ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/60/21
провадження № 2/753/3864/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Гусак О.С., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила права користування житловим приміщенням та зняття з місця реєстрації,

в с т а н о в и в:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 , та скасування державної реєстрації місця проживання.

На обґрунтування своїх вимог посилалась на ті обставини, що відповідно до договору дарування від 11 грудня 2020 року вона є власником вказаної квартири, в якій зареєстрована відповідач ОСОБА_2 .. Відповідач не є членом сім`ї позивача, не проживає за місцем своєї реєстрації і не сплачує витрати по утриманню квартири. Вказує, що факт реєстрації відповідача у належній позивачу квартирі може порушити право ОСОБА_1 на вільне розпоряджання і користування майном.

Ухвалою від 20 січня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження.

У встановлений судом строк представник відповідача - адвокат Гришель С.О. надіслав суду відзив на позовну заяву у якому просить суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмету спору. Вказує, що вона тривалий час була зареєстрована та проживала у спірній квартирі зі своїм чоловіком ОСОБА_3 17 вересня 2020 року вона залишила місце свого постійного проживання у вказаному помешканні у зв`язку з припиненням фактичних шлюбних відносин з чоловіком та не користувалась вказаним майном. Чоловік не звертався до неї з повідомленням про необхідність перереєстрації її місця проживання, а також не повідомив про відчуження квартири АДРЕСА_2 . Однак, не зважаючи на це, відповідачка у добровільному порядку 8 лютого 2021 року здійснила реєстрацію місця свого проживання за іншою адресою, а саме: АДРЕСА_3 . Таким чином, на момент коли ОСОБА_2 дізналася про існування спору з позивачкою, вона не мала права користування спірною квартирою та фактично не користувалась нею, що свідчить про відсутність предмету спору.

Позивач у встановлений в ухвалі про відкриття провадження у справі строк не надала суду відповідь на відзив.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами справи.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_2 , що підтверджується договором дарування квартири від 11 грудня 2020 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 5-6, 10).

На момент набуття права власності на вказану квартиру, а також звернення до суду з даним позовом, у квартирі була зареєстрована відповідач ОСОБА_2 , що підтверджується відомостями електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» (а.с. 14) та не заперечується відповідачем у відзиві.

Як вбачається з відмітки у паспорті громадянина України ОСОБА_2 , відповідач здійснила реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.45).

Також, встановлено, що ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками відповідач отримала 11 лютого 2021 року (а.с. 38).

Таким чином, відповідач у добровільному порядку, до того як дізналась про існування спору про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2 та скасування державної реєстрації її місця проживання знялась з реєстрації місця проживання у вказаній квартири та зареєструвала своє місце проживання за іншою адресою.

У пункті 7 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 207 визначено, що реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою.

Пунктом 2 частини 1 статті 255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Оскільки спір між сторонами було вирішено у позасудовому порядку, тому суд приходить до висновку, що між сторонами відсутній предмет спору, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Частиною 2 статті 255 ЦПК України визначено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Згідно з положенням частини 6 статті 142 ЦПК України у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Враховуючи вказані положення законодавства щодо розподілу судових витрат, суд вважає за можливе вирішити питання про їх розподіл лише у разі надходження відповідного клопотання від учасників справи.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 5, 7, 12, 13, 76, 77, 80, 81, 89, 142, 255, 259-231, 353 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила права користування житловим приміщенням та зняття з місця реєстрації у зв`язку з відсутністю предмету спору.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.С. Гусак