Справа № 635/6903/20
Провадження № 2/635/932/2021
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
05 серпня 2021 року смт. Покотилівка
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Савченка Д.М.,
секретар судового засідання Савченко В.В.,
учасники справи: позивач ОСОБА_1 ,
представник позивача адвокат Дудій Альона Ігорівна,
відповідач 1 ОСОБА_2 ,
відповідач 2 ОСОБА_3 ,
третя особа Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк»,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Третя особа: Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», про визнання права власності на земельну ділянку, -
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09 листопада 2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи суд вирішив проводити у порядку спрощеного провадження.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 20 квітня 2021 року прийнято уточнену позовну заяву, залучено співвідповідача, закрито підготовче провадження.
Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлявся своєчасно і належним чином, представник позивача надала суду заяву про розгляд справи без її участі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачі в судове засідання не з`явились, про час та місце проведення судового засідання повідомлялись своєчасно і належним чином, причини неявки суду не повідомили.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся своєчасно і належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без його участі.
Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Будь-яких інших клопотань сторонами не надано.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення.
Суд на підставі наданих сторонами доказів встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Житлового будинку з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , набутий ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 25.09.2020.
Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом виданого 25.09.2020 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Алтуніною Т.П., ОСОБА_1 отримав у спадщину від ОСОБА_4 житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належить спадкодавцю на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 14 серпня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадаховим Ю.Н. 14.08.2019 року за реєстровим № 3095.
ОСОБА_2 відчужила на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_3 житловий будинок АДРЕСА_2 , разом з приватизованою земельною ділянкою на якій розташовано вказаний будинок з надвірними спорудами, площею 1289 кв.м., на підставі договору міни від 04 серпня 1999 року, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Беседа Т.Д., зареєстрований в реєстрі за № 2- 4966.
Спірний житловий будинок з надвірними спорудами та земельна ділянка, на якій розміщений будинок перейшли у власність ОСОБА_5 , ОСОБА_3 по Ѕ частці кожному, на праві спільної часткової власності.
В подальшому ОСОБА_6 , ОСОБА_3 (іпотекодавець) та Закрите акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» (іпотекодержатель) уклали договір іпотеки № 5474981 від 22 червня 2007 року, який посвідчено приватним нотаріусом Харківського районного округу Харківської області Гаражою Н.П., зареєстрований за номером № 3549.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 17.10.2017, ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до п.п. 1.2.1.1, 1.2.2 договору іпотеки, предметом іпотеки є житловий будинок, реєстраційний номер: 14592245; загальною площею 80,10 кв.м., житлової площі 40,60 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Право власності на предмет іпотеки зареєстровано за іпотекодавцем на підставі договору міни № 2-4966 від 04 серпня 1999 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Беседою Т.Д. Житловий будинок розташований на земельній ділянці загальною площею 0,1289 га, яка є власністю іпотекодавця, згідно з договором міни, посвідченого Беседою Т.Д., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 04 серпня 1999 року, за № 2-4966, що є підставою одержати у строк у дев`ять місяців, з моменту укладання цього договору Державний акт на право власності на земельну ділянку та укласти договір іпотеки земельної ділянки з ЗАТ ПУМБ.
Державний акт на право власності на земельну ділянку іпотекодавцем не отримувалось.
На підставі виконавчого напису від 25.11.2008 виданого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Погрібною Т.П., Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» звернуло стягнення на предмет іпотеки житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та відчужило його на корить ОСОБА_4 , відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 14 серпня 2019 року, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бадаховим Ю.Н., зареєстрований в реєстрі за номером № 3095.
Рішенням Дерпартаменту реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради від 05 грудня 2019 року відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень, з огляду на те, що подані представником позивача документи не дають змогу встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на земельну ділянку з кадастровим номером :00:005:0133, площею 0,1000 га.

Відповідно до Державного акту ХР-25-20-41624 від 12.05.1996 р. земельна ділянка з кадастровим номером :00:005:0133 зареєстрована за ОСОБА_2 .

Суд на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 Земельного Кодексу України, в редакції винні на момент набуття права власності на житловий будинок, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків та об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації).

Як вбачається з договору міни від 04 серпня 1999 року, ОСОБА_2 була власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , та земельної ділянки №:00:005:0133. Предметом договору міни був будинок та приватизована земельна ділянка на якій знаходиться житловий будинок.

ОСОБА_2 набла право власності на спірну земельну ділянку шляхом її приватизації, як власник житлового будинку.

Приписами ч. 1 ст. 181 ЦК України встанволено, якщо кілька речей утворюють єдине ціле, що дає змогу використовувати його за призначенням, вони вважаються однією річчю (складна річ).

Таким чином, житловий будинок та земельна ділянка на якій розташований цей житловий є однією річчю (складню річчю).

Згідно з приписами статті 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідно до статті 3 ЗК України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Статті 377, 381 ЦК України і стаття 120 ЗК України встановлюють правило переходу права власності на земельну ділянку до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, оскільки земля і розміщені на ній об`єкти нерухомості нерозривно пов`язані між собою.

Статтею 126 ЗК України передбачено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Право власності, підлягає обов`язковій державній реєстрації в порядку, встановленому для державної реєстрації прав на нерухоме майно, згідно з статтею 182 ЦК України.

З метою виконання новим власником житлового будинку (будівлі, споруди) вимог статті 377 ЦК України, відповідно до якої до особи, яка набула право власності на таке нерухоме майно, має перейти право власності або право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача), новий власник має вжити заходів щодо оформлення відповідних речових прав на земельну ділянку відповідно до вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до правового висновку викладеного в постанові Верховного Суду України від 12.10.2016 у справі у справі №6-2225цс16 ст.120 ЗК України закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

Стаття 319 ЦК України закріпляє право власника володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

Згідно приписів статті 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що позивач у передбачений законом спосіб набув право власності на житловий будинок загальною площею 80,1 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з приписами статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (частина 2 статті 321 ЦК України).

Згідно з приписами статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Стаття 377 ЦК України і стаття 120 ЗК України встановлюють правило переходу права власності на земельну ділянку до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, оскільки земля і розміщені на ній об`єкти нерухомості нерозривно пов`язані між собою.

На думку суду, земельна ділянка з кадастровим номером :00:005:0133, площею 0,1 га та житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 80,1 кв.м., житловою площею 40. 6 кв.м. складають єдиний об`єкт нерухомого майна, а оскільки ОСОБА_8 та ОСОБА_3 не оформили за собою право власності на земельну ділянку, а за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :00:005:0133, площею 0,1000 га на підставі Державного акту ХР-25-20 41624 від 12.05.1996 р., у зв`язку з чим позивач позбавлений можливості провести державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку.

Викладені обставини дають суду підстави для визнання за ОСОБА_1 право власності на об`єкт нерухомого майна, а саме на земельну ділянку з кадастровим номером :00:005:0133 загальною площею 0,1 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до платіжного доручення №СВ04041792/1 від 16 жовтня 2021 року при пред`явленні позову до суду позивачем понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 гривень.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог, судовий збір в розмірі 908 грн. стягується з відповідачів в рівних частках на користь позивача

Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Третя особа: Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк» про визнання права власності на земельну ділянку задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на об`єкт нерухомого майна, а саме на земельну ділянку з кадастровим номером :00:005:0133 загальною площею 0,1 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму судового збору в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп. відповідно з кожного.

Відповідачами протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Харківський районний суд Харківської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання (реєстрації): АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Третя особа: Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», місце реєстрації: м.Київ, вул.Андріївська, б.4, .

Повний текст рішення складено 11.08.2021.

Суддя Д.М. Савченко