Номер провадження: 22-ц/813/2805/21
Номер справи місцевого суду: 510/1705/16-ц
Головуючий у першій інстанції Дудник В. І.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Таварткіладзе О. М., Заїкіна А. П.,

за участю секретаря Дерезюк В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ренійського районного суду Одеської області від 07.04.2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області, СВК «Іскра» про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до Ренійського районного суду Одеської області з позовом до Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області, СВК «Іскра» Ренійського району Одеської області, відповідно до якого просила суд визнати за нею, ОСОБА_2 , в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку загальною площею 1,94 га., розташовану на території Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії IV -ОД №010070 від 12 березня 2004 року, після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При цьому посилаючись на те, що після смерті ОСОБА_3 позивачка у встановлені строки звернулась до Ренійської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 07.04.2017 року позовні вимоги ОСОБА_2 було задоволено, постановлено:

визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом право власності на земельну ділянку загальною площею 1,94 га., розташовану на території Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії IV -ОД №010070 від 12 березня 2004 року, після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду першої інстанції вмотивовано тим, що позивач у справі є спадкоємцем першої черги за законом (ст. 1261 ЦК України). У відповідний 6-місячний строк, ніхто із спадкоємців до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не звернувся, однак позивач на момент смерті спадкодавця ОСОБА_3 , мешкала разом із нею, після її смерті продовжувала користуватися земельною ділянкою, отже фактично вступила в управління та володіння спадковим майном в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення судом норм процесуального та неправильне застосування матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким:

визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину земельної ділянки загальною площею 1,94 га., розташовану на території Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії IV -ОД №010070 від 12 березня 2004 року;

визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину земельної ділянки загальною площею 1,94 га., розташовану на території Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії IV -ОД №010070 від 12 березня 2004 року.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що вона є дочкою померлої ОСОБА_3 , а отже спадкоємцем першої черги, як і позивачка.

Крім того, спірна земельна ділянка належала батькам позивачки та ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом по Ѕ частині кожному.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді Ѕ частини спірної земельної ділянки та спадкоємцями першої черги є ОСОБА_4 (чоловік померлої), ОСОБА_1 (дочка), ОСОБА_2 .

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції під час ухвалення рішення було допущено порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, а саме позбавлення ОСОБА_1 права на спадкування після смерті батьків.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду в особі судді судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду Князюка О.В. від 10.04.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 . залишено без руху, оскільки скаржником не було подано обґрунтоване та вмотивоване клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

12 травня 2020 року до суду апеляційної інстанції на виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, ОСОБА_1 подала клопотання про усунення недоліків апеляційної скарги.

22 травня 2020 року ухвалою Одеського апеляційного суду під головуванням судді Князюка О.В. провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ренійського районного суду Одеської області від 07.04.2017 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області, СВК «Іскра» про визнання права власності на спадкове майно було відкрито.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 29 травня 2020 року у складі колегії суддів цивільної палати: головуючого Князюка О.В., суддів Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П. справу було призначено до розгляду.

Сторони до судового засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялись, причини неявки суду не повідомили.

Заяв та клопотань щодо відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надійшло.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у найскорішому вирішені питання щодо розгляду справи по суті, освідомленість її учасників про розгляд справи, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності її учасників.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.

З копії свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 , виданим Котловинською сільською радою Ренійського району Одеської області вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 .

З копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Ренійської районної державної нотаріальної контори Букатич Е.В. 22.11.2005 року та зареєстрованим в реєстрі за №2936, вбачається, що спадкоємцем Ѕ частки майна громадянина ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 є мати - ОСОБА_3 .

Спадкове майно на яке видано свідоцтво складається з:

-земельної ділянки розміром 1,94 га, розташованої на території Котловинської сільської ради, мас. 8, діл. № НОМЕР_2 , яка знаходилась у приватній власності померлого на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІУ-ОД №010070, виданого Ренійською районною державною адміністрацією 12 березня 2004 року.

З копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим державним нотаріусом Ренійської районної державної нотаріальної контори Букатич Е.В. 22.11.2005 року та зареєстрованим в реєстрі за №2934, вбачається, що спадкоємцем іншої Ѕ частки майна громадянина ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 є батько - ОСОБА_4 .

З копій спадкових справ, відкритих після померлих ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 вбачається наступне.

З заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_4 звернулись: ОСОБА_6 та ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 звернулась до Ренійської державної нотаріальної контори із заявою про відмову від належної їй частки в спадковому майні на користь її брата - ОСОБА_6 та сестри - ОСОБА_1 .

На випадок смерті ОСОБА_4 залишив заповіт, посвідчений секретарем виконкому Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області 08.06.2007 року та зареєстрований в реєстрі за №283.

