Провадження № 2/643/2308/21
17.05.2021 м. Харків
Московський районний суд м. Харкова у складі судді Крівцова Д.А., за участю секретаря Наумкіна О.О., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу запозовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів, -
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 (далі - відповідач) на свою користь заборгованість за договором позики в розмірі 173631,96 грн.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 27.01.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом) сторін.
Позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги та доводи, викладені в позові.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, надіслав на електронну пошту заяву про відкладення судового засідання.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для відкладення судового засідання, призначеного на 17.05.2021, суд керувався таким.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідачу було достовірно відомо про перебування в провадженні суду зазначеної цивільної справи та судові засідання, що в ній призначались.
Так, 05.03.2021 з матеріалами справи ознайомився представник відповідача ОСОБА_3 , що підтверджується його розпискою від 05.03.2021.
В подальшому в перше судове засідання, призначене на 15.03.2021, відповідач не з`явився. Надав суду заяву, в якій просив відкласти розгляд справи. В обґрунтування зазначив, що хоче скористатись правом брати участь в судовому засіданні та надавати пояснення, проте у зв`язку з погіршенням стану здоров`я не може бути присутнім в судовому засіданні.
Розгляд справи було відкладено на 17.05.2021.
В судове засіданні, призначене на 17.05.2021, відповідач також не з`явився. Надіслав суду заяву, в якій просив відкласти вказане судове засідання у зв`язку із погіршенням стану здоров`я, зазначивши, що докази такого погіршення стану здоров`я будуть надані в наступне судове засідання.
Таким чином, має місце друга поспіль неявка відповідача в судове засідання. При цьому відповідач вдруге просить відкласти судові засіданні у зв`язку з погіршенням стану здоров`я.
Будь-яких доказів захворювання відповідача станом на 15.03.2021, коли він вперше просив відкласти судове засідання через погіршення стану здоров`я, суду станом на 17.05.2021, тобто протягом двох місяців з дати першого судового засідання, не надано. Відповідно, не надано будь-яких доказів захворювання відповідача станом на 17.05.2021.
Таким чином, відповідач вдруге посилається на погіршення стану здоров`я як на підставу для відкладення справи, проте доказів на підтвердження вказаних обставин суду не надано.
За таких обставин суд констатує, що відповідачем всупереч вимог ст. 12, 13, 81 ЦПК України не доведено наявність поважних причин неявки в судові засіданні 15.03.2021 та 17.05.2021.
Крім того, виходячи з положень ст. 223 ЦПК України, повторна неявка відповідача, незалежно він причин неявки, не перешкоджає вирішенню справи та ухваленню заочного рішення.
Також суд враховує, що розгляд справи протягом розумного строку гарантовано ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 129 Конституції України, ст. 2 ЦПК України.
За таких обставин друге поспіль відкладення розгляду справи за клопотанням відповідача порушуватиме право позивача на розгляд справи протягом розумного строку, яке є складовим права на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку щодо відсутності підстав для подальшого відкладення розгляду справу.
Правом надати відзив ані позивач, ані його представник не скористались.
Оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи, суд проводить заочний розгляд справи та вирішує її на підставі наявних у ній доказів.
Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Згідно розписки від 30.05.2017 року, відповідач ОСОБА_2 отримав від позивача ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 7000,00 США під 7% на місяць, а також 135000,00 грн. (без процентів), які зобов`язується повернути до 31.12.2017.
Як вбачається з доводів позивача та наданих ним виписок щодо руху грошових коштів по рахунку, відкритому на його ім`я, відповідачем було частково повернуто грошові кошти за договором позики.
Згідно розрахунку, залишок заборгованості за договором позики складає 173631,96 грн.
За договором позики, відповідно до статті 1046 ЦК України, одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно з ч. 1 ст. 1047 ЦК України договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Відповідно до ч. 1 с. 218 ЦК України недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Як вбачається з правових позицій, викладених в постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-63 цс13, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Таким чином, між сторонами у встановленій законодавством формі було укладено договір позики, за яким грошові кошти було передано відповідачу. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються відповідними положеннями цивільного законодавства щодо договорів позики.
Згідно ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Закінчення строку договору відповідно до частини 4 статті 631 ЦК України не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Враховуючи наведене та розглядаючи справу на підставі наданих позивачем доказів, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики в розмірі 173631,96 грн.
За таких обставин суд задовольняє позовні вимоги та стягує з відповідача на користь позивача заборгованість за договором позики в розмірі 173631,96 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені останнім витрати по сплаті судового збору в розмірі 1736,31 грн.
Керуючись ст. 2, 4, 10-13, 76-81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 352, 354 ЦПК України,-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , грошові кошти в розмірі 173631 грн. 96 коп. (сто сімдесят три тисячі шістсот тридцять одна гривня дев`яносто шість копійок).
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , понесені останнім судові витрати в розмірі 1736 грн. 31 коп. (одна тисяча сімсот тридцять шість гривень тридцять одна копійка).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Московський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Д.А. Крівцов