Справа № 357/2113/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Кошель Б. І. ,

при секретарі - Тодосієнко О. А.,

за участі:

представника позивача - Введенського Д.О. ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3 ,

представника відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 міста Біла Церква за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Кривенко Ірина Василівна, ОСОБА_6 про усунення від права на спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_5 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із вищевказаним позовом, який мотивував тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на момент смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . На випадок своєї смерті ОСОБА_7 склав заповіт від 01 жовтня 2014 року, яким заповів все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось позивачу ОСОБА_5 . Позивач зазначає, що спадщину після смерті ОСОБА_7 , який є його рідним дядьком, прийняв подавши відповідну заяву до нотаріальної контори. Вважає, що смерть ОСОБА_7 сталася за обставин, що дають підстави вбачати факт насильницької смерті, факт доведення до самогубства., оскільки смерть наступила внаслідок падіння з висоти 9-го поверху. Вказує, що спадкодавець отримав інформацію про онкологічний діагноз. В свою чергу родичі з Росії просили знайомих забезпечити обстеження та догляд спадкодавця, оскільки самі не мали можливості негайно приїхати до України, у зв`язку з карантинними обмеженнями. Натомість знайомі, а саме родина ОСОБА_2 , зустрілися із ОСОБА_7 після чого, нібито, було складено новий заповіт, а сам спадкодавець викинувся з 9-го поверху будинку, в якому він проживав на 3-му поверсі. За наявною інформацією, яка наразі перевіряється слідчими органами, напередодні смерті ОСОБА_7 склав заповіт на користь сторонніх осіб, які можуть бути причетними до насильницької смерті або доведення до самогубства останнього, ці особи могли ухилятися від надання допомоги спадкодавцеві, що створює правові підстави для усунення таких осіб від спадкування. А тому, позивач просить суд усунути ОСОБА_2 від права на спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 08 квітня 2021 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

08 квітня 2021 року ухвалою суду було витребувано у приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Кривенко І.В. копію спадкової справи.

20 травня 2021 року представником позивача ОСОБА_5 - адвокатом Введенським Д.О. через канцелярію суду подано клопотання про залучення до справи в якості співвідповідача ОСОБА_3 , яка в даній справі є третьою особою та залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні позивача ОСОБА_6 , яке ухвалою суду від 09 червня 2021 року було задовольнено.

20 травня 2021 року представником позивача ОСОБА_5 - адвокатом Введенським Д.О. через канцелярію суду подано уточнену позовну заяву, в якій просить суд усунути ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від права на спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнути солідарно з відповідачів судові витрати по справі.

Ухвалою суду від 09 червня 2021 року закрито підготовче провадження по вказаній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та надав пояснення аналогічні викладеним у позовних заявах.

В судовому засіданні відповідачка ОСОБА_2 та її представник позовні вимоги не визнали та пояснили, що сім`я ОСОБА_7 ще до евакуації з Чорнобиля почала товаришувати і спілкуватися з родиною ОСОБА_2 . Крім того, ОСОБА_7 став хресним батьком відповідачки, шанував її як рідну доньку. Зі слів ОСОБА_7 , він іноді розповідав, що є непорозуміння з своїм братом. Брат ОСОБА_7 , останні роки ніколи не дзвонив йому, про це він іноді казав з гіркотою, і що він з сім`єю приїхав у Київ всього один раз, коли попросив зробити ОСОБА_7 свій заповіт на його сина ОСОБА_5 , розуміли що в нього з ними відбулася якась неприязнь, тому і не розпитували. Крім родини відповідачки та декількох товаришів, з якими ОСОБА_7 працював в Прип`яті, і які проживали в місті Біла Церква, та з двірничкою ОСОБА_10 , з його будинку, померлий більше ні з ким не спілкувався. Всі свята, дні народження тощо проходили і святкували разом з сім`єю відповідачки. Але в грудні 2016 р. батько відповідачки раптово захворів на онкологію і його поклали в лікарню. З тих пір, ОСОБА_7 був постійною доглядальницею за батьком. Він його підтримував у самих найтяжкіших моментах. В жовтні 2018 р. батька поховали. ОСОБА_7 постійно був з в сім`ї відповідачки, допомагав, робив всю роботу замість батька. В 2019 р. йому стало зле, та відповідачка змусила його піти укласти договір з лікарем і пройти обстеження, тоді він записав її як свого представника та довірену особу в лікарні. Після весни 2020 р. ОСОБА_7 подзвонив і сказав, що йому зле, однак всупереч вмовлянням, в лікарню він категорично не бажав лягати. 04 вересня 2020 р. хрещений повідомив, що хоче зробити заповіт на відповідачів. Відмову не приймав, оскільки, він сказав що так він вирішив і це його воля. 07 вересня 2020 р. після огляду, лікар повідомила, що в нього є тяжкі захворювання ще з 2014 року, тому виписала направлення на повне його обстеження. Після лікаря ОСОБА_7 попросив привести йому нотаріуса. Приватний нотаріус розповіла відповідачам про намір ОСОБА_7 щодо розподілу свого майна в разі відкриття спадщини після його смерті. Потім нотаріус привезла готовий бланк заповіту який ОСОБА_7 прочитала, потім дала самому перевірити і він підписав особисто. 09 вересня 2020 року лікар повідомив, що в ОСОБА_7 одного легеня немає взагалі і що з таким діагнозом живуть дуже недовго. Розмова йшла при ньому і він все чув. Сімейний лікар теж підтвердила онкозахворювання, і направила їх в онкодиспансер, де його обстежили та зробили запис на повне додаткове обстеження на 12.00 год 17.09.2020 р. Зранку, 17.09.20 року після 09.00 год., коли відповідачка з матір`ю приїхали до будинку ОСОБА_7 , там було дуже багато людей, поліції, преси, одразу впізнали хрещеного. Зазначає, що відповідачі займались похованням ОСОБА_7 , потім провели обід на 40 днів. Чому брат ОСОБА_6 і його родина не приїхали на похорон, а також на могилу брата відповідачці не відомо.

Відповідачка ОСОБА_12 та її представник в судовому засіданні позов не визнали та надали пояснення, як за своїм змістом аналогічні поясненням відповідачки ОСОБА_2 .

Третя особа приватний нотаріус Білоцерківського міського нотаріального округу Кривенко Ірина Василівна в судове засідання не з`явилась, про день, яас та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, направила клопотання про розгляд справи без її участі, оскільки перебуває у відпустці.

Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд, заслухав пояснення сторін, свідка, дослідивши письмові докази, вважає позов не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 , у віці 72 роки, помер ОСОБА_7 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 18 вересня 2020 року, Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерста юстиції (м. Київ), актовий запис №1969.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть №552 від 18 вересня 2020 року, виданої Білоцерківським районним відділенням КЗ КОР «Київське обласне бюро судово-медичної експертизи» причиною смерті ОСОБА_7 є: крововтрата; інші комбінації розтрощення, які включають декілька ділянок тіла; ушкодження внаслідок падіння, стрибка чи поштовху з висоти, намір невизначений. Інші суттєві стани, які сприяли смерті, але не пов`язані із захворюванням чи його ускладненням, яке є безпосередньо причиною смерті - злоякісне новоутворення правої легені.

На час смерті ОСОБА_7 проживав та був зареєстрований один за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з реєстру територіальної громади м. Біла Церква №15.2-03/16046 від 21.10.2020 року.

Згідно копії спадкової справи №20/2020, із заявами про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_7 , до нотаріуса звернулися відповідачка ОСОБА_2 (заява від 21.10.2020 року) та ОСОБА_3 (заява від 21.10.2020 року).

З матеріалів спадкової справи вбачається, що ОСОБА_5 28.11.2020 року звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 , який склав на його ім`я заповіт на все майно, посвідчений приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Калинушкою О.О. 01 жовтня 2014 року, зареєстрований в реєстрі №591. Заява була зареєстрована в Книзі обліку і реєстрації спадкових справ за №11 та долучена до спадкової справи №20/2020.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №62143482 від 21.10.2020 року та заповіту, померлий ОСОБА_7 07.09.2020 року склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Кривенко І.В. за реєстровим №395, відповідно до якого квартиру під АДРЕСА_2 ОСОБА_7 заповів ОСОБА_2 , та на усе інше його майно де б воно не було та з чого б воно не складалось заповів - ОСОБА_3 .

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1220 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Статтями 1223, 1222 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ст.ст. 1233, 1234, 1235 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач може без зазначення причин позбавити права на спадкування будь-яку особу з числа спадкоємців за законом. У цьому разі ця особа не може одержати право на спадкування.

Відповідно до ст. 1254 ЦК України, заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статтями 225 і 231 цього Кодексу. Заповідач має право у будь-який час внести до заповіту зміни. Скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться заповідачем особисто. Скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться у порядку, встановленому цим Кодексом для посвідчення заповіту і підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1224 Цивільного кодексу України не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги в частині усунення від права на спадкування відповідачів після смерті ОСОБА_7 , сторона позивача посилається, зокрема, на той факт, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 можуть бути причетними до насильницької смерті або доведення до самогубства останнього, ці особи могли ухилятися від надання допомоги спадкодавцеві, тобто ОСОБА_7 .

Приписами ст. 1224 ЦК України передбачено випадки, при настанні яких спадкоємець усувається від права спадкування.

Зокрема, у відповідності до ч.1 ст. 1224 ЦК України не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя. Положення абзацу першого цієї частини не застосовується до особи, яка вчинила такий замах, якщо спадкодавець, знаючи про це, все ж призначив її своїм спадкоємцем за заповітом.

Положеннями ч.5 ст. 1224 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Судом встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є спадкоємцями за заповітом, який на них за життя склав ОСОБА_7 . Заповіт не визнаний недійсним та є чинним.

Як роз`яснено в п.4 Листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.013 року № 24-753/0/4-13: «Усунення від права на спадкування спадкоємців за законом та за заповітом можливе виключно на підставі рішення суду. За змістом ч. 1 ст. 1224 ЦК України підставою для позбавлення права на спадкування є умисне позбавлення життя спадкодавця чи будь-якого з можливих спадкоємців або вчинення замаху на їхнє життя. Оскільки діяння, зазначені у ч. 1 цієї статті, є кримінально караними, то вони повинні бути підтверджені вироком суду, постановою про закриття кримінальної справи з нереабілітуючих підстав, які є самостійною та достатньою підставою для усунення від права на спадкування».

Тобто, необхідними умовами для усунення особи від права на спадкування є встановлення факту злочинного діяння, яке може бути підтверджене вироком суду, постановою про закриття кримінальної справи з нереабілітуючих підстав. Натомість, як убачається матеріали справи в собі такого не містять. Крім того, відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підозра висунута не була, отже фактично позовні вимоги пред`являються до осіб яким не було інкриміновано або вчинено дій, що визначені в ст. 1224 ЦК України.

Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства.

Згідно із ст.ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.

За приписами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору ( ст. 94 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню в повному обсязі в зв`язку із недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 1216, 1218, 1223, 1224, 1265, 1266 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» 30.05.2008 N 7,ст.ст. 2, 10, 48, 49, 51, 76, 77-81, 89, 209, 210, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 12.08.2021 року.

СуддяБ. І. Кошель