Номер провадження: 22-ц/813/1987/21
Головуючий у першій інстанції Луняченко В. О.
Доповідач Дрішлюк А. І.
Категорія: 57
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів Громіка Р.Д., Драгомерецького М.М.,

при секретарі судового засідання Фабіжевській Т.С.,

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 07 листопада 2019 року про відмову у вжитті зустрічного забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою представника відповідача ОСОБА_1 , про зустрічне забезпечення позову ОСОБА_3 до Державного реєстратора Комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Рубан Майї Олександрівни, ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Процесуальний рух справи та позиції сторін в суді першої інстанції.

У провадженні Київського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа за позовом, який надійшов до суду 07.11.2018 року, ОСОБА_3 до Державного реєстратора Комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Рубан М.О., ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації права власності за ОСОБА_1 на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 28112400 від 21.09.2018 року о 18:30:08 (а. в. м. 41-44).

25.10.2018 року до подачі позову, ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, яке було задоволено і ухвалою від 29.10.2018 року було накладено арешт на квартиру під номером АДРЕСА_2 та заборонено ОСОБА_1 вчиняти певні дії, а саме: здавати в оренду зазначену квартиру, вселяти в дану квартиру третіх осіб для тимчасового приживання, до вирішення спору в суді (а. в.м. 1-36).

08.11.2018 року в інтересах ОСОБА_1 адвокат Федяєв Сергій Володимирович звернувся до суду із клопотанням про застосування зустрічного забезпечення позову у розмірі 140 000 грн. (а. в. м. 84-85).

14 листопада 2018 року ухвалою Київського районного суду міста Одеси (суддя Луняченко В.О.) відмовлено ОСОБА_1 , в інтересах якого діють адвокат Федяєв С.В. та адвокат Галайчук Г.С., у задоволенні клопотання про застосування зустрічного забезпечення позову ОСОБА_3 до Державного реєстратора Комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Рубан Майї Олександрівни, ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації права власності, шляхом зобов`язання ОСОБА_3 внести на відповідний рахунок суду грошові кошти сумою 140 000,00 гривень як зустрічне забезпечення по забезпеченню позову у вигляді накладення арешту на майно та забороною вчиняти дії щодо предмету спору, відповідно до ухвали суду від 29.10.2018 року (а. в. м. 105-106).

04.11.2019 року від представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 було подано повторно клопотання про застосування зустрічного забезпечення позову (а. в. м. 107-108).

Ухвалою Київського районного суду міста Одеси (суддя Луняченко В.О.) відмовлено ОСОБА_1 , в інтересах якого діють адвокат Федяєв С.В. у задоволенні клопотання про застосування зустрічного забезпечення позову ОСОБА_3 до Державного реєстратора Комунального підприємства Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» Рубан Майї Олександрівни, ОСОБА_1 про скасування державної реєстрації права власності, шляхом зобов`язання ОСОБА_3 внести на відповідний рахунок суду грошові кошти сумою 140 000,00 гривень як зустрічне забезпечення по забезпеченню позову у вигляді накладення арешту на майно та забороною вчиняти дії щодо предмету спору, відповідно до ухвали суду від 29.10.2018 року (а. в. м. 125-126).

Процесуальний рух справи та позиції сторін в суді апеляційної інстанції.

21 листопада 2019 року, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 07 листопада 2019 року про відмову у вжитті зустрічного забезпечення. На думку апелянта, в ухвалі Київського районного суду міста Одеси від 14 листопада 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_4 про застосування зустрічного забезпечення позову ОСОБА_3 відмовлено по матеріалам наданим до суду вбачається, що ОСОБА_3 має місце реєстрації у місті Одесі, та відсутність доказів наявності виконавчих проваджень по стягненню заборгованості, з яких можливо встановити скрутний майновий стан позивача, тому апелянт вважає, що дані обставини дають можливість прийти до висновку про відсутність, в даному випадку, підстав для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення. Як зазначає апелянт, обставини, які суд вважав недоведеними змінилися, як підстави обов`язкового застосування зустрічного забезпечення позову. Згідно вищенаведеного, позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання, та що його майновий стан робить неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, а отже наявні підстави для обов`язкового застосування зустрічного забезпечення. Апелянт просить скасувати ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 07 листопада 2019 року та постановити нову ухвалу, якою застосувати заходи зустрічного забезпечення позову (а.в.м. 128-129).

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 15, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

В судовому засіданні апелянт скаргу підтримав. Позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Позиція апеляційного суду по справі.

Дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що питання до застосування зустрічного забезпечення позову у зв`язку із ухвалою 29.10.2018 року про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 , вже було предметом розгляду даного суду та ухвалою суду від 14.11.2018 року було відмовлено у його задоволенні. Підставою застосування такого зустрічного забезпечення визначалось стороною також наявність зобов`язань відповідача по угоді від 15.10.2018 року, відсутність реєстрації у позивача та не проживання його у спірній квартирі та наявність скрутного майнового стану позивача. Надання в якості додаткових доказів відомостей з реєстру виконавчих проваджень про наявні відкриті виконавчі провадження та посилання на існуючу ( не розглянуту ) цивільну справу не змінюють підстави відповідного звернення. Тому суд вирішив відмовити в задоволенні заяви про застосування заходів зустрічного забезпечення.