Зі змісту заповіту вбачається, що ОСОБА_4 на випадок смерті робить наступне розпорядження:

-належне заповідачу на праві особистої власності домоволодіння з надвірними спорудами, що розташоване по АДРЕСА_1 , грошові вклади, що знаходяться у ощадбанку № НОМЕР_3 . Котловина, заповідає сину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- належну заповідачу земельну ділянку (пай), що знаходиться на території Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області, прості іменні акції ВАТ радгосп «Перемога», заповідає доньці - ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 звернулась: ОСОБА_2 .

ОСОБА_6 та ОСОБА_1 та ОСОБА_7 звернулись до Ренійської державної нотаріальної контори із заявою про відмову від належної їм частки в спадковому майні на користь - ОСОБА_2

На випадок смерті ОСОБА_3 залишила заповіт, посвідчений секретарем виконкому Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області 08.06.2007 року та зареєстрований в реєстрі за №284, відповідно до якого все своє майно, з чого б воно не складалось та де б не знаходилось заповідає дочці - ОСОБА_2 .

З заяви ОСОБА_2 вбачається, що на день смерті ОСОБА_3 залишилось наступне майно:

-Ѕ частка житлового будинку з надвірними спорудами на земельній ділянці, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

-грошові внески в Ощадбанку м. Рені;

прості іменні цінні папери ВАТ Насінницький радгосп «Перемога», с. Котловина, Ренійський район, Одеська область.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.01.2011 року ОСОБА_2 успадкувала Ѕ частку житлового будинку з надвірними спорудами на земельній ділянці, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Житловий будинок розташований на земельній ділянці площею 0,18 га, яка згідно з рішенням №43 Котловинської сільради від 08.12.2993 року була передана ОСОБА_4 безкоштовно у власність для будівництва і обслуговування будинку, господарських споруд.

Також до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17.07.2012 року ОСОБА_2 успадкувала земельну ділянку розміром 2,13 га, розташовану на території Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області, мас. № НОМЕР_4 , діл. № НОМЕР_5 , яка знаходилась у приватній власності померлої на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІV-ОД №010072.

Постановою державного нотаріуса Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області Букатич Е.В. від 06.08.2016 року було відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Мотивувальна частина

застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з наступних підстав.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

П.п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки, рішення суду вимогам, викладеним у ст. 263 ЦПК України у повній мірі не відповідає, тому апеляційний суд з огляду на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушенням норм процесуального права відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, перевіривши його законність і обґрунтованість не тільки у межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню у повному обсязі, а судове рішення підлягає скасуванню.

Згідно із статтями 1216 - 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом статей 1220, 1221 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (ст. 1222 ЦК України).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст. 1223 ЦК України).

У статтях 1268, 1269 ЦК України, в редакції чинної на час відкриття спадщини, зазначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Обставини, які входять до предмета доказування у зазначеній категорії справ, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, тощо.

Отже, суду першої інстанції необхідно було встановити коло спадкоємців померлої, з`ясувати хто з них прийняв спадщину у встановленому законом порядку, й відповідно вирішити питання про залучення цих осіб до участі в справі.

Територіальна громада може бути відповідачем в даній справі тільки при відсутності інших спадкоємців за законом або за заповітом, які прийняли спадщину. Таким чином, суд не перевірив чи є Котловинська сільська рада та СВК «Іскра» Ренійського району Одеської області належними відповідачами в даній справі.

Крім того, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що померлій ОСОБА_3 на праві власності на підставі свідоцтва про право на спрадщину за законом належала Ѕ частина спірної земельної ділянки.

Однак, суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржуване рішення у даній справі, не встановив кому саме належить спадкове майно, коло спадкоємців, не з`ясував чи цим рішенням не будуть порушуватися права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, зокрема особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_1 , яку суд не залучив до участі у справі як відповідача, що не давало суду підстав для ухвалення у даній справі рішення про задоволення позову та визнання за позивачем ОСОБА_2 права власності на спадкове майно.

За таких обставин, на думку колегії суддів, суд першої інстанції прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси особи, що не була залучена до участі у справі, що відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 .

Разом з тим, з прохальної частини апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 заявлає окремі позовні вимоги на стадії апеляційного перегляду справи, а саме просить суд:

визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину земельної ділянки загальною площею 1,94 га., розташовану на території Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії IV -ОД №010070 від 12 березня 2004 року;

визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину земельної ділянки загальною площею 1,94 га., розташовану на території Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області, виділену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії IV -ОД №010070 від 12 березня 2004 року.

Колегія звертає увагу, що вказані вимоги та доводи, викладені в апеляційній скарзі можуть бути підставою для звернення ОСОБА_1 до суду з окремим позовом з метою захисту її порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Ренійського районного суду Одеської області від 07.04.2017 року - скасувати.

Постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 25 березня 2021 року.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: О. М. Таварткіладзе

А. П. Заїкін