Ухвала

09 серпня 2021року

м. Київ

справа № 755/4710/20

провадження № 61-7317ск21

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 08 жовтня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, третя особа - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 26 липня 2021 року засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 08 жовтня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 березня 2021 року у вказаній вище справі.

Дана касаційна скарга подана із пропуском строку на касаційне оскарження.

У касаційній скарзі заявник просить поновити строк на касаційне оскарження посилаючись на те, що копію оскаржуваної постанови отримав 26 липня 2021 року.

14 червня 2021 року справа № 755/4710/20 надійшла до Верховного Суду.

У матеріалах даної цивільної справи відсутні відомості щодо отримання ОСОБА_1 та його адвокатом Мінком А. В. копії оскаржуваної постанови.

Разом з тим, з матеріалів справи слідує, що 03 березня 2021 року сформовано супровідний лист апеляційної інстанції про направлення копії оскаржуваної постанови на адреси учасників справи.

Представник ОСОБА_1 - адвокат Мінко А. В. 15 червня 2021 року на електронну адресу Верховного Суду, із застосуванням електронного цифрового підпису, надіслав клопотання про видачу копії постанови Київського апеляційного суду від 03 березня 2021 року.

22 червня 2021 року Верховний Суд направив належним чином завірену копію постанови Київського апеляційного суду від 03 березня 2021 року.

Із наданої копії конверта Верховного Суду із штрихкодовим ідентифікатором за номером 421, вбачається, що заявник 26 липня 2021 року отримав копію постанови Київського апеляційного суду від 03 березня 2021 року.

За викладених вище обставин, зазначені у заяві причини пропуску строку у зіставленні із встановленими відомостями, дають підстави вважати їх поважними і переконливими для поновлення строку.

Оскільки повний текст судового рішення не було вручено у день його проголошення або складення, заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин відповідно до статті 390 ЦПК України.

Зважаючи на конкретні обставини та що, строк на касаційне оскарження заявником пропущено з поважних причин, тому підлягає поновленню.

Також заявник у касаційній скарзі просить відстрочити сплату судового збору за подання касаційної скарги посилаючись на те, що постановою приватного виконавця Іванова А. В. від 07 вересня 2020 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 755/22611/14-ц, виданого Дніпровським районним судом міста Києва (ВП № 62963431). У межах даного виконавчого провадження накладено арешт на грошові кошти, що підтверджується копією постанови про арешт коштів боржника від 07 вересня 2020 року.

У зв`язку з чим, на момент подання касаційної скарги відсутня можливість сплатити судовий збір.

Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, який, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, що є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується клопотання.

Наведені у клопотанні доводи не дають підстав для його задоволення, оскільки заявником не надано жодних належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 дійсно позбавлений можливості сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у встановленому законом розмірі, зокрема, довідки про доходи чи відсутність їх у 2020 році, про склад сім`ї, банківських документів про відсутність на рахунку коштів, довідки податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо.

Зазначене відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливим для всіх учасників процесу.

Враховуючи зазначене, клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України від 08 липня 2011 року «Про судовий збір», який набрав чинності 01 листопада 2011 року з подальшими змінами.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, ЄДРПОУ - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA0026007, ККДБ - 22030102, найменування податку, збору, платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Зважаючи на те, що позовну заяву пред`явлено у березні 2021 року, судовий збір підлягає сплаті за ставками, встановленими законом станом на 01 січня 2020 року.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осібстаном на 01 січня 2020 року становив 2 102 грн.

Ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (редакція закону на момент пред`явлення позовної заяви). Закон пов`язує сплату судового збору за подачу касаційної скарги незалежно від вирішення спору по суті.

Як вбачається із оскаржуваних судових рішень позивач просив стягнути заборгованість у розмірі 11 457 710,89 грн.

Отже, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 21 020 грн ((2 102 грн * 5)* 200 %).

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи наведене, касаційну скаргу слід залишити без руху та встановити заявникові строк для усунення вказаних недоліків.

На підставі наведеного, керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 08 жовтня 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 03 березня 2021 року.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 08 жовтня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, третя особа - ОСОБА_3 залишити без руху.

Надати для усунення зазначеного вище недоліку строк до 09 вересня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвиненко