ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1679/21 Справа № 211/354/20 Суддя у 1-й інстанції - Середня Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року м.Кривий Ріг

Справа № 211/354/20

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Акціонерне товариство «Українська залізниця», в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця»,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу відповідача Акціонерного товариства «Українська залізниця», в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», структурний підрозділ «Криворізьке локомотивне депо», на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 жовтня 2020 року, яке ухвалено суддею Середньою Н.Г. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 15 жовтня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Українська залізниця», в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», структурний підрозділ «Криворізьке локомотивне депо», про вирішення трудового спору.

В обґрунтування позову зазначив, що він працює машиністом тепловозу в структурному підрозділі «Криворізьке локомотивне депо» (ТЧ-2 Кривий Ріг) РФ «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця». На підставі статті 21 КЗпП України, між ним та відповідачем укладено угоду, за якою він зобов`язувався виконувати роботу, визначену угодою, а власник підприємства зобов`язувався виплачувати заробітну плату і забезпечити умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до колективного договору між адміністрацією та трудовим колективом Криворізького локомотивного депо, відповідач зобов`язувався виділяти кошти на покриття витрат за проживання в гуртожитках працівників депо, одиноких пенсіонерів-залізничників та учням технічних училищ, які проходять виробничу практику в локомотивному депо, згідно з «Положенням про порядок оплати за проживання у гуртожитках Придніпровської залізниці» зі змінами та доповненнями. 27.10.2019 року позивач звернувся до в.о. начальника Криворізького локомотивного депо із заявою щодо покриття його витрат за проживання в гуртожитку, однак відповіді не отримав, його витрати за проживання в гуртожитку йому не відшкодовані, хоча заборгованість, станом на 01.12.2019 року. відсутня та, за період з 01.11.2017 року по 01.12.2019 року, ним сплачено 13780,98 грн.

Посилаючись на викладене, просив суд стягнути з відповідача 13 780,98 грн. на покриття витрат за проживання в гуртожитку за період з 01.11.2017 року по 01.12.2019 року.

Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 лютого 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця», в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», про вирішення трудового спору.

У червні 2020 року позивач ОСОБА_1 уточнив позовні вимоги та зазначив відповідачем Регіональну філію «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», просив суд стягнути з відповідача на його користь 17 767,74 грн. на покриття витрат за проживання в гуртожитку за період з 01.11.2017 року по 31.05.2020 року.

Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 лютого 2020 року залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про вирішення трудового спору в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Відокремлений структурний підрозділ «Криворізьке територіальне управління», в особі філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» функціонального структурного підрозділу «Дніпровська дирекція» Акціонерного товариства «Українська залізниця».

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 жовтня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 в рахунок покриття витрат за проживання в гуртожитку за період з 01.11.2017 року по 31.05.2020 року в сумі 8 151 гривню 71 коп.

В решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Ухвалою Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 лютого 2021 року вправлено описки в ухвалах Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 березня 2020 року та від 27 серпня 2020 року, та у рішенні Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 жовтня 2020 року, із зазначенням правильного найменування відповідача у справі Акціонерне товариство «Українська залізниця», в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця».

В апеляційній скарзі відповідач Акціонерне товариство «Українська залізниця», в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідача на його користь, в рахунок покриття витрат за проживання в гуртожитку за період з 01.11.2017 року по 31.05.2020 року, 8 151 гривню 71 коп.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції безпідставно було віднесено до плати за проживання в гуртожитку послуги з утримання будинку та прибудинкової території. Так, відповідач зазначає, що, відповідно до п. 7 Розділу ІІІ Положення про гуртожитки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 27.04.2015 року №84, особа, яка проживає у гуртожитку, сплачує за таке проживання, а також за житлово-комунальні послуги, які їй надаються у зв`язку з проживанням у гуртожитку. Відповідно до договору № 6 про найм ліжко-місця у гуртожитку регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" від 02.02.2017 року, що міститься в матеріалах справи (а.с. 83-86), та з яким ознайомлений та погодився позивач, про що свідчить його підпис в договорі, наймач зобов`язаний сплачувати за проживання в гуртожитку у розмірі, встановленому розрахунком, затвердженому власником гуртожитку (балансоутримувачем) (пункт 3.2.2 договору). Згідно наданого суду Порядку поселення, користування та виселення з гуртожитків працівників Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", затвердженого наказом ПАТ "Укрзалізниця" від 14.12.2016 року № 745 (а.с. 87-89), особи, які проживають в гуртожитку, зобов`язані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку та за житлово-комунальні послуги. Натомість, судом зроблено безпідставний висновок про те, що, із зазначеного слідує, що плата за проживання в гуртожитку включає в себе послугу з утримання будинку та прибудинкової території та про наявність підстав для часткового відшкодування позивачу витрат за проживання в гуртожитку (послуги з утримання буднику та прибудинкової території), що відповідно до розрахунку, наданого представником третьої особи, за період з 01.11.2017 року по 31.05.2020 року, складає 8151,71 грн., оскільки, на переконання відповідача, таке суперечить ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідач стверджує, що послуга з утримання будинку та прибудинкової території відноситься до комунальних послуг, а тому компенсація такої послуги за рахунок роботодавця не передбачена.

Крім того, зазначає, що позов заявлено до Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», яка не є юридичною особою, не наділена цивільною правоздатністю і дієздатністю, а тому не може виступати відповідачем у справі.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Зважаючи на те, що позивач ОСОБА_1 не скористався своїм правом на апеляційне оскарження, а відповідач Акціонерне товариство «Українська залізниця», в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, та доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди з висновками суду щодо стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 в рахунок покриття витрат за проживання в гуртожитку, за період з 01.11.2017 року по 31.05.2020 року, в сумі 8 151 гривню 71 коп., колегія суддів перевіряє законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції в цій частині, адже, згідно ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України, і зважаючи на роз`яснення, викладені в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 року, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та заявлених позовних вимог у суді першої інстанції.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач ОСОБА_1 працює машиністом тепловозу Структурного підрозділу Криворізького локомотивного депо (ТЧ-2 Кривий Ріг) Регіональної філії «Придніпровської залізниці» ПАТ «Українська залізниця».

Пунктом 5.1.7 Колективного договору (а.с. 62-63) зазначено обовязок адміністрації роботодавця виділяти кошти на покриття витрат за проживання в гуртожитках, в тому числі працівників депо, згідно з Положенням про порядок оплати за проживання у гуртожитках Придніпровської залізниці.

Цей Порядок втратив чинність наказом від 25.04.2018 року, однак новий Порядок не прийнято, зміни до колективного договору в цій частині не вносилися, у відзиві на позов зазначено щодо продовження покриття відповідачем витрат на проживання позивача (а.с. 140), що свідчить про визнання відповідачем цього обовязку.

За розясненнями Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України (а.с. 78-81), а також відповідно до пункту 7 розділу ІІІ Положення про гуртожитки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 27.04.2015 № 84, чинного на момент виникнення спірних відносин, особа, яка проживає в гуртожитку, сплачує за таке проживання, а також за житлово-комунальні послуги, які їй надаються у зв`язку з проживанням у гуртожитку. Розмір плати за проживання в гуртожитку визначається в договорі найму жилого приміщення в гуртожитку відповідно до розрахунку, затвердженого власником гуртожитку. У договорі найму жилого приміщення в гуртожитку, також визначається порядок здійснення розрахунків між власником гуртожитку та особою, що проживає в гуртожитку. Розмір плати за житлово-комунальні послуги визначається відповідно до встановлених уповноваженим органом цін/тарифів на такі послуги.

Відповідно до Договору № 6 про найм ліжко-місця у гуртожитку Регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" від 02.02.2017 року (а.с. 83-86), з яким ознайомлений та погодився позивач, про що свідчить його підпис в договорі, наймач зобов`язаний сплачувати за проживання в гуртожитку у розмірі, встановленому розрахунком, затвердженому власником гуртожитку (балансоутримувачем) (пункт 3.2.2 договору).

Згідно Порядку поселення, користування та виселення з гуртожитків працівників Публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", затвердженого наказом ПАТ "Укрзалізниця" від 14.12.2016 року № 745 (а.с. 87-89), особи, які проживають в гуртожитку, зобов`язані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку та за житлово-комунальні послуги.

Згідно довідки Виробничого підрозділу «Криворізьке територіальне управління» Філії «Центр будівельно-монтажних робіт та експлуатації будівель і споруд» Акціонерного товариства «Українська залізниця» від 03.12.2019 року, ОСОБА_1 проживає в кімнаті № НОМЕР_1 гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , з 2014 року. Станом на 01.12.2019 року, заборгованості за комунальні послуги за проживання в гуртожитку не має. За період з 01.11.2017 року по теперішній час за проживання та комунальні послуги в гуртожитку ОСОБА_1 сплачено 13780,98 грн. (а.с. 5).

27 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до в.о. начальника СП «Криворізьке локомотивне депо» Тисленка В.П. із заявою про виділення коштів на покриття витрат за проживання його в гуртожитку за період з 01.11.2017 року по 01.10.2019 року, оскільки з невідомих йому причин у 2017 році роботодавцем було припинено виділення йому коштів за проживання в гуртожитку (а.с. 4).

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 та стягуючи з Акціонерного товариства «Українська залізниця», в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця», на користь ОСОБА_1 в рахунок покриття витрат за проживання в гуртожитку за період з 01.11.2017 року по 31.05.2020 року в сумі 8 151 гривню 71 коп., суд першої інстанції виходив з того, що плата за проживання в гуртожитку включає в себе послугу з утримання будинку та прибудинкової території, що перераховується на рахунки балансоутримувача, а тому ці витрати мають покриватися за рахунок роботодавця у порядку, визначеному пунктом 5.1.7 Колективного договору.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступні обставини.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня

2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Відповідно до частини першої, другої, третьої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення, в цій частині, не відповідає з огляду на наступне.

