Справа № 692/1512/19
Провадження № 4-с/692/3/21
У Х В А Л А
30 березня 2021 року Драбівський районний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді Чепурного О.П., при секретарі Бубир В.М., за участю скаржника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 до головного державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на рішення державного виконавця по виконавчому провадженню №61687999, -
До суду звернулася скаржник з скаргою на рішення державного виконавця по виконавчому провадженню №61687999. В скарзі вказала, що 03 лютого 2020 року Драбівський районний суд Черкаської області ухвалив рішення у справі №692/1512/19, відповідно до якого стягнув з неї на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 ј від всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.10.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. 08.02.2020 року головним державним виконавцем Золотоніського МВ ДВС Щербатюк Л.О. винесено постанову про арешт майна боржника. Копію вказаної постанови направили на виконання до АТ КБ «Приватбанк». Про вищезазначену постанову скаржник дізналась 15 березня 2021 року коли не змогла отримати заробітну плату, так як працює в ТОВ «Сервіс Персонал Груп» продавцем консультантом. Згідно довідки АТ КБ «Приватбанк» скаржник має рахунок в банку на який отримує заробітну плату, якою вона не може скористатись навіть для придбання продуктів харчування. Таким чином скаржник зазначила, що рішення державного виконавця не відповідає нормам закону, є протиправним та порушує її права на отримання заробітної плати.
В судовому засіданні скаржниця підтримала скаргу, просила суд її задовольнити, пояснила суду, що на підприємстві де вона працює заробітну платну виплачують лише на рахунок в банку, вона має дитину, яку необхідно утримувати, через арешт майна позбавлена можливістю розпоряджатися своєю заробітною платою. На даний час документи з виконавчої служби надійшли в бухгалтерію підприємства де вона працює, і в подальшому з її заробітної плати будуть відраховуватися аліменти.
Державний виконавець в судове засідання не з`явився, надав відзив, в якому скаргу не визнав, просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись на їх безпідставність та недоведеність того, що дії державного виконавця вчинено з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження». Окрім того зазначив, що виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів. Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши скаржницю, суд дійшов до наступного висновку.
Згідно довідки виданої АТ КБ «Приватбанк» від 01.03.2021 року ОСОБА_1 станом на 01.03.2021 року має в АТ КБ «ПриватБанк» картку НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), на яку отримує зарплатні виплати. Також на вказану картку може бути зарахована будь-яка виплата.
Судові рішення, відповідно до ст. 124 Конституції України, є обов`язковими до виконання на всій території України.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.
Згідно ч. 3 ст. 68 ЗУ «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.
Виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону № 1404-VIII повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону № 1404-VIII.
Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.
Кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на банківський рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк у свою чергу в межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта (здійснює зберігання коштів, за розпорядженням клієнта проводить розрахунково-касові операції за допомогою платіжних інструментів тощо) і не є набувачем цих коштів. Кошти після зарахування на рахунок отримувача є його власністю, втратили свій цільовий статус (пенсії, соціальних виплат), та набули статус вкладу.
Отже, рахунок для отримання заробітної плати не відноситься до рахунків зі спеціальними чи обмеженим режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено. Такого висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд України у постанові від 24 червня 2015 року у справі № 6-535цс15. Велика Палата Верховного Суду від зазначеного висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах не відступала.
Статтею 24 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що виплата заробітної плати здійснюється за місцем роботи. За особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов`язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця.
Отже, арешт на рахунок боржника не унеможливлює отримання заробітної плати ним, за його бажанням, готівкою через касу роботодавця або поштовими переказами на вказаний ним рахунок (адресу), а тому висновок про те, що накладення арешту на грошові кошти боржника порушує його право на отримання заробітної плати є необґрунтованим.
На підставі викладеного суд вважає, що скарга ОСОБА_1 необґрунтована, тому задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного та керуючись ст. 258-261, 451 ЦПК України, суд, -
В задоволенні скарги ОСОБА_1 до головного державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на рішення державного виконавця по виконавчому провадженню №61687999 - відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Драбівський районний суд Черкаської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий