13.08.2021 227/2601/21
13 серпня 2021 року м. Добропілля
Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді: Мацишин Л.С.,
за участю секретаря судового засідання: Михайловської Т.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором купівлі-продажу,
У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором купівлі-продажу, в якій просила стягнути з відповідача за договором купівлі-продажу № 213 від 09 серпня 2019 року суму заборгованості в розмірі 4040,59 грн., яка складається з заборгованості за договором 1900 грн.; інфляційної суми 176,10 грн.; 3 % річних за користування чужими грошовими коштами 64,49 грн.; частини пені за договором в розмірі 1 %, обумовленої в договорі за прострочення платежу 1900 грн. В обґрунтування своїх вимог послалася на те, що 09 серпня 2019 року з відповідачем був укладений договір купівлі-продажу №213 на покупку товару на суму 1120 грн, з розстрочкою платежу на 3 міс., які ним оплачено. Проте, коли він приніс останній платіж, то взяв спортивний костюм за ціною 1350 грн. та пуховик за ціною 2500 грн,, на загальну суму 3850 грн. 11 жовтня 2019 року відповідач повернув 850 грн. та добрав білизна на суму 300 грн, і загальна сума боргу становить 3300 грн., який повинен був погасити протягом 4 місяців. Відповідач частково погашав борг і залишок становить 1900 грн, з 13 лютого 2020 року жодного платежу зроблено не було. У зв`язку з чим звернулась в суд з даним позовом.
Позивач в судовому засіданні позов підтримала з мотивів викладених в позовній заяві та суду пояснила, що 09 серпня 2019 року з відповідачем був укладений договір купівлі-продажу №213 на покупку товару на суму 1120 грн, з розстрочкою платежу на 3 міс. Договір був заповнений самим ОСОБА_2 .. Проте, коли він приніс останній платіж, то взяв спортивний костюм за ціною 1350 грн. та пуховик за ціною 2500 грн,, на загальну суму 3850 грн. Про що відповідачем особисто були внесенні нові записи в раніше укладений договір від 09 серпня 2019 року з вказівкою про новий товар та їхню суму, тобто вони усно узгодили про продовження строку дії договору. 11 жовтня 2019 року відповідач повернув 850 грн. та добрав білизна на суму 300 грн, і загальна сума боргу становить 3300 грн., який повинен був погасити протягом 4 місяців. Відповідач частково погашав борг і залишок становить 1900 грн. Просить позов задовольнити повністю, а також стягнути витрати по сплаті судового збору та 10 грн. за послуги банку з перерахування судового збору. .
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить розписка в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення.
За вказаних обставин, з урахуванням вимог ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе вирішити справу у відсутності відповідача.
Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне:
Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивач ОСОБА_1 зареєстрована як фізична-особа підприємець з правом здійснювати роздрібну торгівлю в неспеціалізованих магазинах, що також підтверджується копією свідоцтва платника єдиного податку.
09 серпня 2019 року між сторонами укладено договір купівлі-продажу товару в розстрочку № 213, згідно з яким ОСОБА_2 придбав в кредит з розстрочкою платежу на 3-4 місяців товар вартістю 1120 грн, а саме красівки. Договір містить графу «з умовами договору ознайомлений» напроти якої стоїть підпис відповідача. Підписання даного договору є підтвердженням факту передачі товару. (а.с.4)
Також, умовами вказаного договору передбачено, що у разі допущення прострочення чергового платежу вся сума непогашеної заборгованості, а також пеня в розмірі 1 % від простроченої суми за кожний день прострочення, буде стягнута в примусовому порядку незалежно від надходження строків чергових платежів за рішенням суду.
Крім того, згідно зі змісту договору вбачається, що міститься запис про пуховик вартістю 2500 грн., костюм 1350 грн., білизну на 200 грн. та білизну на 100 грн.
Як пояснила в судовому засіданні позивач, цей товар ОСОБА_2 згодом брав також в кредит в розстрочку на чотири місяці і сторонами узгоджено, що договір продовжено на цей строк.
