КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 серпня 2021 року м. Київ

Унікальний номер справи № 367/3136/20

Апеляційне провадження 22-ц/824/11773/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Немировської О.В., Ящук Т.І.

при секретарі СинявськомуД.В.

сторони

божник ОСОБА_1

суб`єкти

оскарження Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва

Говоров Павло Володимирович

стягувач ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва ГовороваПавла Володимировича, подану через представника Коваль Ростислава Олександровича, на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 19травня 2021 року, постановлену під головуванням судді Саранюк Л.П.у справі за скаргою ОСОБА_1 ; суб`єкт оскарження: приватний виконавець Говоров Павло Володимирович; стягувач: ОСОБА_2 на неправомірні дії приватного виконавця,

в с т а н о в и в :

у травні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Говорова П.В., у якій просила визнати дії рішення та дії приватного виконавця Говорова П.В. неправомірними та зобов`язати усунути порушення, а саме: зняти арешт із карткового рахунку № НОМЕР_1 , який призначений для виплати заробітної плати, відкритий в АТ «Альфа -Банк».

В обгрунтування скарги зазначала, що 11.04.2019 приватний виконавець Говоров П.В. виніс постанову про арешт майна (рухоме та нерухоме майно), що належить їй.

У січні цього року вона влаштувалася на роботу, про що у телефонному режимі повідомила приватного виконавця. Проте приватний виконавець не вжив жодних заходів, для звернення стягнення на заробітну плату, тому вона отримуючи заробітну плату, частково з неї оплачувала свій борг згідно виконавчого провадження.

На початку травня вона не змогла зняти кошти із зарплатної картки у зв`язку з накладенням арешту на цей рахунок.

Бухгалтер ТОВ «Комфорт Сервіс Приірпіння» надіслала запит до приватного виконавця з проханням надати копію постанови та рахунок, на який небхідно здійснювати відрахування із заробітної плати. При зустрічі із приватним виконавцем бухгалтеру пояснили, що копію постанови нададуть, але рахунок не розблокують. Про наявність постанови про арешт, який накладено також і на її заробітну плату, їй стало відомо 15.05.2020, після отримання копії постанови. Оскільки рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати є рахунками зі спеціальним режимом, на них не може бути накладено арешт, а тому постанова приватного виконавця є неправомірною.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 19.05.2021 скаргу задоволено частково. Визнано неправомірними дії Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Говорова П.В. та зобов`язано скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 08.04.2020 у виконавчому провадженні № 58876438 в частині накладення арешту на грошові кошти, розміщені на зарплатному картковому рахунку № НОМЕР_1 відкритому в АТ «Альфа -Банк».В іншій частині скарги відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, Приватний виконавець Говоров П.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову про відмову в задоволенні скарги. Посилається на неправильне застосування норм процесуального права. А саме, суд не звернув уваги на те, що закон передбачає, що у певній частині постанова про накладення арешту на майно боржника може не виконуватися, а саме якщо є рахунки, звернення стягнення на які заборонено законом. Проте законом не передбачено скасування такої постанови. При винесенні постанови приватний виконавець не знав, а боржниця не повідомила про те, які кошти знаходяться на рахунку. Крім того, накладення арешту на рахунки не позбавляє права боржницю отримувати заробітну плату у інший спосіб, через касу підприємства тощо. Судом неправильно застосовано ст. 68, 69 Закону України «Про виконавче провадження» та постанову Верховного Суду від 27.06.2019 у справі № 916/73/19. Резолютивна частина постанови містить логічні помилки, оскільки не є зрозумілим які саме дії приватного виконавця є неправомірними: щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 11.04.2019 чи постанови про звернення стягнення на заробітну плату від 08.04.2020. Зобов`язуючи скасувати постанову суд не врахував, що Закон України «Про виконавче провадження» не містить норм, які б надавали повноваження приватному виконавцю скасовувати свої постанови.

У судовому засіданні представник апелянта Коваль Р.О. підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на примусовому виконанні приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В. перебуває на виконанні виконавчий лист № 367/1305/15-ц, виданий Ірпінським міським судом Київської області про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 63 717,35 грн.

11.04.2019 приватним виконавцем відкрито виконавче провадження № 58876438 з примусового виконання виконавчого листа № 367/1305/15-ц.

11.04.2019 постановою приватного виконавця накладено арешт на майно боржника.

08.04.2020 постановою приватного виконавця звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

14.05.2020 директор ТОВ «Комфорт Сервіс Приірпіння» звернувся до приватного виконавця із заявою щодо надання копії постанови про звернення стягнення на заробітну плату юриста ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки, виданої 20.05.2020 АТ «Альфа Банк» № 43130-23.1 у цьому банку боржниці відкрито рахунок № НОМЕР_1 для зарахування, у тому числі заробітної плати від ТОВ «Комфорт Сервіс Приірпіння» та оформлено картку. АТ «Альфа Банк» отримало копію постанову про арешт коштів від 11.04.2019 та відповідно до цієї постанови наклало арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках боржника та зупинило всі видаткові операції по рахунках.

Банківський рахунок скаржника НОМЕР_1 відкритий в АТ «Альфа Банк» призначений, у тому числі, і для для виплати заробітної плати.

Задовольняючи частково скаргу суд першої інстанції виходив з того, що накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 здійснено з порушенням вимог закону, оскільки такий рахунок використовується для отримання боржницею заробітної плати.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій, визначених у цьому Законі, органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За матеріалами справи встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Говорова П.В.від 11.04.2019 відкрите виконавче провадження за виконавчим листом № 367/1305/15-ц, виданим Ірпінським міським судом Київської області про стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 63 717,35 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції , чинній на час винесенняпостанов про відкриття провадження та про арешт майна боржника, оскаржуваних постанов, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 6, 7 ч. 2 цієї ж норми виконавець зобов`язаний накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Відповідно до ч. 1, 2 , 3 ст. 56 цього Закону арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

11.04.2019 приватний виконавець прийняв постанову, якою наклав арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржниці ОСОБА_1 в межах суми стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця 70 089,08 грн.

08.04.2020приватний виконавець прийняв постанову, якою звернуто стягнення на доходи боржника.

Зазначені постанови прийняті у відповідності до п. 6, 7 ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та у визначені законом строки боржницеюне оскаржувалися.

Задовольняючи частково скаргу суд першої інстанції не звернув уваги на те, що у постанові про накладення арешту на майно боржника не містить посилань про накладення арешту на конкретний рахунок боржниці, відкритий у певному банку.

Більше того, на час накладення арешту на майно боржниці остання не мала рахунку в АТ «Альфа Банк» № НОМЕР_1 , оскільки такий рахунок відкрито лише 29.01.2020.

Підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини визначені у ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». До таких підстав віднесено 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Отримавши ухвалу про накладення арешту АТ «Альфа Банк» не повідомляв приватного виконавця про спеціальний режим використання коштів, які знаходяться на рахунку боржника в їх установі. Крім того, приватним виконавцем не виносилась окрема постанова про накладення арешту на рахунки боржниці в установах банку.

ОСОБА_1 також не зверталася до приватного виконавця із заявою про зняття арешту з рахунку та не надала доказів, що рахунок НОМЕР_1 є рахунком із спеціальним режимом використання, або про те, що на цьому рахунку знаходяться лише ті кошти, на які заборонено звернення стягнення.

Із змісту довідки, виданої АТ «Альфа Банк» від 20.05.2020 вбачається, що рахунок НОМЕР_1 призначений не лише для зарахування заробітної плати від ТОВ «Комфорт Сервіс Приірпіння», а і для інших платежів.

Відповідно до ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України (ч.1, 2 ст. 69 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частиною 2, 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами.

Зобов`язуючи приватного виконавця скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника від 08.04.2020, суд не навів будь - яких мотивів про те, чому ця постанова суперечить ст. 68-70 Закону України «Про виконавче провадження». Даною постановою арешт на кошти боржниці в установах банку не накладено. Виконання цієї постанови покладено на підприємство, в якому працює боржниця, та звернення стягнення на заробітну плату має наслідком здійснення 20 % від заробітної плати боржниці для погашення боргу, а не накладення арешту на рахунок боржниці у банківській установі.

З матеріалів справи вбачається, що рішення суду протягом п`яти років боржницею не виконане. Про наявність майна, на яке можливо звернути стягнення боржниця не посилається, та фактично ОСОБА_1 і не оскаржує постанову приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, а посилається на ті обставини, що банк наклав арешт на рахунок, на який ТОВ «Комфорт Сервіс Приірпіння» перераховується її заробітна плата.

Разом з тим, для задоволення скарги необхідно встановити, що дії (бездіяльність) приватного виконавця вчинені всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження», та такі дії порушують права заявника.

Оскільки постанова про арешт майна боржника від 11.04.2019 та постанова про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника від 08.04.2020 винесені приватним виконавцем відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» суд помилково визнав дії приватного виконавця неправомірними.

Крім того, зобов`язуючи приватного виконавця скасувати цю постанову суд не врахував, що останній не має повноважень на скасування прийнятих ним рішень, а за наявності для того підстав, може зняти арешт з майна або його частини.

Приватному виконавцю ні банком, ні боржницею не повідомлено про те, що рахунок НОМЕР_1 , відкритий у АТ «Альфа Банк» призначений лише для зарахування заробітної плати. Навпаки, довідкою банку такі твердження заявниці спростовуються. За вказаних обставин приватний виконавець не мав підстав для зняття арешту з частини майна боржника.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Говорова Павла Володимировичазадовольнити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 19травня 2021 року скасувати.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня її проголошення до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду з підстав, визначених у ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлений 09.08.2021.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді О. В. Немировська

Т. І. Ящук