Справа № 462/563/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2021 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Іванюк І.Д., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду у м. Львові цивільну справу за позовом Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, -

в с т а н о в и в:

Позивач ЛКП «Залізничнетеплоенерго» звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачів на його користь 35 698,86 грн. заборгованості по оплаті за спожиту теплову енергію за період з 01.02.2016 року по 31.03.2019 року та сплачений судовий збір в сумі 1909,90 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно Закону України «Про теплопостачання» та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ЛКП «Залізничнетеплоенерго» є виробником та виконавцем послуг з надання теплової енергії населенню. Тарифи з опалення та гарячого водопостачання ЛКП «Залізничнетеплоенерго» для населення встановлюються постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг. Відповідачі зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 і отримують послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які надає ЛКП «Залізничнетеплоенерго». Факт надання теплоносія до будинку підтверджується актами №516 від 11.10.2016р., №542 від 10.10.2017р. та №573 від 25.10.2018р. Площа квартири відповідачів включена до всієї опалювальної площі будинку, на яку подається навантаження. Будинок відповідачів обладнаний лічильником опалення і щомісячно ЛКП «Залізничнетеплоенерго» отримує покази використаної теплової енергії. Договір між відповідачами і позивачем про надання послуг з центрального опалення та гарячого водопостачання не укладено, проте зобов`язання сторін виникають із закону. Плату за спожиті послуги споживачі зобов`язані вносити не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Однак відповідачі не виконують покладені на них обов`язки, зокрема за період з 01.02.2016 року допустили заборгованість за надані їм послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, а тому ЛКП «Залізничнетеплоенерго» зверталося із заявою до Залізничного районного суду м. Львова про видачу судового наказу щодо стягнення із відповідачів заборгованості за постачання теплової енергії, який було видано 04.04.2019 року, проте ухвалою суду від 21.05.2019 року такий скасовано. Враховуючи наведене просить позов задоволити.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 16 лютого 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачам встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними в справі матеріалами.

Відповідачі своїм правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалися.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до приписів ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».

У відповідності до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Крім цього, положеннями ст. 68 ЖК України передбачено обов`язок квартиронаймачів нести витрати по оплаті комунальних послуг, а згідно із ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому законом порядку тарифами.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги.

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що балансоутримувачем будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 64, 67, 68 ЖК України та п.5 ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", ст. 19 Закону України "Про теплопостачання", Постанови КМУ від 21 липня 2005р. №630 "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

Відтак, у даному випадку, ЛКП «Залізничнетеплоенерго» є виробником та виконавцем послуг з надання теплової енергії населенню, є юридичною особою, господарюючим суб`єктом, згідно його статуту має на меті отримання прибутку, а серед видів його діяльності, зазначених у статуті та у відомостях, що містяться в ЄДРПОУ, є надання теплової енергії усім категорії споживачів.

Так, судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зареєстровані та проживають у квартирі АДРЕСА_2 , що стверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї та прописки №9 від 15.09.2020 року /а.с.24/.

Факт надання послуги центрального теплопостачання та гарячого водопостачання до будинку АДРЕСА_3 підтверджується актами від 11.10.2016 р., 10.10.2017р., 25.10.2018 р. та долученими до матеріалів справи актами про зняття показів засобів обліку теплової енергії /а.с. 25-39/.

Крім того, з акту від 25.05.2017 року вбачається, що споживачам по АДРЕСА_3 з 10.05.2017 року тимчасово відключено гаряче водопостачання, яке було відновлено з 25.05.2017 року /а.с. 38/.

Як вбачається із долучених до матеріалів справи відомостей про нарахування та оплату послуг за центральне опалення та гаряче водопостачання (а.с. 25, 26), відповідачі, отримавши послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, від виконання обов`язку по оплаті наданих послуг ухилилися, сплатили такі частково у сумі 600 грн. та 900 грн. відповідно, чим допустили утворення заборгованості за період з 01.02.2016 року по 03.2019 року, загальна сума якої станом на 21.03.2019 року становила 35698,86 грн. /а.с. 24/.

04.04.2019 року Залізничним районним судом м. Львова було видано судовий наказ про солідарне стягнення із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ЛКП «Залізничнетеплоенерго» 35698,86 грн. боргу за спожиту теплову енергію та судовий збір в розмірі 192,10 грн., який ухвалою суду від 21.05.2019 року був скасований /справа №462/2053/19/.

Також, судом встановлено, що договір на постачання теплової енергії між позивачем та відповідачами не укладався.

Так, згідно ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем.

Однак, відповідно до п.1 ч.3 ст. 20 цього Закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Згідно із п.3 ч.2 ст. 21 Закону виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. А тому відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення відповідачів, як споживачів, від оплати таких послуг.

Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного суду України від 30.10.2013 р. у справі № 6-59цс13 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 7 липня 2020 року у справі № 712/8916/17, відповідно до якої споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідачі, отримавши за спірний період послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, мали обов`язок оплатити їх вартість, однак допустили заборгованість по їх оплаті за період з 01.02.2016 року по 31.03.2019 року в розмірі 35698, 86 грн., а тому такі позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення.

Також, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути по 477,48 грн. судового збору з кожного.

Керуючись ст. 67 ЖК України, ст.ст. 13, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 2, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 274, 275, 279, 264, 265, 268 ЦПК України, суд-

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» 35698 (тридцять п`ять тисяч шістсот дев`яносто вісім) гривень 86 коп. заборгованості за спожиту теплову енергію.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь Львівського комунального підприємства «Залізничнетеплоенерго» по 477,48 грн. судового збору з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до вимог п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

При цьому, у відповідності до вимог п.3 Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Учасники справи:

Позивач: Львівське комунальне підприємство «Залізничнетеплоенерго» //, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. С.Петлюри,4а.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно відповіді від Міністерства доходів та зборів надати реєстраційний номер облікової картки вказаної фізичної особи не має можливості з причин, що боржник/стягувач з такими реєстраційними даними: ПІБ, дата народження, місце проживання у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків не зареєстрований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Іванюк І.Д.