Справа №751/3959/20
Провадження №2/751/313/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2021 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Овсієнко Ю. К.

за участю секретаря Ващиліна Т.В.,

позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ,

представника третьої особи Ципуринди О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , третя особа Управління (служба) у справах дітей Чернігівської міської ради, про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав щодо малолітньої доньки, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 її син, ОСОБА_5 , перебував у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_3 29 травня 2020 року відповідачі офіційно зареєстрували між собою шлюб.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , була народжена від перебування у фактичних шлюбних відносинах її сина ОСОБА_5 з ОСОБА_3 . Стверджує, що з 2018 року та по сьогоднішній день малолітня ОСОБА_6 повністю перебуває на її утриманні та утриманні її чоловіка. ОСОБА_8 - її діда, та проживає разом з ними за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачами у даній справі є батьки малолітньої ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме її батько, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та її мати, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно до даних свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 20.11.2014 року.

Зазначає, що беручи до уваги те, що батьки дитини вже тривалий час проживають окремо від неї та жодного з покладених законом на них обов`язків не виконують, а саме ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню доньки, зокрема не цікавляться її життям, не спілкуються з нею, не відвідували її у дитячому дошкільному закладі та наразі не відвідують її вдома та у Чернігівському ліцеї №32. Вказані обставини підтверджуються: відповіддю на адвокатський запит від Чернігівського ліцею №32, вих.№56 від 18.05.2020 року та відповіддю на адвокатський запит від Чернігівського ДНЗ №42 «Русалонька» від 26.05.2020 року.

Батьків не цікавить стан здоров`я своєї доньки, зокрема - вони не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, не піклуються про її фізичний, моральний і духовний розвиток, а також не відвідували і не відвідують дитину в навчальних закладах, не ходять на батьківські збори, не цікавляться її навчанням, отриманням нею освіти та підготовкою до самостійного життя. Протягом останніх трьох років дитина батькам фактично «не була потрібна».

Крім того, жоден з батьків не бере будь-якої матеріальної, грошової участі у житті своєї дитини та ухиляється від надання матеріальної допомоги на її утримання. Всі питання щодо виховання та утримання онуки вирішуються позивачем та її чоловіком, дідом ОСОБА_9 , без участі та підтримки з боку батьків. Дитина знаходиться на повному її утриманні та утриманні її чоловіка. Окрім забезпечення умов для навчання та виховання дитини, вони також розвивають творчо-естетичні здібності онуки, яка почала відвідувати різні гуртки. Для розвитку дитини вони з дідом прикладають всі свої зусилля та можливості.

Також зазначає, що 08 травня 2020 року ОСОБА_3 написала нотаріально посвідчену заяву про відмову від своєї дитини. Її син, ОСОБА_5 , батько малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , веде антисоціальний спосіб життя, раніше неодноразово лікувався в психіатричних закладах з приводу вживання наркотичних засобів, є схильним до агресії, постійно погрожує позивачу та її чоловіку (своєму батьку) фізичною розправою, через що вона декілька разів була вимушена звертатися по допомогу до органів поліції.

Дитина не знає його як свого батька, не має до нього родинних почуттів.

Таким чином вважає, що відповідачі за власним бажанням самоусунулися від виконання своїх батьківських обов`язків, оскільки досі не вчинили будь-якої дії відносно своєї дитини.

Позивач вказує, що з 2018 року вони з онукою проживають разом з її чоловіком, ОСОБА_8 - її рідним дідом, за адресою: АДРЕСА_1 . Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Між позивачем, дитиною і її дідом, склалися усталені сімейні стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей.

На початку червня 2020 року з ОСОБА_5 була проведена профілактична бесіда представником органів у справах сім`ї Новозаводської районної ради у м. Чернігові, однак до цього часу ані батьком, ані матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не було зроблено жодної дії у напрямку не тільки налагодження відносин з донькою, а й щодо спілкування в цілком.

З вищевикладеного вбачається злісне безпричинне ухилення відповідачами від спілкування, піклування та виконання своїх батьківських обов`язків відносно до своєї доньки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а тому позивач вважає, що в даному випадку наявні всі підстави для позбавлення відповідачів батьківських прав відносно малолітньої дитини.

Ухвалою судді від 03 липня 2020 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 19-20).

31.07.2020 року відповідачем ОСОБА_10 надано до суду клопотання про приєднання доказів, в якому також зазначено, що викладене в позові не відповідає дійсності, його мати постійно вступає з ним в конфлікт, він дуже любить свою доньку і бажає про неї піклуватись, займатися її вихованням та розвитком. Позов не визнає в повному обсязі (а.с. 67).

