Котовський міськрайонний суд Одеської області
СУДОВИЙ НАКАЗ
Справа № 505/523/21
Провадження № 2-н/505/39/2021
02.04.2021 року суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області Івінський О.О. розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію, інфляційних нарахувань та 3% річних на загальну суму 1118,30 грн.
Відповідно до ст.ст. 161,163,167,168 ЦПК України,-
17.02.2021 року ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» звернулась до суду із вказаною заявою.
Заявник стверджує, що постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) № 429 від 14.06.2018 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» надано ліцензію з постачання електричної енергії споживачу.
ТОВ «ООЕК» з 01 січня 2019 року являється постачальником універсальних послуг, на якого покладений спеціальний обов`язок, щодо постачання електричної енергії побутовим споживачам на території Одеської області, відповідно до п.2 ч.2 ст. 62, ст. 63 Закону України «Про ринок електричної енергії».
У зв`язку з реформою у сфері енергетики, всі діючі станом на 31.12.2018 р. побутові споживачі постачальника за регульованим тарифом (в Одеській області - це AT «ДТЕК Одеські електромережі» (AT «Одесаобленерго») автоматично, без додаткової згоди самих споживачів, почали отримувати послуги постачання електричної енергії від нового постачальника електричної енергії (в Одеській області - це ТОВ «ООЕК») на умовах раніше укладених договорів. Такий порядок прямо врегульований п. 13 Перехідних положень Закону України «Про ринок електричної енергії», п. 2 та п.4 Постанови № 312 від 14.03.2018 р. про затвердження «Правил роздрібного ринку електричної енергії» (скорочено - ПРРЕЕ).
Між ТОВ «ООЕК» та споживачем ОСОБА_1 укладено договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на об`єкт, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом вчинення споживачем дій, що засвідчують його бажання укласти договір, а саме фактом споживання електричної енергії.
Для проведення розрахунків ТОВ «ООЕК» на ім`я побутового споживача ОСОБА_1 відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .
В порушення своїх обов`язків ОСОБА_1 не здійснює оплату за електроенергію, що була поставлена TOB «ООЕК» своєчасно та в повному обсязі, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість перед ТОВ «ООЕК» за спожиту електроенергію у сумі 1054,98 грн., інфляційних нарахувань 43,50 грн., та 3% річних 19,82 грн.
Заявник просить суд видати судовий наказ про стягнення з боржника заборгованості, а також витрат по сплаті судового збору.
Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання та зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3 % річних за весь період прострочення.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.
Вивчивши матеріали заяви, суд вважає, що вона підлягає задоволенню, так як вимога про видачу судового наказу підтверджується наданими матеріалами.
Підстави для відмови у видачі судового наказу, передбачені ст. ст. 164, 165 ЦПК України, відсутні.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 168 ЦПК України, суд повідомляє, що під час розгляду вимог у порядку наказного провадження та видачі судового наказу суд не розглядає обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.
Керуючись ст. ст. 160-163, 167, 168 ЦПК України,
Згідно з ч.1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав.
Згідно з ч.1 ст. 172 ЦПК України, у разі ненадходження до суду заяви від боржника про скасування судового наказу протягом п`яти днів після закінчення строку на її подання судовий наказ набирає законної сили.
Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
Строк пред`явлення судового наказу до виконання три роки.
Суддя О.О. Івінський