Провадження №2/369/5150/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2021 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Дубас Т.В.,

при секретарі Шило М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Вишневої міської ради, Бучанського району, Київської області про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Вишневої міської ради, Бучанського району, Київської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: приватний нотаріус Іващенко Наталія Володимирівна, державний реєстратор виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району, Київської області Мурашко Ольга Володимирівна, державний реєстратор Зазимської сільської ради Броварського району Київської області Підіпригора Тетяна Василівна про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання недійсними правочинів, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває цивільна справа за позовом Вишневої міської ради, Бучанського району, Київської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: приватний нотаріус Іващенко Наталія Володимирівна, державний реєстратор виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району, Київської області Мурашко Ольга Володимирівна, державний реєстратор Зазимської сільської ради Броварського району Київської області Підіпригора Тетяна Василівна про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання недійсними правочинів, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно.

Разом з позовною заявою позивачем Вишневою міською радою, Бучанського району, Київської області було подано заяву про забезпечення позову, у якій заявник просив суд вжити заходи забезпечення позову, а саме: накласти арешт та заборонити вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, перереєстрації права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:023:0022, :01:023:5465, :01:023:5464, :01:023:5462, :01:023:5468, :01:023:5466, :01:023:5471, :01:023:0045, :01:023:5460. :01:023:5463, :01:023:0033, :01:023:5467, :01:023:0021, :01:023:5470, :01:023:5461.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що Вишневою міською радою Бучанського району Київської області виявлено незаконне заволодіння майном, а саме земельними ділянками з кадастровими номерами :01:023:0022, :01:023:5465, :01:023:5464, :01:023:5463, :01:023:5462, :01:023:0033, :01:023:5468, :01:023:5467, :01:023:5466, :01:023:0021, :01:023:5471, :01:023:5470, :01:023:0045, :01:023:5461, :01:023:5460.

Дані земельні ділянки знаходяться в межах Вишневої міської територіальної громади, та розпорядження зазначеними належить до повноважень Вишневої міської ради Бучанського району Київської області.

Від Департаменту екології та природних ресурсів Київської обласної державної адміністрації надійшов лист що зазначені вище земельні ділянки належать до земель лісового фонду.

До земель лісового фонду належать землі, вкриті або не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надано та використовуються для потреб лісового господарства (частина перша ст. 55 Земельного кодексу України)3.

Частиною 1 ст. 56 ЗК України визначено, що землі лісогосподарського призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. В той же час, необхідно враховувати обмеження, що встановлені у деяких випадках для передачі земель даної категорії у приватну власність. Внаслідок таких обмежень на даний момент більшість земель лісогосподарського призначення перебувають у державній власності та надані в постійне користування для ведення лісового господарства.

Крім постійного користування землями лісогосподарського призначення, чинним законодавством передбачено і тимчасове землекористування, що прямо випливає з ст. 18 ЛК України, якою визначено порядок тимчасового користування лісами, що неможливе без користування земельними ділянками.

Громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств, що передбачено Земельним кодексом України.

Лісовим кодексом України, а саме ст. 33 визначено, що сільські, селищні, міські ради у сфері лісових відносин на відповідній території:

1) передають у власність, надають у постійне користування земельні лісові ділянки, що перебувають у комунальній власності, в межах сіл, селищ, міст і припиняють права користування ними;

2) приймають рішення про виділення в установленому порядку для довгострокового тимчасового користування лісами лісових ділянок, що перебувають у комунальній власності, в межах сіл, селищ, міст і припиняють права користування ними;

3) беруть участь у здійсненні заходів щодо охорони і захисту лісів, ліквідації наслідків стихійних явищ, лісових пожеж, залучають у встановленому порядку до цих робіт населення, транспортні й інші технічні засоби та обладнання;

4) організовують благоустрій лісових ділянок і культурно-побутов обслуговування відпочиваючих у лісах, що використовуються для цих цілей;

5) встановлюють порядок використання коштів, що виділяються з місцевого бюджету на ведення лісового господарства;

6) вирішують інші питання у сфері лісових відносин відповідно до закону.

Однак, в порушення зазначених норм законодавства, земельні ділянки було зареєстровано до реєстру речових прав на нерухоме майно, без відому Вишневої міської ради Бучанського району Київської області та без рішення про передачу у власність даних земельних ділянок.

Щодо реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :01:023:0022:

06.07.2021 року до реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено відомості щодо права власності на дану земельну ділянку. Так право власності ОСОБА_2 було набуте за договором купівліпродажу земельної ділянки №427 виданого 06.07.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іващенко І.В.

