Справа № 761/9427/21
Провадження № 2-о/761/183/2021
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

12 березня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Мальцев Д.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа - Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шевченківський районний у м. Києві відділ державної РАЦС,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа - Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шевченківський районний у м. Києві відділ державної РАЦС.

Вирішуючи питання про відкриття провадження по справі суд встановив наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про:1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 1-1) обмеження фізичної особи у відвідуванні гральних закладів та участі в азартних іграх; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності;3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою;4) усиновлення;5) встановлення фактів, що мають юридичне значення;6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі;7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність;8) визнання спадщини відумерлою;9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку;10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу;11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом (ч. 2-3 ст. 293 ЦПК України).

При цьому, згідно ч. 1-2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту:1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні;3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Відповідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Частинами 2, 3, 4 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Так, відповідно до поданої заяви заявник просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому, необхідність встановлення факту смерті заявник обґрунтовує тим, що мав намір отримати допомогу на поховання, однак Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві відмовило заявнику у такій виплаті, оскільки Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть № від 27.11.2014, який посвідчує факт смерті ОСОБА_2 , на думку уповноваженої особи пенсійного фонду був отриманий з порушенням чинного законодавства.

Шевченківський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану також відмовив заявнику у державній реєстрації смерті ОСОБА_2 , оскільки надане заявником Свідоцтво про смерть державного зразку, Серія НОМЕР_1 , яким засвідчено факт смерті ОСОБА_2 , на думку уповноваженої особи Відділу підписано особою, яка не працює в органах юстиції.

З огляду на зазначене вбачається спір про право, оскільки в даному випадку державними органами ставиться під сумнів чинність документів державного зразка та законність отримання таких.

Крім того, встановлення вказаного факту потрібно заявнику для отримання допомоги на поховання, яке було здійснено в 2014 році. При цьому, як вбачається з поданих документів, заявник звернувся до уповноважених органів для отримання відповідної виплати після спливу шести місяців після смерті ОСОБА_2 , що в свою чергу є окремою підставою для отримання такої виплати.

За таких обставин із поданої заяви вбачається спір про право.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про відмову у відкритті провадження за вказаною заявою, оскільки зі змісту даної заяви вбачається спір про право.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 293, 315, 261, 353-355 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкриті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа - Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Київ) Шевченківський районний у м. Києві відділ державної РАЦС.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 261 ЦПК України.

Суддя: