинковолодіння. 07.10.2011 р. ОСОБА_4 при житті склав заповіт, який посвідчено секретарем виконкому Старокривотульської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, згідно якого все належне йому майно заповів позивачці. Вказаний заповіт не змінювався і не скасовувався. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 батька відкрилася спадщина на ѕ частини спірного будинковолодіння, яку прийняла позивачка у порядку ч.3 ст.1268 ЦК України. Спадкоємцями за законом першої черги є її сестра ОСОБА_2 та брат ОСОБА_3 , проте останні в установленому законом строк та порядку не заявили про свої спадкові права, на спадщину не претендують. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове будинковолодіння нотаріус відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину. Просила визнати за нею право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 з підстав належності ј частини на праві спільної сумісної власності як колишньому члену колгоспного двору та ѕ частин - у порядку спадкування за заповітом після померлого ОСОБА_4 .

Позивачка у підготовче засідання не з`явилася, її представник - адвокат Марущак В.І. подав заяву, в якій позов підтримав, просив його задоволити та справу розглянути у відсутності сторони позивача.

Відповідачі у підготовче засідання не з`явилися, подали до суду заяви, у яких позов визнали, щодо його задоволення не заперечували, просили справу розглянути у їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності з вимогами ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Встановлено, що будинковолодіння АДРЕСА_1 , 1973 року побудови, мало статус колгоспного двору, майно якого відповідно до вимог ст. 120, 123 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.) належало його членам у рівних частках на засадах спільної сумісної власності.

Станом на 1991 р. у дворі проживали ОСОБА_6 - голова двору, ОСОБА_4 - зять, ОСОБА_5 - дочка та ОСОБА_1 - внука. Ці четверо членів двору мали право власності на майно колишнього колгоспного двору, оскільки на день введення в дію Закону України «Про власність» (15 квітня 1991 р.) проживали однією сім`єю в даному колгоспному дворі. Після набрання чинності Законом України «Про власність» вони стали співвласниками будинковолодіння по 1/4 частині.

Право власності на будинковолодіння не зареєстроване. Ринкова вартість будинковолодіння на даний час становить 88251 грн.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 баби позивачки ОСОБА_6 відкрилася спадщина на належну їй 1/4 частину спірного будинковолодіння, яку прийняла у порядку спадкування за законом дочка ОСОБА_5 шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном у порядку п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР (в редакції 1963 р.).

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 матері позивачки ОСОБА_5 відкрилась спадщина на Ѕ (2/4) частину спірного будинковолодіння, яку прийняли спадкоємці за законом першої черги - чоловік ОСОБА_4 та дочка ОСОБА_1 у порядку ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, які стали власниками 1/2 частини будинковолодіння кожен.

Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 батька позивачки ОСОБА_4 відкрилася спадщина на належну йому 1/2 частину спірного будинковолодіння, яку прийняла позивачка у порядку ч.3 ст.1268 ЦК України як єдиний спадкоємець за заповітом, посвідченим 07.10.2011 р. секретарем виконкому Старокривотульської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області.

Спадкоємці за законом першої черги - рідні сестра та брат позивачки, які є відповідачами у справі, спадщину після смерті батька не прийняли і неї не претендують.

Вказані обставини, які відповідачами не заперечувались, підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами.

З огляду на те, що відсутність правоустановлюючого документу на спірне будинковолодіння перешкоджає позивачці оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальному порядку, за нею слід визнати право власності на вказане будинковолодіння з підстав належності ј частини на праві спільної сумісної власності, ј - у порядку спадкування за законом після померлої матері та Ѕ - у порядку спадкування за заповітом після померлого батька.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 120, 123 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), ст. 1223, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст. 200, 263-265 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на майно задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будинковолодіння АДРЕСА_1 вартістю 88251 грн. з підстав належності ј частини на праві спільної сумісної власності, ј - у порядку спадкування за законом після померлої ОСОБА_5 та Ѕ - у порядку спадкування за заповітом, посвідченим 07.10.2011 р. секретарем виконкому Старокривотульської сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області, після померлого ОСОБА_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , с. Старі Кривотули Івано-Франківського району Івано-Франківської області,реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 13.08.2021 р.

Суддя М.М.Хоминець