У зазначеному договорі ОСОБА_2 прийняв дану земельну ділянку від ОСОБА_1 .

Право власності на дану земельну ділянку у ОСОБА_1 виникло на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР 088861 котрий було зареєстровано в реєстрі речових прав на нерухоме майно 29.06.2021 року. Підставою видачі зазначеного державного акту на право приватної власності вказано договір купівлі продажу земельної ділянки від 15.05.2002 року №703. Однак, даний державний акт є недійсним, так як а ні Вишневою міською радою Бучанського району Київської області, а ні Крюківщинською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області дана земельна ділянка не передавалася з комунальної власності, жодних рішень щодо виділення чи відчуження прийнято не було.

Згідно даних публічної кадастрової карти та даних державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_2 здійснив поділ земельної ділянки з кадастровим номером :01:023:0022, внаслідок чого утворилося дві земельні ділянки з кадастровими номерами :01:023:5461, :01:023:5460 право власності щодо яких було внесено в реєстр речових прав на нерухоме майно 16.07.2021 року.

Щодо реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :01:023:0033:

01.07.2021 року до реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено відомості щодо права власності на дану земельну ділянку. Так право власності ОСОБА_3 було зареєстроване на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР 088870. Підставою видачі зазначеного державного акту на право приватної власності вказано договір купівлі продажу земельної ділянки від 03.06.2002 року №638. Однак, даний державний акт є недійсним, так як, а ні Вишневою міською радою Бучанського району Київської області, а ні Крюківщинською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області дана земельна ділянка не передавалася з комунальної власності, жодних рішень щодо виділення чи відчуження прийнято не було.

Згідно даних публічної кадастрової карти та даних державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_3 здійснив поділ земельної ділянки з кадастровим номером :01:023:0033, внаслідок чого утворилося чотири земельні ділянки з кадастровими номерами :01:023:5465, :01:023:5464, :01:023:5463, :01:023:5462 право власності щодо яких було внесено в реєстр речових прав на нерухоме майно 20.07.2021 року.

Щодо реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :01:023:0021:

30.06.2021 року до реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено відомості щодо права власності на дану земельну ділянку. Так право власності ОСОБА_4 було зареєстроване на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР 088879. Підставою видачі зазначеного державного акту на право приватної власності вказано договір купівлі продажу земельної дялянки від 04.07.2002 року №802. Однак, даний державний акт є недійсним, так як а ні Вишневою міською радою Бучанського району Київської області, а ні Крюківщинською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області дана земельна ділянка не передавалася з комунальної власності, жодних рішень щодо виділення чи відчуження прийнято не було.

Згідно даних публічної кадастрової карти та даних державного реєстро речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_4 здійснила поділ земельної ділянки з кадастровим номером :01:023:0021, внаслідок чого утворилося три земельні ділянки з кадастровими номерами :01:023:5466, :01:023:5467, :01:023:5468, право власності щодо яких було внесено в реєстр речових прав на нерухоме майно 21.07.2021 року.

Щодо реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :01:023:0045:

06.07.2021 року до реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено відомості щодо права власності на дану земельну ділянку. Так право власності ОСОБА_2 було набуте за договором купівліпродажу земельної ділянки №429 виданого 06.07.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Іващенко І.В.

У зазначеному договорі ОСОБА_2 прийняв дану земельну ділянку від ОСОБА_5 .

Право власності на дану земельну ділянку у ОСОБА_5 виникло на підставі державного акту на право приватної документів) котрий було зареєстровано в реєстрі речових прав на нерухоме майно 30.06.2021 року. Підставою видачі зазначеного державного акту на право приватної власності вказано договір купівлі продажу земельної ділянки від 11.09.2002 року №771. Однак, даний державний акт є недійсним, так як а ні Вишневою міською радою Бучанського району Київської області, а ні Крюківщинською сільською радою Києво-Святошинського району Київської області дана земельна ділянка не передавалася з комунальної власності, жодних рішень щодо виділення чи відчуження прийнято не було.

Згідно даних публічної кадастрової карти та даних державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_2 здійснив поділ земельної ділянки з кадастровим номером :01:023:0022, внаслідок чого утворилося дві земельні ділянки з кадастровими номерами :01:023:5471, :01:023:5470 право власності щодо яких було внесено в реєстр речових прав на нерухоме майно 16.07.2021 року.

Позивач звертає увагу суду, на те, що зазначені земельні ділянки право власності на котрі оспорюються виставленні на продаж про що свідчить інформація з сайту Bazarok.ua.

Тому на підставі вищевказаного просили суд заяву про забезпечення позову задовольнити у повному обсязі.

Заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Зміст та форма заяви відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 Цивільного процесуального кодексу України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується в тому числі накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 157 Цивільного процесуального кодексу України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і за реєстрова на відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків. Згідно п. 4 даної постанови визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також слід зазначити, що статтею 124 Конституції України визначено принцип обов`язковості судових рішень, який з огляду на положення ст. ст. 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до ч. 3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, у вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. При цьому ухвалою про забезпечення позову суд не може вирішувати спір по суті.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

При цьому, накладення арешту на спірне майно до вирішення спору по суті не призведе до обмеження прав відповідачів на володіння та користування майном, а слугуватиме заходом запобігання можливих порушень прав позивача.

При вирішенні питання щодо необхідності застосування зустрічного забезпечення слід зазначити наступне.

Регламентація питання про зустрічне забезпечення позову здійснюється положеннями ст. 154 ЦПК України. Зокрема вказаною нормою передбачено, що суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

З аналізу наведеної норми вбачається, що єдиним критерієм застосування судом зустрічного забезпечення позову є забезпечення можливості відшкодування збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову. При цьому можливість таких збитків має бути ретельно досліджена судом, визначено їх потенційний розмір, оцінено співмірність застосованих заходів забезпечення позову розміру таких можливих збитків та розміру зустрічного забезпечення.

З матеріалів заяви вбачається, що предметом спору між сторонами є витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання недійсними правочинів, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а саме земельних ділянок, на які позивач просить накласти арешт.

При цьому суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення, оскільки матеріали справи не містять доводів та аргументів, яким чином накладений арешт може завдати збитків відповідачу, а також в чому саме можуть полягати такі збитки. Окрім того, не містять матеріали справи й доказів наявності передбачених ст. 154 ЦПК України випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд вважає за можливе задовольнити заяву про забезпечення позову, з урахуванням співмірності заходів забезпечення позову з позовними вимогами, що заявлені та змісту викладених в заяві обставин, слід вжити заходи забезпечення позову, а саме: накласти арешт та заборонити вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, перереєстрації права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:023:0022, :01:023:5465, :01:023:5464, :01:023:5462, :01:023:5468, :01:023:5466, :01:023:5471, :01:023:0045, :01:023:5460. :01:023:5463, :01:023:0033, :01:023:5467, :01:023:0021, :01:023:5470, :01:023:5461.

Враховуючи вищезазначене та керуючись ст. ст. 149, 150, 151, 152, 153 Цивільного процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Вишневої міської ради, Бучанського району, Київської області про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Вишневої міської ради, Бучанського району, Київської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: приватний нотаріус Іващенко Наталія Володимирівна, державний реєстратор виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району, Київської області Мурашко Ольга Володимирівна, державний реєстратор Зазимської сільської ради Броварського району Київської області Підіпригора Тетяна Василівна про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання недійсними правочинів, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову, а саме: накласти арешт та заборонити вчиняти будь-які дії щодо реєстрації, перереєстрації права власності на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:023:0022, :01:023:5465, :01:023:5464, :01:023:5462, :01:023:5468, :01:023:5466, :01:023:5471, :01:023:0045, :01:023:5460. :01:023:5463, :01:023:0033, :01:023:5467, :01:023:0021, :01:023:5470, :01:023:5461.

Відповідно до норм Закону України "Про виконавче провадження" ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом. Строк пред`явлення ухвали до виконання в межах строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження» для пред`явлення виконавчого документа.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Інформація про стягувача: Вишнева міська рада, Бучанського району Київської області

08132, м. Вишневе, вул. Святошинська, 29, .

Інформація про боржника: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1

Інформація про боржника: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2

Інформація про боржника: ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3

Інформація про боржника: ОСОБА_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_4 .

Інформація про боржника: ОСОБА_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_5 .

Інформація про третіх осіб:

Приватний нотаріус Іващенко Наталія Володимирівна, адреса: вулиця Назарівська, 1, Київ, 01032.

Державний реєстратор Виконавчого комітету Броварської міської ради Броварського району Київської області Мурашко Ольга Володимирівна, адреса: 07400, Київська обл., місто Бровари, ВУЛИЦЯ ГАГАРІНА, будинок 15, Код .

Державний реєстратор Зазимської сільської ради Броварського району Київської області Підіпригора Тетяна Василівна, адреса: вулиця Широка, 6, Зазим`є, Київська обл., 07415, Код .

Копію даної ухвали направити заявнику для пред`явлення до виконання та сторонам для відома.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Суддя Т.В. Дубас