З записів в договорі, які засвідченні підписами сторін також вбачаєтьсчя, що залишок заборгованості становить 1900 грн.
Суд бере до уваги наступні норми чинного законодавства як правове обґрунтування правових відносин, що виникли між сторонами.
Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
В п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач вказує, що відповідач частково погашав заборгованість і залишок становить 1900 грн., що підтверджується з записами в договорі, з завіренням підписів.
Таким чином, як вказує позивач та не спростовано відповідачем, останній порушив свої зобов`язання за договором, не виконав їх належним чином, на даний час продовжує ухилятись від виконання зобов`язання і залишок заборгованості за договором не погашає.
Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Станом на момент розгляду даної справи докази виконання відповідачем зобов`язань з повернення повної суми заборгованості за договором, сплати індексу інфляції за весь час прострочення, трьох процентів річних від простроченої суми, а також суми пені в матеріалах справи відсутні. Відповідач прострочив строк виконання зобов`язання встановлений договором, оскільки кінцевий термін повернення заборгованості за договором є 11 лютого 2020 року.
Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Договором передбачений розмір пені 1 % відсоток від простроченої суми за кожний день прострочення.
Позивач розраховує пеню за прострочення зобов`язання з 12 травня 2020 року по 28 червня 2021 року , та користуючись своїм правом на визначення меж позовних вимог, просить стягнути 1 % відсоток від простроченої суми за кожний день прострочення у розмірі 1900 грн., які суд вважає слід стягнути з відповідача.
Крім того, ч. 1 ст. 552 ЦК України передбачає, що сплата (передання) неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов`язку в натурі.
Суд враховує також те, що відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивач просила стягнути індекс інфляції та три відсотки річних з 12 травня 2020 року по 28 червня 2021 року.
За змістом статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні.
Таким чином, загальна сума індексу інфляції за період прострочення з 12 травня 2020 року по 28 червня 2021 року становитиме 176,10 грн. (59,40+ 116,70) грн. (1900*100,2 %* 99,8 % * 100,5 %*101%* 101,3 % * 100,9 %-1900 ) + (1900*101,3*101 % * 101,7 % * 100,7 % * 101,3 %-1900)
Відповідальність за прострочення виконання зобов`язання в вигляді трьох відсотків річних за вказаний період складає: 1900,00 грн. (сума простроченої заборгованості) х 3 % / 365 днів х 413= 64,49 грн.
Таким чином, на користь позивача з відповідача належить стягнути заборгованість в сумі 4040,59 грн., яка складається з заборгованості за договором 1900,00 грн.; інфляційної суми 176,10 грн.; 3 % річних за користування чужими грошовими коштами 64,49 грн.; частини пені за договором в розмірі 1 %, обумовленої в договорі за прострочення платежу 1900,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні з позовом до суду було сплачено судовий збір в розмірі 908 грн., а також витрати по сплаті банківських послуг в розмірі 10 грн.
Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 908 грн., а також витрати по сплаті цих послуг в розмірі 10 грн.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 549, 551, 610, 611, 612, 625 Цивільного кодексу України, ст.ст. 5, 12, 81, 141, 258, 263, 273, 280-284, 288 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса місця проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення коштів за договором купівлі-продажу задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 заборгованість у сумі 4040,59 (чотирьох тисяч сорока гривень п`ятдесяти дев`яти копійок) грн., яка складається з заборгованості за договором 1900,00 грн.; інфляційної суми 176,10 грн.; 3 % річних за користування чужими грошовими коштами 64,49 грн.; частини пені за договором в розмірі 1 %, обумовленої в договорі за прострочення платежу 1900,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн. (дев`ятсот восьми), а також витрати по сплаті цих послуг в розмірі 10 грн. (десяти).
Рішення суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Добропільський міськрайонний суд Донецької області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Л.С. Мацишин

13.08.2021