Пунктом 5.1.7 Колективного договору (а.с. 62-63) зазначено обовязок адміністрації роботодавця виділяти кошти на покриття витрат за проживання в гуртожитках, в тому числі працівників депо, згідно з Положенням про порядок оплати за проживання у гуртожитках Придніпровської залізниці.

Відповідно до договору № 6 про найм ліжко-місця у гуртожитку регіональної філії "Придніпровська залізниця" ПАТ "Українська залізниця" від 02.02.2017 року (а.с. 83-86), наймач зобов`язаний сплачувати за проживання в гуртожитку розмірі, встановленому розрахунком, затвердженому власником гуртожитку (балансоутримувачем) (пункт 3.2.2 договору).

Згідно Порядку поселення, користування та виселення з гуртожитків працівників публічного акціонерного товариства "Українська залізниця", затвердженого наказом ПАТ "Укрзалізниця" від 14.12.2016 № 745 (а.с. 87-89), особи, які проживають в гуртожитку, зобов`язані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку та за житлово-комунальні послуги.

За розясненнями Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України (а.с. 78-81), а також відповідно до пункту 7 розділу ІІІ Положення про гуртожитки, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 27.04.2015 № 84, чинного на момент виникнення спірних відносин, особа, яка проживає в гуртожитку, сплачує за таке проживання, а також за житлово-комунальні послуги, які їй надаються у зв`язку з проживанням у гуртожитку. Розмір плати за проживання в гуртожитку визначається в договорі найму жилого приміщення в гуртожитку відповідно до розрахунку, затвердженого власником гуртожитку. У договорі найму жилого приміщення в гуртожитку також визначається порядок здійснення розрахунків між власником гуртожитку та особою, що проживає в гуртожитку. Розмір плати за житлово-комунальні послуги визначається відповідно до встановлених уповноваженим органом цін/тарифів на такі послуги.

Згідно статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про те, що плата за проживання в гуртожитку включає в себе послугу з утримання будинку та прибудинкової території, що перераховується на рахунки балансоутримувача, є помилковим, й доводи апеляційної скарги в цій частині заслуговують на увагу.

Оскільки, пунктом 5.1.7 Колективного договору (а.с. 62-63) визначено обовязок адміністрації роботодавця виділяти кошти на покриття витрат за проживання в гуртожитках, правові підстави для зобов`язання адміністрації роботодавця - відповідача Акціонерне товариство «Українська залізниця», в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», компенсувати на користь ОСОБА_1 8 151,71 грн., в рахунок покриття витрат з утримання будинку та прибудинкової території, за період з 01.11.2017 року по 31.05.2020 року, відсутні, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду, на підставі п.1, п.4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, скасуванню в частині стягнення з відповідача Акціонерного товариства «Українська залізниця», в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», на користь ОСОБА_1 в рахунок покриття витрат за проживання в гуртожитку, за період з 01.11.2017 року по 31.05.2020 року, в сумі 8 151 гривню 71 коп., з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів скасовує рішення суду в частині стягнення з відповідача Акціонерного товариства «Українська залізниця», в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», до спеціального фонду Державного бюджету України судового збору в сумі 840,80 грн. та ухвалює в цій частині нове рішення про стягнення судового збору за розгляд справи судом першої інстанції з позивача ОСОБА_1 , який не звільнений від сплати судового збору на підставі п.1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», як помилково вважав суд першої інстанції, оскільки даною правової нормою передбачено звільнення від сплати судового збору позивачів у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, тоді як предметом даного спору є вирішення трудового спору щодо компенсації витрат працівника за проживання у гуртожитку за рахунок роботодавця.

Крім того, з позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь відповідача судовий збір, понесений при поданні апеляційної скарги, у розмірі 1 261,20 грн.

Керуючись ст. ст.. 367, 369, 374, п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача Акціонерного товариства «Українська залізниця», в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», структурний підрозділ «Криворізьке локомотивне депо», - задовольнити.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 жовтня 2020 рокув частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця», в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», структурний підрозділ «Криворізьке локомотивне депо», про стягнення з Акціонерного товариства «Українська залізниця», в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», на користь ОСОБА_1 в рахунок покриття витрат за проживання в гуртожитку за період з 01.11.2017 року по 31.05.2020 року в сумі 8 151 гривню 71 коп. та до спеціального фонду Державного бюджету України судового збору в сумі 840 грн. 80 коп. - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цих позовних вимог.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Українська залізниця», в особі Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», судові витрати, понесені на сплату судового збору за подання апеляційної скарги, у розмірі 1 261 (одна тисяча двісті шістдесят одна) гривня 20 (двадцять) копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 07 квітня 2021 року.

Головуючий:

Судді: