СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/22969/20

пр. № 2/759/2559/21

29 березня 2021 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді - Журибеди О.М.,

при секретарі - Мурга Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 у грудні 2020 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу на підставі розписки в розмірі 41788,08 грн., з яких: основний борг - 40200,00 грн., інфляційні - 807,15 грн., 3 % річних - 780,93 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 27.02.2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір позики на підставі якого позивач надав у борг відповідачу грошові кошти у розмірі 40200,00 грн., строком повернення до 31.03.2020 року. Оскільки в обумовлений строк грошові кошти відповідачем повернені не були, позивач звернулася до суду з відповідною позовною заявою.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24.12.2020 року провадження у справі відкрито та розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні з викликом сторін.

Оскільки справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, сторони в судове засідання не викликалися.

Відповідач у встановлений судом строк не подав відзиву на позов, у зв`язку з чим суд вирішив розглянути справу на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27.02.2020 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір позики на підставі якого позивач надав у борг відповідачу грошові кошти у розмірі 40200,00 грн., строком повернення до 31.03.2020 року.

Зазначені обставини підтверджуються складеною відповідачем власноруч та підписаною розпискою від 27.02.2020 року.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України встановлено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, у встановлений в зобов`язанні строк (термін) його виконання. Якщо боржник не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, за правилами ч. 1 ст. 612 ЦК, боржник вважається таким, що прострочив.

Відповідно до положень ст. 525 ЦК, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, неповернення позики у передбачений договором строк, є неналежним виконанням зобов`язання та у розумінні ст. 610 ЦК України є його порушенням. Порушення зобов`язання є підставою для застосування правових наслідків передбачених ст. 611 ЦК України, в тому числі, відшкодування збитків та сплати неустойки.

Крім того, як визначено ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач обов`язок повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором, належним чином не виконав, суму позики не повернув.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача суми позики у розмірі 40200,00 грн. підлягає задоволенню.

Крім того, оскільки відповідач прострочив виконання зобов`язання за договором позики, останній у відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, зобов`язаний відшкодувати позивачу 3% річних за період прострочення, а саме 01.04.2020 року по 23.11.2020 року у розмірі 780,93 грн. та інфляційні витрати за період з 01.04.2020 року по 23.11.2020 року у розмірі 807,15 грн., відповідно наданого позивачем до розрахунку.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач обов`язок повернути грошові кошти у строк та в порядку, що встановлені договором, належним чином не виконав, суму боргу не повернув.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача суми грошових коштів у розмірі 41788,08 грн., з яких: основний борг - 40200,00 грн., інфляційні - 807,15 грн., 3 % річних - 780,93 грн., є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Перелік витрат, пов`язаних з розглядом справи наведений в частині третій вказаної статті і до них, зокрема належать витрати на професійну правничу допомогу.

В силу вимог статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних витрат. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Таким чином, з відповідача підлягає стягненню сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 533, 610-612, 625, 629, 1046-1050 ЦК України, ст.ст. 6,7, 12-13, 76-81, 133, 137, 141, 259, 263-265, 274-279, 354-355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Магдалинівським РВ УМВС України у Дніпропетровській області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) суму боргу за договором позики від 27.02.2020 року в розмірі 41788 ( сорок одну тисячу сімсот вісімдесят вісім ) грн. 08 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий, паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Магдалинівським РВ У МВС України у Дніпропетровській області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя О.М. Журибеда