РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2021 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді - Зосименка О.М.,

при секретарі с/з - Ковальчук О.С.,

за участю: позивача - ОСОБА_1 ,

представник позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3 ,

представник відповідача ОСОБА_4

представника третьої особи - Жалюк В.С.

представника третьої особи - Першина Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей Житомирської міської ради, про відібрання дітей, за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - Орган опіки та піклування Житомирської міської ради про встановлення опіки, призначення опікуна та стягнення аліментів, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей Житомирської міської ради, в якому просив суд відібрати у дідуся ОСОБА_5 , та дядька, ОСОБА_3 , малолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та передати дітей їх батьку - позивачу.

В обґрунтування позову вказав, що рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 07.08.2017р. розірвано шлюб позивачем та ОСОБА_8 . Від шлюбу у них є двоє малолітніх дітей ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , які після розірвання шлюбу залишилися проживати з матір`ю. В подальшому ІНФОРМАЦІЯ_3 мати дітей померла, та на період хвороби і до смерті ОСОБА_8 проживала з її рідним братом ОСОБА_3 та з її батьком ОСОБА_5 , які здійснювали догляд за нею та дітьми. Проте, як діти не мають відповідного догляду та не забезпечуються належними умовами проживання, а їх батько не позбавлений батьківських прав, позивач просить позов задовольнити та відібрати дітей у відповідачів.

У позові зазначено орієнтовний розрахунок судових витрат, які позивач очікує понести, в тому числі на професійну правничу допомогу - 5 000 грн. У відповідності до п.8 ст. 141 ЦПК України до закінчення судових дебатів заяв про надання доказів на підтвердження понесених витрат на правову допомогу у даній справі по вимозі про відібрання дітей позивачем та представником позивача не подано та у судових засіданнях не зроблено.

У відзиві на позов представник відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_4 заперечила щодо заявлених позовних вимог та у відзиві вказано, що з 2015 року ОСОБА_8 , разом зі своїми дітьми, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , проживала в квартирі АДРЕСА_1 . Місце проживання дітей за вказаною адресою офіційно зареєстроване в 2017 році. На даний час малолітні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проживають за місцем своєї реєстрації разом з дідусем ОСОБА_5 та дядьком ОСОБА_3 . Позивач дітьми не цікавився, з нього примусово стягувалися аліменти на їх утримання, однією з головних причин розлучення з ОСОБА_1 була його агресивна поведінка та фізичне насилля щодо дружини та старшої доньки, та вказав на відсутність спілкування дітей з батьком є наслідком усвідомленого небажання дітей йти до батька в противагу твердженням позивача про чинення перешкод. Діти доглянуті і забезпечені належними умовами проживання.

У відзиві на позов представником ОСОБА_5 - ОСОБА_11 зазначено орієнтовний розрахунок витрат, які відповідач поніс і які очікує понести, а саме: на професійну правничу допомогу - 2 000 грн., які понесені та 2 000 грн. які очікує понести, залучення спеціалістів - 3 000 грн., поштові витрати - 200 грн. Надано квитанцію про оплату правової допомоги адвоката від 02.10.2020р. у сумі 2000 грн. за проведення попереднього аналізу обставин справи^ в тому числі ознайомлення з наявними у клієнта матеріалами, що можуть бути використані в якості доказів по справі №295/10265/20, вивчення поточного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, надання правової інформації і роз`яснень з питань, що стосуються спірних правовідносин, підготовка відзиву на позовну заяву, в тому числі формування пакету доказів на спростування вимог і доводів позовної заяви (а.с. 57т.1), надано копію ордера№062782 на надання правової допомоги, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 58,59 т.1). У відповідності до п.8 ст. 141 ЦПК України до закінчення судових дебатів заяв про надання додаткових доказів на підтвердження понесених витрат на правову допомогу у даній справі по вимозі про відібрання дітей представником відповідача, відповідачем не подано та у судових засіданнях не зроблено.

Одночасно, ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 18.11.2020 року відкрито провадження у справі №295/13270/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - Орган опіки та піклування Житомирської міської ради про встановлення опіки, призначення опікуна та стягнення аліментів.

Ухвалою Богунського районного суду міста Житомира від 03.12.2020 року справу №295/10265/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей Житомирської міської ради, про відібрання у відповідачів дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , об`єднано в одне провадження зі справою №295/13270/20 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки і піклування Житомирської міської ради, про встановлення опіки, призначення опікуна та стягнення аліментів.

У позовній заяві ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки і піклування Житомирської міської ради, позивач просить суд: встановити опіку над малолітніми ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; призначити опікуном дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 , та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 , аліменти на утримання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 03.11.2020 року.

У позові зазначено орієнтовний розрахунок витрат, які позивач очікує понести, а саме: на професійну правничу допомогу - 6 000 грн., поштові послуги - 500 грн. У відповідності до п.8 ст. 141 ЦПК України до закінчення судових дебатів заяв про надання додаткових доказів на підтвердження понесених витрат на правову допомогу у даній справі по вимозі про встановлення опіки, призначення опікуна, стягнення аліментів позивачем та представником позивача не подано та у судових засіданнях не зроблено.

В обґрунтування позову вказує, що до і після смерті його сестри, а саме ІНФОРМАЦІЯ_3 , діти проживають з ним та дідусем, які здійснюють догляд і забезпечують дітей. Після розірвання шлюбу, батько дітей участі у їх вихованні і забезпеченні не приймає, аліменти стягувалися примусово, та на пропозицію ОСОБА_1 діти ОСОБА_6 та Єлисей категорично відмовились від переїзду до батька на постійне місце проживання та відповідач оформив дітям пенсію по втраті годувальника, якою розпоряджається самостійно та не в інтересах дітей.

У письмових поясненнях (фактично відзиві) ОСОБА_1 заперечив щодо позову, вказавши, що є батьком дітей, бажає піклуватися та проживати разом з дітьми. Зазначив орієнтовну суму судових витрат 10 000 грн., письмові пояснення - 1 000 грн., участь адвоката в с/з - 1000 грн. У відповідності до п.8 ст. 141 ЦПК України до закінчення судових дебатів заяв про надання додаткових доказів на підтвердження понесених витрат на правову допомогу у даній справі по вимозі про встановлення опіки, призначення опікуна, стягнення аліментів відповідачем та представником відповідача не подано та у судових засіданнях не зроблено.

В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав, вказав, що є батьком малолітніх дітей, які проживали з матір`ю, а після її смерті залишаються проживати з дідом та рідним дядьком, які без будь-яких законних підстав та без його дозволу утримують у себе дітей. Вирішити дане питання добровільне неможливо, а тому право позивача може бути захищено лише в судовому порядку. Відповідачі у судовому засіданні заперечили щодо позову, вказали, що розлучення було із-за агресивної поведінки позивача, агресії щодо старшої дитини, діти не бажають жити разом з їх батьком. Представник третьої особи вказав на недоцільність відібрання дітей через тривале не проживання дітей з батьком. Одночасно в судовому засіданні ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав, вказав, що діти проживають з ним та дідусем, вони здійснюють догляд і забезпечують дітей, батько дітей проти позову заперечив.

Заслухавши сторони, представників сторін, третю особу,свідків, психолога, дітей, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 07.08.2017 по справі №278/1394/17 розірвано шлюб, однак між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 . Корольовським районним судом м. Житомира видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_8 аліментів на утримання дітей ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але на кожного із дітей не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 04.10.2017р. і до досягнення дітьми повноліття (а.с. 41,82).

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 з 2017року зареєстровані та проживали за адресою: АДРЕСА_2 . За цією ж адресою зареєстровані та проживають їх дідусь ОСОБА_5 та рідний дядько ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї (а.с.40 т.1).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_8 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 6). Після смерті матері, діти проживають з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою Служби у справах дітей Житомирської міської ради від 23.06.2020р. та не заперечується сторонами у справі.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 05.11.2019 року визначено ОСОБА_12 спосіб його участі у вихованні дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . (а.с. 165 т.1.).

Одночасно судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , ОСОБА_3 відсутні дружні стосунки, виникають суперечки з приводу місця проживання дітей, що підтверджується ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 27.05.2020р., (а.с. 71 т.1), листом нач. ГУНП в Житомирській обл.. від 21.01.2020р. (а.с. 14 т.1)

13.01.2021р. відбулася зустріч ОСОБА_3 та ОСОБА_1 щодо вирішення спірних питань з метою сприяння адаптації дітей ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у процесі вирішення питання повернення їх до біологічного батька, що підтверджується довідкою Житомирського міського центру соціальних служб міської ради (а.с. 184 т.1.).

Згідно висновку Органу опіки та піклування Житомирської міської ради, затвердженого рішенням Виконавчого комітету Житомирської міської ради від 21.04.2021р. за №398, фактично відібрання дітей на даний час є недоцільним і можливо лише після налагодження стосунків між батьком і дітьми та їх готовності проживати разом.

Як вбачається з шкільної характеристики ОСОБА_6 , дитина під час бесіди з психологом дитина уникає розмов про батька, пояснює тим, що він веде себе нетактовно і грубо, може вдаватися до фізичного насилля (а.с. 46 т.1). Згідно висновку приватного психолога ОСОБА_13 . Перебування малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у батька, без належного психологічного супроводу їх спілкування, може мати негативний вплив на формування психологічних особливостей та психологічно-емоційного стану дітей. (а.с. 48 т.1.)

Згідно листа Житомирського міського центру соціальних служб для сім`ї,дітей та молоді від 20.06.2020р. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було надано ряд психологічних консультацій з метою визначення рівня стабільності їх психоемоційного стану та прихильності дітей до батька.

Під час судового розгляду відповідно до статті 12 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року на виконання права дитини бути заслуханою з питань, що її торкаються, реалізуючи приписи статті 171 Сімейного кодексу України судом в присутності соціального педагога, психолога і за відсутності учасників справи була заслухана ОСОБА_6 з пояснень якої суд дійшов висновку, що відносили між донькою та батьком в процесі побудови та дитина даний час ще неготова проживати разом з батьком.

В даній ситуації суд звертає увагу, що з однієї сторони право батьків на вжиття заходів для повернення дитини, в тому числі не лише у справах, пов`язаних із обов`язковим відібранням дітей на державне утримання та вжиттям заходів соціального захисту, а також у справах, у яких між батьками та іншими членами сім`ї дитини виникає спір щодо спілкування з дитиною та її проживання охоплюються гарантіями статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) щодо права на повагу до сімейного життя.

Так, згідно з пунктом 1 статті 3 Конвенції про права дитини дитина наділяється правом на те, щоб її найкращі інтереси оцінювалися і бралися до уваги в якості першочергового міркування при прийнятті в її відношенні будь-яких дій або рішень як в державній, так і в приватній сфері.

Отже, возз`єднання дітей з біологічним батьком є досить важливим позитивним обов`язком держави і право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя. Проте складним в даних правовідносинах є те, що негайне відібрання дитини може виявитися негативним для самої дитини, а тому можуть знадобитись попередні та поступові заходи. Необхідність вжиття попередніх заходів не заперечувалися сторонами у справі та вже здійснювалися.

Зважаючи, що діти тривалий час проживали з матір`ю, та після її смерті з дідусем та рідним дядьком, продовжують проживати разом з ними, оцінюючи висновок Органу опіки та піклування Житомирської міської ради, доводи психолога, та саму розмову з дитиною, її прив`язаність та коло її близьких для неї людей з якими у неї встановлено міцні психологічні та соціальні зв`язки, суд дійшов висновку, що на даний час негайне відібрання малолітніх дітей не буде сприяти спокійному та стійкому їх стану, призведе до «емоційного стресу» і матиме негативні наслідки в тому числі для їх батька і його відносин з дітьми, тому в задоволенні позову про відібрання дітей слід відмовити.

Одночасно судом встановлено, що після смерті матері, діти проживають з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою Служби у справах дітей Житомирської міської ради від 23.06.2020р., які разом з дітьми зареєстровані за даною адресою та дані обставини не заперечується сторонами у справі, таким чином діти проживають з дідусем та рідним дядьком разом більше чотирьох років.

Згідно акту обстеження умов проживання від 13.05.2020р., який проводився за місцем проживання дітей, встановлено, що для дітей встановлено всі умови для проживання, в тому числі мають окрему кімнату для проживання. (а.с. 52 т.1). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за №266568055 Загальна площа квартири (кв.м): 57.75, Квартира складається з трьох житлових кімнат та службових приміщень та належить ОСОБА_15 , ОСОБА_16 на праві спільної часткової власності.

Згідно ст. 243 СК України, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених ЦК України.

Згідно з правилами ч. ч. 3, 4 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою (піклування над неповнолітньою особою), якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна (піклувальника) за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", ст. 1 Закону України "Про охорону дитинства", з відповідними змінами та доповненнями,діти, позбавлені батьківського піклування, - діти, які залишилися без піклування батьків у зв`язку з позбавленням їх батьківських прав, відібранням у батьків без позбавлення батьківських прав, визнанням батьків безвісно відсутніми або недієздатними, оголошенням їх померлими, відбуванням покарання в місцях позбавлення волі та перебуванням їх під вартою на час слідства, розшуком їх органами Національної поліції, пов`язаним з відсутністю відомостей про їх місцезнаходження, тривалою хворобою батьків, яка перешкоджає їм виконувати свої батьківські обов`язки, а також діти, розлучені із сім`єю, підкинуті діти, батьки яких невідомі, діти, від яких відмовилися батьки, діти, батьки яких не виконують своїх батьківських обов`язків з причин, які неможливо з`ясувати у зв`язку з перебуванням батьків на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, та безпритульні діти.

Крім того, опіка (піклування) над неповнолітніми дітьми встановлюється у випадку, якщо батьки померли, невідомі, визнані в судовому порядку безвісно відсутніми або померлими, а також може бути встановлена і при житті батьків, зокрема, коли батьки понад шість місяців не проживають разом з дитиною та без поважних причин не беруть участі в її вихованні та утриманні, не виявляють щодо дитини батьківської уваги та турботи або підкинули (залишили) дитину, і це підтверджено відповідними актами, складеними органами внутрішніх справ (п. 2.2 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 N34/166/131/88).

У відповідності до ч. 1 ст. 244 СК України, опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа.

Згідно ч. 4 ст. 63 ЦК України, опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що перелік підстав призначення опікуна над малолітньою дитиною, визначений Сімейним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законами України "Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування", "Про охорону дитинства", не є вичерпним.

Виходячи з інтересів дітей, враховуючи наведені вище обставини даної справи та встановлені факти, керуючись п. 2.2 Правил опіки та піклування, суд дійшов висновку, що оскільки малолітні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 понад 4 роки не проживають разом з батьком ОСОБА_1 , який у зв`язку з чим у необхідному обсязі не бере участі у вихованні дітей, тому наявні підстави для задоволення позовної вимоги про встановлення над малолітніми дітьми опіки.

При вирішенні питання про призначення опікуном ОСОБА_3 виходить з встановлених вище обставин, а саме, що останній проживає разом з дітьми понад 4 роки, має задовільний стан здоров`я, на обліку в наркологічному чи психоневрологічному диспансерах не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався, має дохід від здійснення підприємницької діяльності, характеризується позитивно (а.с. 217 - 220 т.1).

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з ч.2 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 2, ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття (ч.2 ст. 183 СК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги стан здоров`я та матеріальне становище дітей, які мешкають разом із ОСОБА_3 , матеріальне становище відповідача, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача-опікуна аліментів на утримання малолітніх ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але на кожного із дітей не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 03.11.2020р.(дата звернення з позовом) і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 908,00 грн. за вимогу про стягнення аліментів та судовий збір в розмірі 908,00 грн. за вимогу про встановлення опіки.

Керуючись ст.265 ЦПК України суд, -

ухвалив:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , третя особа - Служба у справах дітей Житомирської міської ради, про відібрання дітей - відмовити.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа - Орган опіки та піклування Житомирської міської ради про встановлення опіки, призначення опікуна та стягнення аліментів - задовольнити.

Встановити опіку над малолітньою ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнім ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Призначити опікуном малолітніх ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_3

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання малолітніх ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але на кожного із дітей не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 03.11.2020р.(дата звернення з позовом) і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 в розмірі суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 908,00 грн. за вимогу про стягнення аліментів

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 908,00 грн. за вимогу про встановлення опіки.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде виготовлено 10.08.2021 року.

Суддя О.М. Зосименко