Справа № 454/258/20 Головуючий у 1 інстанції: Веремчук О.А.
Провадження № 22-ц/811/3258/20 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів: Ванівського О.М., Крайник Н.П.,

без участі сторін,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на рішення Сокальського районного суду Львівської області від 08 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів в зв`язку з продовженням навчання,-

В С Т А Н О В И В :

В січні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в зв`язку з продовженням навчання їхнього сина.

В обгрунтування заявленого позову покликається на те, що їхній син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 поступив на навчання на перший курс кафедри військової підготовки спеціалістів Держспецтрансслужби Дніпровського національного університету залізничного транспорту імені ак. В.Лазаряна на денну форму навчання, на безоплатній основі. Плановий термін навчання з 09.08.2019 року по 30.06.2023 року, що підтверджується довідкою №1102 від 13.09.2019 року. Зазначає, що хоча син знаходиться на повному державному забезпеченні та проживає у військовому гуртожитку, проте потребує допомоги на проїзд до місця навчання, одяг, додаткове харчування, підручники, канцтовари та інше.

Зазначає, що ОСОБА_2 офіційно не працює

Самостійно забезпечити сина вона не має можливості, в зв`язку з чим просить стягувати з ОСОБА_2 в її користь на утримання сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову на весь час навчання і до досягнення сином двадцяти трьох років, з подальшою їх індексацією, відповідно до закону.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 08 вересня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , іден. номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_2 , іден. номер НОМЕР_2 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який продовжує навчання, аліменти в твердій грошовій сумі в сумі 1500 гривень щомісячно, починаючи з дня пред"явлення позову 30.01.2020 року на весь час навчання або до досягнення сином віку двадцять трьох років з подальшою їх індексацією, відповідно до закону.

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь держави збір в сумі 840 грн. 80 коп.

Рішення суду в апеляційному порядку оскаржили ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 вважає рішення суду в частині визначених судом розміру аліментів в сумі 1500 грн. щомісячно незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального права. В апеляційній скарзі просить рішення Сокальського районного суду Львівської області від 08 вересня 2020 року змінити та винести постанову, якою стягувати аліменти в розмірі 3000 грн. щомісячно.

ОСОБА_2 вважає рішення суду незаконним, необгрунтованим та таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, а висновки суду такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. Звертає увагу, що позивач є офіційно працевлаштована і не представила суду докази про розмір її доходів. Окрім цього, звертає увагу на наявність доходів в сина. Звертає увагу, що у зв`язку з початком навчання сина, він надав ОСОБА_1 для їхнього сина 7000 грн. Також звертає увагу, що він проживає та утримує свою маму, які є 73 роки, наявність у нього дочки від другого шлюбу, на утримання якої він сплачує аліменти в розмірі 1000 грн. Зазначає, що його син знаходиться на повному забезпеченні та проживає у військовому гуртожитку. Стверджує, що в нього відсутні кошти, жодного заробітку він немає. В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Сокальського районного суду Львівської області від 08 вересня 2020 року.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України, справу розглянуто апеляційним судом без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення апеляційним судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 29 липня 2021 року, є дата складення повного судового рішення 11 серпня 2021 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, а апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до часткового задоволення із наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам не відповідає.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд виходив з тих обставин, що ОСОБА_2 ,беручи до уваги стан здоров`я дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів та інші обставини, в змозі сплачувати аліменти щомісячно в розмірі 1500 грн., починаючи з дня пред"явлення позову 30.01.2020 року на весь час навчання або до досягнення сином віку двадцять трьох років з подальшою їх індексацією, відповідно до закону.

З такими висновками колегія суддів не погоджується з наступних обставин.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 16.12.2009 року про що зроблено відповідний актовий запис №208 та видано свідоцтво серії НОМЕР_3 , про розірвання шлюбу.

Від спільного проживання позивача та відповідача, у них є син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до Довідки виданої ОСОБА_3 вбачається, що він перебуває на військовій службі у Державній спеціальній службі транспорту Міністерства оборони України і навчання на кафедрі військової підготовки спеціалістів Держспецтрансслужби Дніпровського національного університету залізничного транспорту імені ак.В.Лазаряна. Плановий термін навчання з 09.08.2019 року по 30.06.2023 року. Знаходиться на повному державному забезпечені, та проживає у військовому гуртожитку.

З довідки №139 від 05.03.2020, виданої ОСОБА_3 , кафедрою військової підготовки спеціальної Держспецтрансслужби Дніпровського національного університету залізничного транспорту імені ак.В.Лазаренка, вбачається, що ОСОБА_3 навчається на денній формі навчання, безкоштовно та отримує щомісячний дохід, який за період з серпня 2019 року по лютий 2020 року склав 4499,30 грн.

З наявної в матеріалах справи довідки №28 від 02.03.2020 про доходи ОСОБА_1 , вбачається, що вона займає посаду вихователя в КЗДО ясля-садок №8 та отримала дохід за період з грудня 2019 року по лютий 2020 року в сумі 19987,02 грн.

З рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 04 червня 2018 року вбачається, що суд вирішив стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти в розмірі 800 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття.

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до статті 182 СК України (в редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій) при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Згідно з положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.1 ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно норм ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При зверненні до суду з даним позовом, ОСОБА_1 не представила жодних доказів в підтвердження стану здоров`я ОСОБА_3 , а також наявність у ОСОБА_2 можливості сплачувати аліменти в розмірі 3000 грн. на утримання повнолітнього сина, який перебуває на безкоштовній, денній формі навчання, знаходиться на повному державному забезпеченні та проживає у військовому гуртожитку та отримує певні доходи, так само як і не доведено необхідності в наданні допомоги ОСОБА_3 з сторони його батька ОСОБА_2 на навчання, в розмірі 3000 грн. щомісячно.

Колегія суддів враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, наявність у нього доходу, його повне державне забезпечення на період навчання, матеріальне становище відповідача і позивача; наявність у відповідача інших дітей, вважає на можливе стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 30.01.2020 року і до закінчення сином навчання, але не пізніше досягнення ним двадцяти трьох років.

Що ж до вимоги позивачки про проведення індексації визначених судом аліментів, слід зазначити, що індексація розміру аліментів проводиться за умови стягнення аліментів на дитину, яка не досягла 18 річного віку.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Сокальського районного суду Львівської області від 08 вересня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 про стягнення аліментів в зв`язку з продовженням навчання задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 аліменти на повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 30.01.2020 року і до закінчення сином навчання, але не більше ніж до досягнення 23-х років.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 11 серпня 2021 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Н.П. Крайник