Апеляційний суд, частково задовольняючи апеляційну скаргу, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що 21.09.2018 року о 18:30:08 державним реєстратором Рубан М.О. КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» здійснено запис про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 28112400, на підставі договору іпотеки від 08.09.2006 року., вимоги про усунення порушень, серія та номер:1, виданий 09.08.2018 року, видавник Федяєв В.І., рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (дублікат) серія та номер: 966, виданого 15.06.2018 року Одеської дирекцією « Укрпошта» (а.в.м. 10-12).

25.10.2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви, якою просив суд накласти арешт на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , а також заборонити вчиняти дії щодо вказаного нерухомого майна (а.в.м. 2-5).

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси (суддя Коваленко О.Б.) від 29.10.2018 року вказану заяву було задоволено (а.в.м. 37-39).

07.11.2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, яким просив суд визнати запис про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 номер запису про право власності 28112400 від 21.09.2018 року о 18:30:08 державного реєстратора Рубан Майї Олександрівни КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» неправомірним; скасувати державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 номер запису про право власності 28112400 від 21.09.2018 року о 18:30:08 державного реєстратора Рубан Майї Олександрівни КП Новоселівської сільської ради «Регіональне бюро державної реєстрації» (а.в.м. 41-44).

ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотання про застосування зустрічного забезпечення позову, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 15.10.2018 року до винесення ухвали про забезпечення позову ОСОБА_1 уклав договір, згідно якого зобов`язався продати спірну квартиру до 15.11.2018 року та отримав завдаток за неї. Згідно умов договору при неможливості продати квартиру він змушений буде сплатити штрафні санкції у розмірі 140 000 грн, що буде збитком, нанесеним забезпеченням позову. Одночасно заявник зауважував, що позивач немає у власності нерухомого майна та має борг в розмірі 130 000 доларів США (а.в.м. 84-85).

В задоволенні вказаного клопотання ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 14.11.2018 року було відмовлено (а.в.м. 105-107).

04.11.2019 року ОСОБА_1 повторно подав клопотання про застосування заходів забезпечення позову, посилаючись на ті ж обставини (а.в.м. 107-108).

Стаття 154 ЦПК України регламентує порядок застосування зустрічного забезпечення.

Зустрічне забезпечення за своєю юридичною природою є частиною інституту забезпечення позову та нерозривно з ним пов`язано.

Інститут забезпечення позову, за своєю суттю, повинен слугувати гарантією для забезпечення виконання судового рішення, у випадку задоволення позову, в майбутньому, та, усунення можливих майбутніх перешкод його виконання. При цьому необхідно враховувати, що ухвалення відповідного рішення, серед іншого, повинно мати законну та виправдану мету. Вказане означає, що застосування відповідного заходу забезпечення позову має бути належним чином вмотивовано та підтверджено відповідними доказами.

Тобто, фактично, при вирішенні питання щодо застосування заходів забезпечення позову суд повинен перевірити обґрунтованість поданої заяви, співвідношення предмету позову та виду забезпечення позовних вимог, а також оцінити як саме підстави, наведені в заяві про забезпечення позову, можуть ускладнити виконання рішення суду, ухваленого за результатами розгляду справи по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Відповідно до ч. 5 вказаної статті розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

Виходячи з системного тлумачення положень ст. 154 ЦПК України кваліфікуючою ознакою застосування зустрічного забезпечення є ймовірність наявності збитків відповідача, існування яких ним може бути доведено та повинно бути належним чином обґрунтовано.

За обставинами даної справи, як було вище зазначено, заявник посилається на збитки у вигляді штрафних санкцій, передбачених угодою про прийняття зобов`язань щодо купівлі-продажу нерухомого майна від 15.10.2018 року спірної квартири, укладених з третьою особою. Однак, виходячи з правової природи такого договору, зокрема його предмету нерухомого майна, для настання відповідних санкції за його невиконання мають бути дотримані законодавчі вимоги щодо його укладення нотаріальне посвідчення (ст. 635 ЦК України). Разом з тим, договір, на існування якого посилається заявник, не посвідчений нотаріально, а тому не може створювати настання відповідних наслідків для заявника у вигляді штрафних санкцій.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що вказаним договором сторони погодили строк його виконання до 15.11.2018 року. Разом з тим заявник, повторно звертаючись до суду з клопотанням про зустрічне забезпечення майже через рік з моменту звернення з клопотанням вперше, не надав доказів настання негативних для нього наслідків, передбачених договором від 15.10.2018 року.

Одночасно, апеляційний звертає увагу на те, що частина виконавчих проваджень щодо позивача, на наявність яких посилається заявник, вже завершена, а позивач з 13.04.1987 року має місце реєстрації за адресою АДРЕСА_3 .

Таким чином, враховуючи вище наведене, оскільки суд першої інстанції постановляючи оскаржувану ухвалу не в повній мірі дослідив обставини, які мають значення для вирішення питання по суті та не визначився з дійсним змістом та сутністю заявлених вимог, апеляційний суд частково задовольняє апеляційну скаргу та змінює оскаржувану ухвалу суду першої інстанції в частині мотивування на підставі ст. 376 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Київського районного суду міста Одеси від 07 листопада 2019 року про відмову у вжитті зустрічного забезпечення позову змінити в частині мотивування, в іншій частині залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

Повний текст цієї постанови складено 01 квітня 2021 року.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк

25.03.2021 року м. Одеса