Суддя Бабенко Ю. П.
Справа № 644/7532/20
Провадження № 2/644/218/21
30.03.2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова в складі: головуючого - судді Бабенко Ю.П., за участю секретаря Луценко К.Ю., представника позивача Нікіша Д.С., розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Харкові позовну заяву ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача адвокат Коваль О.Ю. звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить визначити ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №3745 від 10.03.2020 року в один місяць з дня набрання рішенням законної сили. В обґрунтування своїх вимог посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , який на момент своєї смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . За життя спадкодавця в його власності знаходилась квартира за адресою: АДРЕСА_2 . Позивачка є дочкою спадкодавця та відповідно спадкоємцем за законом першої черги. 15.09.2020 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Гончаренко Н.Ю. з метою оформлення права на спадщину. 17.09.2020 року приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 308/02-31. З 07.03.2020 року позивачка була вимушена займатись організацією поховання свого батька та перебувала у важкому психологічному стані, пов`язаному зі смертю близької людини. Смерть батька та початок розповсюдження пандемії коронавірусу, трагедія в сім`ї, жорсткий карантин, необхідність знаходитись постійно вдома, призвели до моральних страждань позивачки та завдали їй тяжку душевну травму, у зв`язку з цим позивачка досить тривалий час перебувала у стані пригніченості та депресії. У зв`язку з цим, позивачка звернулася до закладу охорони здоров`я та з 01.09.2020 року по 11.09.2020 року знаходилася на лікуванні з діагнозом «пневмонія», що ще більше погіршило психологічний стан позивачки. Разом з тим, закінчення 6-ти місячного строку для подання заяви про прийняття спадщини припало на 07.09.2020 року, саме в період хвороби позивачки та обмеження її фізичної можливості у вільному пересуванні внаслідок стаціонарного лікування. В період часу з 07.03.2020 року по 15.09.2020 року позивачка не мала можливості подати заяву про прийняття спадщини з об`єктивних та непереборних причин, зокрема: організація поховання свого батька; перебування у важкому (депресивному) душевному стані у зв`язку з трагічними подіями в сім`ї смерть батька; введення карантину та жорстких обмежувальних заходів з метою протидії пандемії коронавірусу; захворювання на пневмонію в період карантину та поширення пандемії COVID-19 в Україні та всьому світі, необхідність займатися власним лікуванням, знаходження на стаціонарному лікуванні та реабілітаційний період, необхідність знаходитись вдома внаслідок ослабленого імунітету з метою уникнення ускладнень чи повторного зараження. Таким чином, наведені причини є поважними та пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними та трагічними труднощами, з якими зіткнулася позивачка. З урахуванням викладеного вважав, що пропущений позивачем строк є незначним.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Нікіша Д.С. позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував. В поданому до суду відзиві на позовну заяву зазначив, що відповідно до ст. 1272 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За загальними положеннями право на звернення для прийняття спадщини встановлюється у строк шість місяців. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , отже позивачка повинна була звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини до 07.09.2020 року, проте звернулася 17.09.2020 року. З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 вважається такою, що не прийняла спадщину. Харківська міська рада відповідно до вимог ст. 1277 ЦК України повинна звернутися до суду з заявою про визнання майна, що належало на праві приватної власності ОСОБА_3 , відумерлою спадщиною, та передачу її у комунальну власність територіальній громаді м. Харкова. В п. 24 постанови Пленуму Верховного суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Позивачка як на поважність причин пропуску звернення із заявою до нотаріуса посилається на те, що смерть батька та початок розповсюдження пандемії коронавірусу, трагедія в сім`ї, жорсткий карантин, необхідність знаходитися постійно вдома, призвели до моральних страждань та завдали їй тяжку душевну травму, у зв`язку з чим вона досить тривалий час перебувала у стані пригніченості та депресії. Однак вказані обставини не є об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для звернення у встановлений законом строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. З урахуванням викладеного в задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Третя особа надала суду письмові пояснення в яких зазначила, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є її батьком. На момент смерті разом з ним не проживала, до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини не зверталася, спадщину після смерті ОСОБА_3 не приймала. Крім цього, ОСОБА_2 визнала і підтвердила обставини, зазначені у позові. Проти задоволення позовних вимог не заперечувала. Надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Представником позивача надано до суду відповідь на відзив, в якому зазначено, що в своєму відзиві відповідач жодним чином не спростував позовних вимог позивача та їх обґрунтування, не навів жодних переконливих доводів на підтвердження своїх заперечень, а лише процитував норми чинного законодавства. Щодо посилань відповідача на його обов`язок подати до суду заяву про визнання майна, що належало на праві приватної власності ОСОБА_3 відумерлою спадщиною та її передачу у комунальну власність зазначив, що відповідачем до свого відзиву не надано доказів звернення до суду з заявою про визнання спадщини, що відкрилась після смерті ОСОБА_3 , відумерлою. Також, відповідачем не надано відповідного судового рішення за результатом розгляду такої заяви. До набрання законної сили рішенням суду по даній справі, питання щодо визнання спадщини відумерлою розглянуто бути не може. Твердження відповідача, що рішення суду по даній справі впливає і на майнові права територіальної громади м. Харкова, є безпідставним, оскільки на сьогоднішній день жодних майнових прав територіальна громада м. Харкова по відношенню до спадкового майна не має, а відповідач посилається на ті обставини, яких на сьогодні ще не існує. В свою чергу, висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог не може залежати від настання або ненастання певних обставин (умовне рішення). Посилання відповідача на причини пропуску строку, які не можуть бути визнані поважними, серед них зокрема наступні: юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини; необізнаність особи про наявність спадкового майна; похилий вік; непрацездатність; незнання про існування заповіту; встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю); невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину; відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини; несприятливі погодні умови, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки позивач не посилається на жодну з вищезазначених обставин, а наводить інші поважні причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. При розгляді даної справи обов`язковому врахуванню підлягають висновки Верховного суду, викладені в Постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 681/203/17-ц (провадження № 61-26164св18) про те, що незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення таких вимог. Крім того, в Постанові від 07.04.2020 року по справі № 756/9379/15-ц Верховний суд дійшов аналогічних висновків та залишив в силі рішення судів першої та апеляційної інстанцій, якими позовні вимоги були задоволені в повному обсязі. При цьому, показовим є те, що в наведеній справі період між закінченням строку для прийняття спадщини та зверненням особи до суду становив 28 днів.В свою чергу, в своєму відзиві відповідач жодним чином не заперечує проти вказаних доводів позивача, отже фактично погоджується, що вказана обставина також є підставою для задоволення позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому майно (а.с.11,12).

Позивачка по справі є донькою ОСОБА_3 (а.с.14-18).

Постановою приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Гончаренко Н.Ю. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилося після смерті її батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю документів (інформації), які підтверджують факт прийняття спадщини (а.с. 13)

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_3 на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_3 (а.с. 25,26)

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частинами першою, третьою статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно із частиною першою статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Отже, прийняття спадщини є правом спадкоємця й залежить виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви або ці обставини суд визнав поважними.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, ОСОБА_1 посилалася на свою хворобу, яка сталася за декілька днів до закінчення шестимісячного строку 01.09.2020 року і тривала до 11.09.2020 року.

Судом встановлено, що на підтвердження факту хвороби представник позивачки надав суду довідку про знаходження позивачки на стаціонарному лікуванні у ТОВ «Екомет» (а.с. 19), виданий компетентною медичною установою, затверджений печаткою і підписом посадової особи. Представник відповідача не надав суду заперечень щодо вказаної довідки.

Гостре раптове захворювання позивачки, яке сталося за декілька днів до спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини, унеможливило її своєчасне звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Фактично позивачка звернулася із заявою про прийняття спадщини 15.09.2020 року, пропустивши вісім днів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23.11.2020 року по справі №315/714/19 (провадження №61-2162св20).

Відповідно до постанови Верховного суду від 13.03.2020 року по справі №314/2550/17 (провадження №61-41480св18), перебування на стаціонарному лікуванні, а також незначний період пропуску строку для подання нотаріусу заяви на прийняття спадщини є поважними причинами та такими, що пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини.

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, суд доходить висновку про те, що позивачка ОСОБА_1 з поважної причини пропустила строк для прийняття спадщини, оскільки вказані вище обставини пов`язана з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця, що потягло за собою незначний пропуск строку для прийняття спадщини.

З урахуванням викладеного, суд позов задовольняє і визначає позивачці додатковий строк в один місяць з моменту набрання законної сили цим судовим рішенням для подання нею заяви про прийняття спадщини за законом після смерті її батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст. ст. 5, 10-13, 76-82, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, ст. ст.1216, 2117, 1261, 1268, 1269, 1270, 1272 Цивільного кодексу України, - суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ) додатковий строк в один місяць з моменту набрання законної сили цим судовим рішенням для подання нею заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова.

Повне судове рішення складено 05.04.2021 року.

СУДДЯ: