Справа №345/1196/21
Провадження № 2-о/345/33/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.04.2021 р. м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано Франківської області

в складі: головуючого судді Юрчак Л.Б.

секретаря Мостової Ю.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа: ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та приналежності правовстановлюючого документу, -

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся з вказаною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що, проживає по АДРЕСА_1 . Разом з ним проживала його мама ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мама заявника ОСОБА_3 . Ще задового до смерті, а саме 24.11.2006 р. мама заявника склала заповіт, згідно якого все майно заповіла заявнику ОСОБА_2 .

Оскільки заявник проживав разом із мамою, та знав про заповіт, то до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався, оскільки вважався таким, що прийняв спадщину. В 2020 р. він звернувся до нотаріуса одразу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, та на підставі його заяви нотаріусом було зареєстровано спадкову справу.

Фактично після смерті мами залишилось спадкове майно, яке складається із двох земельних ділянок призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (паї) та заявником надано нотаріусу всі наявні у нього документи для оформлення спадкових прав.

Однак, при вивченні документів, нотаріусом було встановлено розбіжності у правовстановлюючих документах на майно покійної мами, а саме: в Державному акті на право власності значиться ім`я « ОСОБА_4 », а у свідоцтві про смерть « ОСОБА_5 ».

Окрім цього, в свідоцтві про народження заявника мама записана « ОСОБА_6 », а у свідоцтві про смерть « ОСОБА_5 ».

У зв`язку із цим заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 .

Тому заявник змушений звернутися до суду із зазначеною заявою.

Заявник в судове засідання, подав заяву, в якій прослав розгляд справи проводити у його відсутності, заяву задовольнити.

Зацікавлена особа, подав заяву в якій вказав, про розгляд заяви за його відсутності, не заперечує щодо задоволення даної заяви.

Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Так в п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла моя мама ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.8).

24.11.2006 р. мама заявника склала заповіт, згідно якого все майно заповіла заявнику ОСОБА_2 (а.с.11).

В 2020 р. ОСОБА_2 звернувся до нотаріуса одразу із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, та на підставі його заяви нотаріусом було зареєстровано спадкову справу.

Однак, при вивченні документів, нотаріусом було встановлено розбіжності у правовстановлюючих документах на майно покійної мами, а саме: в Державному акті на право власності значиться ім`я « ОСОБА_4 », а у свідоцтві про смерть « ОСОБА_5 ».Окрім цього, в свідоцтві про народження заявника мама записана « ОСОБА_6 », а у свідоцтві про смерть « ОСОБА_5 » - (а.с.9).

Те, що мама заявника в дійсності була ОСОБА_3 , підтверджується її свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 . Оскільки прізвище батька теж було ОСОБА_7 , то при одруженні з ОСОБА_8 вона прізвище не змінювала, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с.15).

Батьком заявникає ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , та згідно свідоцва про шлюб він був чоловіком ОСОБА_3 . Тому у зв`язку із чим ім`я матері заявника в його свідоцтві про народження записали « ОСОБА_6 », він не знає, можливо це пов`язано із перекладом із російської на українську мову, оскільки при отриманні паспорта громадянина України після розпаду СРСР, мамі ім`я в паспорті теж вписали « ОСОБА_6 » а не « ОСОБА_5 ». Саме через це, мама в 2010р. захотіла (незважаючи на свій уже похилий вік), щоб її ім`я було записано правильно, у зв`язку із чим нею було отримано 03.08.2010р. новий паспорт, в якому її ім`я було зазначено саме « ОСОБА_5 », так як в свідоцтві про народження і в свідоцтві про шлюб. Окрім цього, в довідці сільської ради, яка видавалась для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_3 , зазначено про родинні відносини осіб, які проживали разом, та мене зазначено як сина.

З приводу державного акту та імені мами « ОСОБА_4 », заявнику взагалі нічого не відомо. Однак, те, що земельні ділянки зазначені в державному акті на право приватної власності на землю ІІ-ІФ № 032804, дійсно належали на праві власності покійній мамі ОСОБА_3 , та не належать будь-кому іншому, підтверджується витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, в яких власником зазначено власне ОСОБА_3 , та правовстановлюючим документом зазначено саме Державний акт ІІ-ІФ № 032804.

Встановлення даних фактів має для заявника юридичне значення, оскільки є необхідним для оформлення спадкових прав.

Таким чином оцінивши усі докази в сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги є обґрунтованими і підтверджені в судовому засіданні письмовими доказами, тому є всі підстави для задоволення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 263-265, 315 ЦПК України, суд,-

р і ш и в :

Заяву - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме:

що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 була мамою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Встановити факт приналежності правовстановлюючого документу особі, а саме:

що Державний акт на право приватної власності на землю від 15.08.2001 року серії ІІ-ІФ № 032804 на земельну ділянку площею 0,75га призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться в селі Перекоси Калуського району, виданий на ім`я ОСОБА_9 , в дійсності належить ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя