ПОСТАНОВА

Іменем України

30 березня 2021 року м. Кропивницький

справа № 2-85/11

провадження № 22-ц/4809/46/21

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Карпенка О. Л. (головуючий, суддя-доповідач), Голованя А. М., Мурашка С. І.,

за участю секретаря судового засідання Діманової Н. І.,

учасники справи:

заявник Акціонерне товариство «Альфа-Банк»,

стягувач Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»

заінтересовані особи (боржники): ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області (суддя Нерода Л. М.) від 24 лютого 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

03 березня 2020 року Акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі за текстом АТ «Альфа-Банк») звернувся до суду в порядку ст. 442 ЦПК України і просив замінити вибулого стягувача у виконавчому провадженні з виконання рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта-Банк» заборгованості за кредитним договором від 03 жовтня 2008 року в сумі 17280,24 долара США, а саме - замінити Публічне акціонерне товариство «Дельта-Банк» на його правонаступника Акціонерне товариство «Альфа-Банк».

В обґрунтування свого клопотання заявник вказав на те, що після ухвалення рішення суду у справі за позовом ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором ухвалою суду від 13 грудня 2017 року замінено первісного стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на нового ПАТ «Дельта Банк».

09 грудня 2019 року між ПАТ «Дельта Банк» і АТ «Альфа-Банк» був укладений договір відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги за кредитами, в тому числі право вимоги до боржників ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Оскільки АТ «Альфа-Банк» на підставі договору набув право вимоги до боржників про стягнення заборгованості за договором кредиту, то він стверджує, що відбувся різновид правонаступництва у зобов`язаннях, яке можливе на будь-якій стадії судового процесу, в тому числі поза межами виконавчого провадження, що потребує підтвердження відповідним судовим рішенням.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 березня 2020 року заяву АТ «Альфа-Банк» задоволено, замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» його правонаступником - Акціонерним товариством «Альфа-Банк» у межах виконавчого провадження з виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 і ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 03 жовтня 2008 року в сумі 17280,24 долара США.

Суд мотивував своє рішення тим, що оскільки АТ «Альфа-Банк» придбав у ПАТ «Дельта Банк» право вимоги до ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , то це є достатньою підставою для заміни сторони виконавчого провадження.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі боржник ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановлену, на його думку, з порушенням норм матеріального та процесуального права й ухвалити нове рішення, яким заяву АТ «Альфа-Банк» залишити без розгляду.

Зазначає, що всупереч вимогам процесуального законодавства (ч. 3 ст. 442 ЦПК України) суд розглянув клопотання заявника без повідомлення інших учасників справи та заінтересованих осіб. Крім того, суд не звернув уваги на те, що заявник, який обґрунтовував свої вимоги посиланням на договори, не надав доказів наявності повноважень на їх укладення особами, які підписали їх від імені сторін. Суд не перевірив наявність доказів того, що право вимоги до боржників, перехід якого обумовлений отриманням ПАТ «Дельта Банк» грошових коштів від АТ «Альфа-Банк», дійсно перейшло до заявника. Суд також не перевірив наявність повноважень у особи, яка звернулася від імені АТ «Альфа-Банк» до суду, на вчинення такої дії. І наостанок, суд не врахував, що всупереч нормі ст. 516 ЦК України АТ «Альфа-Банк» не повідомив боржників про заміну кредитора. Заявник вважає, що заява АТ «Альфа-Банк» не підлягала задоволенню, а отже ухвала суду першої інстанції є помилковою і підлягає скасуванню.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 10 березня 2021 року до участі у справі як заінтересовану особу залучено ПАТ «Дельта Банк».

Відзиви на апеляційну скаргу від учасників справи до апеляційного суду не надійшли.

Позиції учасників справи, висловлені у судовому засіданні

Боржник ОСОБА_2 у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції підтримав свою апеляційну скаргу, надав усні пояснення щодо неї.

Заявник АТ «Альфа-Банк» та стягувач ПАТ «Дельта Банк», повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду справи. явку своїх представників в судове засідання суду апеляційної інстанції не забезпечили.

Боржник ОСОБА_1 , якому було направлено копію апеляційної скарги, ухвали про відкриття апеляційного провадження та судові повістки, вважається повідомленим про розгляд справи в силу припису п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Щодо доводів апеляційної скарги про порушення процесуальних прав боржника

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Одними із визначених у ч. 3 ст. 2 ЦПК України основних засад (принципів) цивільного судочинства є: відкритість судового процесу, змагальність сторін.

Відкритість цивільного процесу означає те, що ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи. Будь-яка особа, яка не є учасником справи, має право на доступ до судових рішень у порядку, встановленому законом.

Згідно із ч. 3 ст. 442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

За змістом ст. 128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка-повідомлення повинна бути вручена завчасно.

За період з дати передачі цієї справи судді із заявою АТ «Альфа-Банк» (03 березня 2020 року) по дату постановлення оскаржуваної ухвали (16 березня 2020 року) у матеріалах справи (т. 1 с. 177 181) відсутні докази того, що суд направляв будь-кому з учасників справи судові повістки-повідомлення і відповідно відсутні докази про їх отримання, зокрема, ОСОБА_2 .

Отже, доводи, викладені в апеляційній скарзі, про те, що суд не забезпечив відкритого розгляду справи, що унеможливило реалізацію процесуальних прав ОСОБА_2 , є обґрунтованими.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

За таких обставин оскаржувана ухвала Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 березня 2020 року підлягає безумовному скасуванню з постановленням нового судового рішення.

Щодо суті питання заміни сторони виконавчого провадження

Виконавче провадження являється завершальною стадією судового провадження.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Заява АТ «Альфа-Банк» про заміну сторони виконавчого провадження мотивована тим, що внаслідок низки правочинів права кредитора у зобов`язанні, яке виникло у ОСОБА_2 і ОСОБА_1 перед ПАТ «УкрСиббанк» на підставі кредитного договору і яке підтверджене рішенням суду, перейшли до заявника у зв`язку з чим, на його думку, існують достатні підстави заміни сторони виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачаться таке:

1.16 листопада 2011 року Апеляційний суд Кіровоградської області ухвалив рішення, яким стягнув з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором від 03 жовтня 2008 року в сумі 17280,24 долара США, що еквівалентно 137231,03 грн, з яких: прострочена заборгованість по процентам за користування кредитом - 3 887,44 долара США, що в еквіваленті становить 30872,10 грн, заборгованість за кредитом 12576,96 долара США, що еквівалентно 99879,93 грн, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 433,35 долара США, що еквівалентно 3441,45 грн, пеня за несвоєчасне погашення процентів 382,49 долара США, що еквівалентно 3037,55 грн, а також по 686,16 грн судових витрат з кожного;

2.08 грудня 2011 року ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта банк» уклали договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до умов якого до ПАТ «Дельта банк» перейшло право вимоги, в тому числі за кредитними договорами №0 від 03 жовтня 2008 року.

3.ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 грудня 2017 року замінено сторону у справі про стягнення солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором від 03 жовтня 2008 року в сумі 17280,24 долара США, що еквівалентно 137231,03 грн, а саме первісного стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ПАТ «Дельта Банк». Визнано причини пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів у справі №2-85-2011 року поважними. Поновлено пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа у справі №2-85-2011 року, до виконання. Видано виконавчі листи у справі №2-85-2011 року;

4.постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 03 липня 2018 року ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13 грудня 2017 року скасовано в частині визнання поважними причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та у видачі виконавчого документа та в задоволенні зазначених вимог відмовлено, а в решті ухвалу суду першої інстанції залишено без змін;

5.09 грудня 2019 року ПАТ «Дельта Банк» і АТ «Альфа-Банк» уклали договір № 2098/К про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги до боржників за кредитами та договорами забезпечення, які зазначені в додатках № 1 5 до цього договору. Згідно з додатком № 2 до договору такими боржниками, зокрема, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за договором від 03 жовтня 2008 року.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 с. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 цього Кодексу) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) у матеріальних правовідносинах відбувається вибуття первісного кредитора і вступ нового кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження та є різновидом правонаступництва і можлива на будь-якій стадії процесу.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та у постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, підставою для процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав й обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Оскільки наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін, а зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин, то, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту ст. 442 ЦПК України.

Вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни.

Апеляційний суд повторно нагадує, що відповідно до п. 1 я. 1 ст. 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення. Зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (с. 629 ЦК України).

Водночас відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З матеріалів справи вбачається, пунктом 2.2. договору відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 09 грудня 2019 року, який уклали ПАТ «Дельта Банк» та АТ «Альфа-Банк», передбачено, що за цим договором новий кредитор (АТ «Альфа-Банк» - суд) в день укладення цього договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання банком (ПАТ «Дельта Банк» - суд) у повному обсязі коштів, відповідно до п. 4.1. цього договору, набуває всі права кредитора за основними договорами, включаючи, проте не обмежуючись право вимагати належного виконання боржниками зобов`язань за основними договорами, оплати боржниками грошових коштів, сплати процентів, сплати штрафних санкцій.

Таким чином, набуття АТ «Альфа-Банк» права вимоги до третіх осіб обумовлене не лише фактом укладення договору відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, а й здійснення ним оплати за цим договором за відступлені права.

У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставин здійснення АТ «Альфа-Банк» на користь ПАТ «Дельта Банк» повної оплати за договором відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги на час або після його укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов`язань за договором та настання обставин, які зумовлюють перехід до нього прав кредитора у зобов`язаннях, зокрема, права вимоги до боржників ОСОБА_2 і ОСОБА_1 .

Наведені обставини є самостійною та достатньою підставою для відмови АТ «Альфа-Банк» у задоволенні його заяви про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником у цій справі.

Подібний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 20 лютого 2019 у справі № 910/16109/14 та у постанові Верховного суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 січня 2020 року № 916/2286/16.

З огляду на викладене, за відсутності відповідних доказів здійснення АТ «Альфа-Банк» оплати за відступлене право вимоги, а як наслідок недоведеність заявником набуття ним прав кредитора стосовно боржників ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає, що підстави для задоволення заяви про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником не підлягає задоволенню.

Стосовно твердження ОСОБА_2 про недопустимість доказу, а саме копії договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 09 грудня 2019 року через те, що його підписання з боку ПАТ «Дельта Банк» особою, яка, буцімто, незаконно отримала свої повноваження, то колегія суддів апеляційного суду не приймає їх так, як ст. 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно з ч. 3 ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про визнання недійсним договору відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, укладеного між заявником та ПАТ «Дельта Банк».

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що подану до суду заяву про заміну сторони виконавчого провадження від імені заявника підписала не повноважена особа, то суд їх відхиляє так, як таку заяву підписав представник АТ «Альфа-Банк» Піскун В. В., а його повноваження на представництво банку в судах усіх інстанцій та юрисдикцій підтверджено копією чинної на час звернення до суду довіреності від 14 серпня 2019 року (с. 4), яка, зокрема, передбачає право представника підписувати і подавати від імені довірителя будь-які процесуальні заяви без обмеження.

Інші доводи апеляційної скарги є несуттєвими та за будь-яких обставин не мають істотного значення для вирішення цієї справи.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги вказують на те, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, яке в силу п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування судового рішення. Це порушення також потягло за собою неможливість повного та об`єктивного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи.

За таких обставин оскаржуване судове рішення підлягає обов`язковому і безумовному скасуванню з ухваленням нового рішення, але не про заміну сторони виконавчого провадження, як того просив заявник, чи про залишення заяви без розгляду, як просив ОСОБА_2 , а про відмову в її задоволенні.

При цьому заявник не позбавлений процесуальної можливості повторно звернутися до суду з такими ж вимогами, але з урахуванням висновків, які викладені в мотивувальній частині цієї постанови.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 - 384ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 лютого 2020 року скасувати і ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні заяви Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про заміну сторони виконавчого провадження відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 07 квітня 2021 року.

Головуючий О. Л. Карпенко

Судді А. М. Головань

С. І. Мурашко