КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2021 року м. Київ

Унікальний номер справи № 761/4239/20

Апеляційне провадження 22-ц/824/4426/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача: Махлай Л.Д.,

суддів: Кравець В.А., Мазурик О.Ф.

при секретарі: Гойденко Д.В.

сторони

позивачі ОСОБА_1

ОСОБА_2

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 липня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Мальцева Д.О., у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

у лютому 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ТОВ «Вердикт Капітал», у якому просили зобов`язати відповідача подати реєстратору Державного реєстру обтяжень рухомого майна заяву про припинення і виключення з реєстру приватного обтяження, зареєстрованого 26.11.2014 за № 14654346, реєстратором: Асіпчикова Олена Михайлівна, Харківська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, Харківська область, на підставі договору про відступлення прав за договорами застави, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Розсоха С.С., боржник: ОСОБА_3 , код: НОМЕР_1 , об`єкт обтяження - автомобіль вантажний MERCEDES-BENZ 132L, тип - вантажний фургон рефрижератор, 1995 року випуску, колій - білий, номер об`єкта - НОМЕР_2 , номер державної реєстрації - НОМЕР_3 .

В обґрунтування позову зазначали, що 20.09.2014 батько позивачів, ОСОБА_4 , придбав спірний автомобіль у ОСОБА_5 , який в свою чергу набув автомобіль у спадок після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 . Зазначений автомобіль, відповідно до умов кредитного договору, укладеного між спадкодавцем ОСОБА_3 та Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль» (правонаступник - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль») був об`єктом застави. Про наявність будь-яких обтяжень батьку позивачів, ОСОБА_4 на момент придбання автомобіля нічого не було відомо. Після смерті батька вони набули спірний автомобіль у спадок по 1/2 частини відповідно, перешкод для оформлення права власності чи наявності обтяжень на вказане майно не було. Проте надалі коли вони мали намір продати автомобіль, стало відомо про наявність обтяження відносно належного їм майна, яке було зареєстроване 26.11.2014 з терміном дії до 26.11.2019, боржник: ОСОБА_3 , розмір основного зобов`язання: 640 000, 00 грн, обтяжувач: ТОВ «Вердикт Капітал», відомості про обмеження: заборона відчуження. Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 26.11.2015 у справі № 619/3761/15-ц відмовлено ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у позові до ОСОБА_6 , ОСОБА_5 (спадкоємців боржника ОСОБА_3 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором за пропуском позовної давності.

Оскільки на час набуття автомобіля у власність будь - яких обтяжень не було та у стягненні заборгованості по кредиту відмовлено, вони звернулись до відповідача із заявою про припинення приватного обтяження на належне їм майно, однак відповідач залишив цю заяву поза увагою.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 10.07.2020 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, суд не врахував, що на час придбання спірного автомобіля їх батьком 20.09.2014 обтяження не було зареєстроване, та що рішенням суду, яке набрало законної сили кредитору відмовлено у стягненні боргу з позичальника, який передав свого часу цей автомобіль в заставу. Відтак оскільки майно набуте без обтяження, вважають їх позовні вимоги є законними. Апелянт звертає увагу на те, що Шевченківським районним судом м. Києва розглядалася справа у подібних правовідносинах та позов було задоволено.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Бідило Т.О. подав заяву про розгляд справи у відсутності їх відсутності.

Представник відповідача Орєхов А.В. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін посилаючись на його законність та обґрунтованість.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки не повідомив, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у його відсутності, за правилами ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачі є співвласниками у рівних частках автомобіля марки MERCEDES-BENZ 132L, модель 1320, тип - спеціалізований вантажний - спеціалізований фургон-рефрижератор, 1995 року випуску, колій - білий, номер шасі (кузова, рами) - НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_4 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 29.06.2017 приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Папка Т.В.

Зазначений автомобіль належав батьку позивачів, ОСОБА_4 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , виданого 20.09.2014 Центром ДАІ 6303.

Зазначений автомобіль перебував у заставі у ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» на підставі договору застави № 011/02/3-1553/1-06, укладеного 16.11.2006 між банком та ОСОБА_3 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № P17929 від 27.11.2019, в Реєстрі міститься обтяження відносно спірного автомобіля, яке зареєстроване 26.11.2014 з терміном дії до 26.11.2019 за реквізитами: вид обтяження - приватне обтяження, тип реєстрації - поточна, тип обтяження - застава рухомого майна, зареєстровано: 26.11.2014 реєстратором Асіпчикова О.М., Харківська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, Харківська обл., документ-підстава: договір про відступлення прав за договорами застави, серія та № 8141, виданий 16.08.2019, видавник - приватний нотаріус КМНО Розсоха С.С., боржник: ОСОБА_3 , обтяжувач: ТОВ «Вердикт Капітал», розмір основного зобов`язання: 640 000 грн, строк виконання зобов`язання: 08.11.2011, термін дії: 26.11.2019, стан реєстрації: запис втратив чинність по завершенню п`ятирічного терміну зберігання.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачі не надали доказів, які свідчили б про припинення договору застави та як наслідок виникнення обов`язку у відповідача подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. Крім того, запис про обтяження, який міститься в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та який просять вилучити позивачі, стосується не тільки майна, яке належить позивачам, а й іншого рухомого майна, зокрема, автомобіля вантажного, марки VOLVO FL 7.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

За матеріалами справи встановлено, та це не заперечувалося відповідачем, що на час придбання ОСОБА_4 (батьком позивачів) 20.09.2014 спірного автомобіля у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього майна не було.

Таке обтяження було зареєстроване у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна лише 26.11.2014.

Відтак ОСОБА_4 вважається добросовісним набувачем, який набув спірний автомобіль без обтяжень, оскільки до 26.11.2014 він не значився в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна і обмеження на заборону його відчуження були відсутні.

Позивачі набули спірний автомобіль у власність у порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 . Оскільки ОСОБА_4 набув спірний автомобіль без обтяжень, відповідно позивачі успадкували цей автомобіль після смерті ОСОБА_4 також без обтяжень.

Позивачі набули спірне майно в порядку спадкування, а відтак воно не може бути вилучене у них.

Наявність же обтяження, зареєстрованого після набуття спірного автомобіля батьком позивачів, порушує їх право вільно розпоряджатися цим автомобілем, а відтак порушує право власності.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Наявність невиконаного зобов`язання по кредитному договору, укладеному між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ФОП ОСОБА_3 та наявність договору застави спірного автомобіля, укладеного на забезпечення виконання зобов`язань по кредитному договору не може бути підставою для відмови у позові, оскільки за змістом ст. 12 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом.

Суд не врахував положення зазначених норм та дійшов помилкового висновку про те, що чинність договору застави, у якому ні позивачі, ні їх батько як спадкодавець не є сторонами цього договору, є підставою для відмови у позові.

Також помилковими є посилання суду на те, що позивачами не надано доказів виконання кредитних зобов`язань, забезпечених заставою.

Ні позивачі, ні їх батько як спадкодавець не є стороною кредитного договору та не мають будь - яких зобов`язань перед банком чи його правонаступником.

Крім того, рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 26.11.2015 у справі № 619/3761/15-ц відмовлено ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» у позові до ОСОБА_6 , ОСОБА_5 (спадкоємців боржника ОСОБА_3 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором за пропуском позовної давності.

Оскільки обтяження на спірний автомобіль перешкоджає позивачам розпорядитися цим автомобілем суд помилково виходив з того, що позовні вимоги не можуть бути задоволені.

Посилання суду на те, що у записі про обтяження, який просять вилучити позивачі, крім спірного автомобіля, зазначено також вантажний автомобіль VOLVO FL 7 не може бути підставою для відмови у позові, оскільки позивачі просили скасувати обтяження лише в частині щодо автомобіля MERCEDES-BENZ 132L. Будь - яких вимог щодо вантажного автомобіля VOLVO FL 7 не заявлялося.

Згідно з п. 2 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 № 830, державний реєстр обтяжень рухомого майна (далі - Реєстр) - єдина комп`ютерна база даних про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження; держатель Реєстру - Мін`юст, що забезпечує ведення Реєстру; адміністратор Реєстру - державне підприємство, що належить до сфери управління Мін`юсту, що відповідає за технічне, технологічне та програмне забезпечення Реєстру, збереження та захист даних, що містяться у Реєстрі; реєстратори - суб`єкти, уповноважені держателем Реєстру надавати послуги з державної реєстрації відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також звернення стягнення на предмет обтяження, приймати заяви, видавати завірені витяги з Реєстру та виконувати інші функції, передбачені цим Порядком.

Підставою для внесення запису про припинення обтяження до Реєстру відповідно до ст. 43, 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та п. 24 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, є заяви обтяжувача чи уповноваженої ним особи.