Також 31.07.2020 року відповідачем ОСОБА_3 надано до суду відзив на позов, в якому в його задоволенні просить відмовити. У своєму відзиві ОСОБА_3 зазначає, що з травня 2019 року дитина дійсно проживає разом зі своїми рідними дідусем та бабусею - ОСОБА_1 та ОСОБА_8 . Дане проживання дитини з позивачем та її чоловіком було зумовлено тим, що вона працює на посаді контролера - касира в AT Полікомбанк з ненормованим робочим днем, згідно з затвердженими графіками роботи, Враховуючи, що дитину потрібно було забирати з садочку, а в подальшому і зі школи, то ними з позивачем було узгоджено, що дитина буде деякий час проживати з ними (позивачем та її чоловіком). Таким чином, в подальшому дитина проживала у позивачки, а вони з чоловіком постійно приходили до дитини, спілкувалися з нею, продовжували займатися її вихованням, утриманням, розвитком. В AT «Полікомбанк» на посаді контролера - касира відділення банку вона працює з 17.08.2016 року по теперішній час. Має позитивну характеристику. Шкідливих звичок не має. З позивачкою та її чоловіком мала гарні та дружелюбні відносини. Пояснює, що у травні 2020 року її свекруха - позивач ОСОБА_1 , подзвонила їй щоб вона прибула 08.05.2020 року до приватного нотаріуса Красногор О.В. та підписала заяву, що необхідна для оформлення допомоги на дитину. Враховуючи, що 08.05.2020 року вона працювала, то відпросившись з роботи та прибувши до приватного нотаріуса ОСОБА_11 вона відразу підписала заяву, яку навіть не читала, оскільки дуже поспішала на роботу та повністю довіряла позивачу. 23.05.2020 року коли вона прийшла за місцем мешкання дитини з метою поспілкуватися з нею та принести їй продукти харчування з солодощами, то позивач її навіть не впустила до квартири. З того часу і до цих пір ОСОБА_1 створює їй перешкоди у спілкуванні з донькою. У червні 2020 року вона дізналась від позивача, що 08.05.2020 року вона підписала заяву про відмову від дитини. Ця новина для неї була повною несподіванкою, а тому 26.06.2020 року відповідач пішла до нотаріуса ОСОБА_11 , у якого вже прочитала текст заяви від 08.05.2020 року, після чого того ж дня вона її скасувала, що підтверджується заявою від 26.06.2020 року.

Стверджує, що до цього часу вона не має змоги спілкуватися з донькою, оскільки цьому їй всіляко перешкоджає позивач.

Також зазначає, що її чоловік - відповідач ОСОБА_5 , звертався до правоохоронних органів з заявою про відібрання їхньої доньки ОСОБА_6 від позивачки та повернення її батькам. Однак дане звернення не дало результату правоохоронними органами було роз`яснено, що з даного питання потрібно звертатися до суду. У червні 2020 року ОСОБА_12 звернувся до Новозаводського районного суду м. Чернігова з позовною заявою про відібрання дитини у позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_8 та повернення її батькам. Однак, враховуючи, що ОСОБА_5 є юридично необізнаним та неправильно склав позовну заяву, то суд повернув йому зазначений позов.

Також відповідач вказує, що посилання в позові на ту обставину, що вона нібито ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню доньки, не цікавиться її розвитком та здоров`ям, не спілкується з нею, не відвідує в школі та вдома - повністю не відповідають дійсності. З травня 2018 року по 23.05.2020 року вона постійно спілкувалась з дитиною по телефону, а також під час зустрічей, займалась її вихованням, утриманням, цікавиться здоров`ям доньки, відвідує батьківські збори в школі, що підтверджується довідкою №56 від 18.05.2020 року, яку додала до позову позивач. Неодноразово вони з дитиною відвідували заклади громадського харчування м. Чернігова, а зокрема Макдональдс та піцерію.

Просить також суд врахувати, що на протязі останніх шести місяців ними з чоловіком було замовлено та придбано на сайті ОСОБА_13 для доньки ряд речей для вжитку та її розвитку, що підтверджується копіями замовлень з сайту та випискою по рахунку з банківської карти. Крім цього, на новий рік вони з чоловіком подарували дитині планшет, вартістю 1360 грн., яким донька користується і на сьогодні. Відповідач стверджує, що вона дуже любить свою доньку та хоче, щоб вона проживала з нею та моїм чоловіком, бажає і надалі піклуватися про дитину, займатися її вихованням та розвитком, забезпечувати її всім необхідним для життя та розвитку. Вважає, що лише та обставина, що дитина проживає з позивачем та її чоловіком, не може слугувати підставою для позбавлення її та її чоловіка батьківських прав (а.с. 73-76).

Ухвалою судді Овсієнко Ю.К. від 10 серпня 2020 року вказану позовну заяву прийнято до свого провадження та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження в підготовче судове засідання (а.с. 97).

Ухвалою суду від 19 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 146).

Позивач та її представник у судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник у судовому засіданні позов не визнали і в його задоволенні просили відмовити з підстав, зазначених у відзиві на позов.

Відповідач ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився. Про час та місце його проведення повідомлявся у встановленому порядку. В матеріалах наявна його заява, в якій зазначає, що у зв`язку з великою завантаженістю на роботі він не зможе бути присутнім у судовому засіданні, а тому просить розглянути справу без його присутності. Позов не визнає в повному обсязі (а.с. 209).

Представник третьої особи у судовому засіданні вважав за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав щодо їх малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 пояснив, що скоріше за все батько почав вживати наркотики, за дитиною батьки не доглядали, гігієни не дотримували, невчасно забирали з дитячого садочку. Ініціатором складання заяви ОСОБА_3 про згоду на позбавлення її батьківських прав була ОСОБА_1 і свідок був при цьому присутній у нотаріуса. Бабуся із дідусем утримують дитину від народження.

Малолітня ОСОБА_6 , в порядку ст. 171 СК України, в судовому засіданні пояснила, що бажає залишитись з бабусею та дідусем.

Вислухавши показання сторін, свідка, малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно свідоцтва про народження батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - є ОСОБА_5 та ОСОБА_3 - відповідачі по справі (а.с. 9).

Позивач ОСОБА_1 являється бабусею ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - матір`ю відповідача по справі ОСОБА_5 (а.с. 14).

Згідно акту про фактично проживаючих осіб від 06 липня 2020 року ОСББ «ПРОСТОР 14» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з червня 2018 року (а.с. 36), за якою зареєстровані та проживають ОСОБА_1 (позивач по справі) та ОСОБА_8 (дід дитини) (а.с. 42).

Згідно акту обстеження умов проживання по АДРЕСА_1 від 26.06.2020 року, кімнати обладнані меблями, побутовими пристроями. Єлизавета мешкає в окремій кімнаті, в якій є ліжко, стіл для занять, шафа для одягу, комп`ютер. Санітарний стан приміщення добрий. Малолітній ОСОБА_6 створені всі умови для навчання та відпочинку (а.с. 118).

Згідно акту обстеження умов проживання по АДРЕСА_2 від 21.09.2020 року, в квартирі зроблений сучасний ремонт як в кімнатах, так і в інших приміщеннях. Скрізь чисто і затишно. В одній кімнаті є стіл, великий диван-книжка і інші меблі, іграшки, де проживала ОСОБА_6 . Інша кімната облаштована більше для проживання батьків. Вцілому квартира виглядає добре. Всі умови для проживання сім`ї є (а.с. 139).

Відтак, згідно відповіді з Чернігівського ліцею №2 Чернігівської міської ради від 18.05.2020 №56, класний керівник вказує, що ОСОБА_6 навчається в 1-В класі ліцею №32 з 1 вересня 2019 р. Дівчинка дуже охайна, старанна, розумна, відповідальна. За період навчання дитини ОСОБА_15 , батько ОСОБА_5 в школі не був жодного разу, в телефонному режимі не спілкувався, бо в нього він відсутній. Мама ОСОБА_3 в школу приходила рідко, на класному зібранні була присутня один раз, в телефонному режимі спілкувалась по моєму виклику, спираючись на роботу повного дня в Полікомбанку касиром-контролером. Вихованням дитини займається повністю бабуся ОСОБА_1 та дідусь ОСОБА_8 . Дівчинка проживає з бабусею та дідусем з вересня місяця і по цей час, а не з батьками, які мешкають за іншою адресою. Дитина забезпечена всім необхідним для навчання і виховання, знаходиться на повному матеріальному утриманні дідуся і бабусі. З дідусем чи бабусею спілкується кожного дня, так як хтось із них буває в школі. ОСОБА_1 та дідусь ОСОБА_8 забезпечують умови не тільки для навчання та виховання дитини, а й розвивають творчо-естетичні здібності. ОСОБА_6 відвідує гуртки. Медичний патронаж дитини здійснюється саме бабусею ОСОБА_1 (а.с. 12).

Згідно довідки КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» №1085 від 05.06.2020 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно епікризу історії хвороби №1219 перебував на стаціонарному лікуванні КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» з 14.03.2019 року по 22.03.2019 року з приводу: Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання канабіноїдів та амфетамінів. Стан відміни неускладнений (а.с. 35).

08 травня 2020 року ОСОБА_3 написала заяву, посвідчену приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Красногором О.В. та зареєстровану в реєстрі за №2124, в якій заявила, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо її малолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 11).

26 червня 2020 року ОСОБА_3 заявою, посвідчену приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Красногором О.В. та зареєстровану в реєстрі за №3161, скасувала попередньо підписану нею заяву про позбавлення її батьківських прав щодо її малолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 08.05.2020 року зареєстровану в реєстрі за №2124 (а.с. 95).

Рішенням виконавчого комітету Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 13 липня 2020 року № 130 затверджено висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_5 та ОСОБА_3 батьківських прав щодо малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 114, 115).

Стаття 81 ЦПК України, передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до п.п. 15,16 Постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно п.18 Постанови Пленуму №3, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках, при доведеності винної поведінки батька, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Особи можуть бути позбавлені батьківських прав - лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Аналізуючи зібрані по справі докази, які в своїй сукупності вказують на те, що відповідач ОСОБА_5 усунувся від виконання батьківських обов`язків відносно своєї доньки, з дитиною не спілкується та матеріально не утримує, не цікавиться її навчанням та вихованням, враховуючи думку дитини, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Щодо вимог про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 6 ст. 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Суд, не погоджується з висновком органу опіки і піклування виконавчого комітету Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 13.07.2020 № 130 в частині доцільності позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав по відношенню до малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки він не обґрунтований щодо підстав доцільності позбавлення відповідача ОСОБА_3 батьківських прав щодо доньки, зокрема, органом опіки і піклування не зазначено, яка робота ним проведена щодо врегулювання даної ситуації, не наведено фактичних обставин, які свідчили б про свідоме систематичне ухилення відповідача ОСОБА_3 від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини. По відношенню до ОСОБА_3 вказується лише про те, що під час засідання комісії ОСОБА_3 підтвердила той факт, що ОСОБА_6 тривалий час проживає разом з бабою та дідом, які займаються її матеріальним утриманням та вихованням. Вказано також, що батьки зазначили, що не надають жодної матеріальної допомоги на утримання доньки та практично не беруть участі у її вихованні.

Суд враховує, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. В той же час, в судовому засіданні було встановлено, що мати малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 працює в АТ «Полікомбанк» на посаді контролера-касира відділення банку з 17.08.2016 року по теперішній час з ненормованим робочим днем, за час роботи зарекомендувала себе позитивно, за характером спокійна та врівноважена, жодної скарги від клієнтів не надходило, в колективі користується повагою, у порушенні трудової дисципліни та техніки безпеки помічена не була (а.с. 93), має сталий дохід (а.с. 94), нотаріально посвідчена заява ОСОБА_3 про незаперечення позбавлення її батьківських прав щодо доньки була скасована нею. Складена заява була під впливом позивача та її чоловіка ОСОБА_8 , що не заперечувалось свідком ОСОБА_8 у судовому засіданні, ОСОБА_3 не втратила інтерес до своєї дитини, звернулась із позовом про відібрання дитини(а.с.109-110), за яким відкрито провадження (а.с.141), вживала заходів із примирення із позивачем (а.с. 202), також з матеріалів справи вбачається, що здійснювалась купівля дитячих речей, іграшок та солодощів, розрахунок за які здійснювався з банківської картки ОСОБА_3 (а.с. 78-84, 90-92, 183, 184-186).

Надані суду електронні докази на цифрових носіях та їх паперові копії не відповідають вимогам до електронних доказів, встановлених ст.100 ЦПК України, тому визнаються судом недопустимими згідно ст.78 ЦПК України і не беруться до уваги.

Враховуючи наведене, суд вважає, що рішення про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 по відношенню до малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , буде передчасним, а тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити, попередивши відповідача ОСОБА_3 про необхідність зміни ставлення до виховання та утримання дитини.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір на користь позивача підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_5 .

Керуючись ст.ст. 13, 76-89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 271-273, 354-355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , батьківських прав щодо малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У задоволенні позову в частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 щодо малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 судовий з бір в сумі 840 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду або через Новозаводський районний суд м. Чернігова.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Головуючий - суддя Ю. К. Овсієнко