Обтяжувач чи уповноважена ним особа має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і виключення запису з Реєстру чи про продовження строку дії реєстрації не більш як на п`ять років.

Після припинення обтяження обтяжувач самостійно, на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати реєстратору заяву про припинення обтяження і виключення його з Реєстру.

Відомості про припинення публічного обтяження підлягають державній реєстрації протягом п`яти днів після його припинення. Проведення реєстрації відомостей про припинення публічного обтяження покладається на уповноважений орган чи на уповноважену ним особу.

Записи про обтяження, які втратили чинність, підлягають виключенню з Реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження.

Відповідно до п. 25 цього Порядку реєстратор вносить до Реєстру відомості про припинення обтяження в день прийняття заяви.

Оскільки позивачі позбавлені права від свого імені подавати заяви про припинення обтяження рухомого майна, позовні вимоги є законними та обґрунтованими.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позову.

Судовий збір у сумі 840,80 грн, сплачений при подачі позовної заяви та судовий збір у сумі 1 261,20 грн, сплачений при подачі апеляційної скарги підлягає стягненню з відповідача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Між ОСОБА_1 та адвокатом Бідило Т.О. 05.12.2019 укладено договір про надання правової допомоги. Відповідно до розрахунку суми гонорару розмір плати за надання правової допомоги у даній справі складає 12 000 грн. У зазначену суму включено надання консультацій 750 грн, пошук та аналіз судової практики 3 750 грн, складення позовної заяви 2 250 грн, ознайомлення із відзивом та його правовий аналіз 2 250 грн, участь у судових засіданнях 2 250 грн та отримання рішення суду 750 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечував проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу, вказуючи, що такі витрати не підтверджені належними доказами, у розрахунок суми гонорару включені послуги, які можливо і не будуть надані, та з розрахунку не вбачається відповідно до якого договору він складений.

У статті 137 ЦПК України закладені критерії оцінки як співмірності витрат на оплату послуг адвоката ( адекватності ціни за надані адвокатом послуги відносно складності та важливості справи, витраченого на ведення справи часу тощо), так і критерій пов`язаності цих витрат із веденням справи взагалі. Неспівмірність витрат на правничу допомогу із передбаченими законом критеріями є підставою для подання стороною - опонентом клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При цьому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка подає таке клопотання.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Відповідно до ст. 30 цього ж Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Вказані у розрахунку суми гонорару, а саме надання консультацій 750 грн, пошук та аналіз судової практики 3 750 грн, складення позовної заяви 2 250 грн, ознайомлення із відзивом та його правовий аналіз 2 250 грн відповідає обсягу наданої правової допомоги.

Натомість участь у судових засіданнях 2 250 грн є лише передбачуваними витратами, які позивач не поніс. Так само плата за отримання рішення у сумі 750 грн не є обгрунтованою, оскільки копія рішення суду надсилається учаснику справи чи видається безкоштовно, а за видачу повторної копії рішення встановлений судовий збір у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».

Відтак з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у сумі 9 000 грн.

Зазначені витрати визначені сторонами договору про надання правової допомоги, а тому відсутність платіжних документів про сплату таких витрат не може бути підставою для відмови у їх стягненні, оскільки сторони договору мають право провести розрахунки за договором як при укладенні договору, так і після завершення розгляду справи або у інший термін за домовленістю, наприклад, після виконання рішення суду.

У апеляційній скарзі позивач збільшив розмір витрат на правову допомогу до 18 000 грн, проте будь - яких обґрунтувань чи розрахунків щодо такої суми не надав.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 10 липня 2020 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» подати реєстратору Державного реєстру обтяжень рухомого майна заяву про припинення і виключення з реєстру приватного обтяження, зареєстрованого 26.11.2014 за № 14654346, реєстратором: Асіпчикова Олена Михайлівна, Харківська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, Харківська область, на підставі договору про відступлення прав за договорами застави, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Розсоха С.С., боржник: ОСОБА_3 , код: НОМЕР_1 , об`єкт обтяження - автомобіль вантажний MERCEDES-BENZ 132L, тип - вантажний фургон рефрижератор, 1995 року випуску, колій - білий, номер об`єкта - НОМЕР_2 , номер державної реєстрації - НОМЕР_3 .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судовий збір у сумі 2 102 грн по 1 051 грн на кожного.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у сумі 9 000 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення постанови до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду з підстав, визначених у ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлений 07.04.2021.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді В. А. Кравець

О. Ф. Мазурик