КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Ул'яновська О.В.
Єдиний унікальний номер справи № 759/8024/18
Апеляційне провадження № 22-ц/824/8927/2021
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 серпня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мережко М.В.,

суддів: Верланова С.М., Савченка С.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кириченко Павло Юрійович, на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 15 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_4 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

У травні 2018 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись в суд із позовом до АТ «Страхова група «ТАС», ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_4 , про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування своїх вимог позивачі вказували, що 18 грудня 2017 року близько 17 год. 50 хв. на автодорозі М-01 Київ-Чернігів Нові Яриловичі в районі перехрестя з автодорогою Р-69 Київ-Вишгород-Десна-Чернігів трапилася ДТП за участю ТЗ «Nissan» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та «Renault» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , що була застрахована у АТ «СГ «ТАС», внаслідок якої позивачам було завдано матеріальних збитків та значної моральної шкоди.

Власником автомобілю «Nissan» д.н.з. НОМЕР_1 є ОСОБА_2 .

Зазначали, що на позивача ОСОБА_3 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, проте постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20.02.2018 провадження у справі відносно ОСОБА_3 було закрито у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Оскільки строк притягнення відповідача до адміністративної відповідальності на момент розгляду справи вийшов, тому виникла необхідність визнати відповідача винним у вчиненні адміністративного правопорушення у судовому порядку.

Стверджували, що при цьому необхідно стягнути суму страхового відшкодування з АТ «СГ «ТАС» у розмірі 100 000 грн, а різницю між страховим відшкодуванням у розмір 61 629 грн слід стягнути з відповідача по справі, оскільки скоєна з вини відповідача ДТП сталася незалежно від волевиявлення позивачів, чим спричинила шкоду власності та здоров`ю, погіршила гармонійні адаптовані умови життєдіяльності позивачем було спричинено моральної шкоди, яку необхідно теж стягнути з відповідача.

На підставі викладеного просили:

визнати неправомірними дії відповідача ОСОБА_1 , що полягали у порушені ним п. 10.1, 16.11 ПДР України та знаходяться у причинному зв`язку з вищевказаною ДТП;

стягнути з АКТ «СГ «ТАС» на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 100 000 грн та судовий збір по справі у розмірі 1000 грн, 28 грн за послуги банку за прийом платежів;

стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 61 629,80 грн, судовий збір у розмірі 616,30 грн, витрати за послуги експерта у розмірі 2000 грн, витрати на правничу допомогу у розмірі 14000 грн;

стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 10000 грн та судовий збір у розмірі 704,80 грн, 28 грн за послуги банку за прийом платежів;

стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати за послуги експерта у розмірі 8000 грн та судовий збір у розмірі 352 грн;

стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 моральну шкоду у розмірі 10000 грн та судовий збір по справі у розмірі 704,80 грн, та 28 грн за послуги банку за прийом платежів.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 15 грудня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 61 629,80 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір по справі 616,30 грн.

Стягнуто з АТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_2 судовий збір по справі у розмірі 1000 грн.

У решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із таким рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, просить рішення Святошинського районного суду міста Києва від 15 грудня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У апеляційній скарзі посилається на те, що суд не врахував ту обставину, що вина ОСОБА_1 у настанні ДТП не підтверджується належними доказами, позовні вимоги ґрунтуються на припущеннях експерта, тому підстави для стягнення матеріальної шкоди з нього на користь позивачів відсутні, а відтак, вимоги позивачів до ОСОБА_1 є безпідставними та не підлягають задоволенню.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_3 вказує, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі норм матеріального та процесуального права, з урахуванням усіх наявних у матеріалах справи доказах. Апеляційну скаргу вважає безпідставною та необґрунтованою, тому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

За правилами ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, предметом позову є стягнення матеріальної шкоди в розмірі 161 629,80 грн та моральної шкоди в сумі 20 000 грн.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення Святошинського районного суду міста Києва від 15 грудня 2020 року не відповідає.

Встановлено, що 18 грудня 2017 року о 17 год. 50 хв., на автодорозі М-01 Київ-Чернігів Нові Яриловичі в районі перехрестя з автодорогою Р-69 Київ-Вишгород-Десна-Чернігів, сталася дорожньо-транспортна пригода за участі водія ОСОБА_3 , який керував автомобілем «Nissan» д.н.з. НОМЕР_1 та водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем марки «Renault» д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Внаслідок вказаної ДТП було складено протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_5 . Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №033377, водій ОСОБА_3 порушив вимоги пунктів 12.1; 2.3 «б» Правил дорожнього руху України, оскільки не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував стан дорожнього покриття, особливості свого транспортного засобу (а.с. 18)

Постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 лютого 2018 року провадження стосовно ОСОБА_5 про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення. 21 березня 2018 року постановою Апеляційного суду Чернігівської області апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 лютого 2018 прку щодо ОСОБА_3 без змін (а.с. 15-17).

Відповідно до п. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як видно із матеріалів справи, 22 січня 2018 року за результатами автотехнічного дослідження було складено експертний висновок №3 ТОВ «ЕК «Укравтоекспертиза-Стандарт» за якого у дій дорожній обстановці при наявності факту виникнення небезпеки для руху водія автомобіля «Nissan» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_3 які узгоджуються з вимогами п. 12.3 ПДР України у діях цього водія не вбачається не відповідностей вимогам п. 12.1 ПДР України, при цьому вартість матеріального збитку транспортного засобу «Nissan» д.н.з. НОМЕР_1 складає 161629,80 грн (а.с. 19-23, 49).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована в АТ «СГ «ТАС» згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Серія АК №6908437.

Під час розгляду справи у суді першої інстанції АТ «СК «ТАС» здійснило виплату ОСОБА_2 , страхового відшкодування у розмірі 99 000 грн, що підтверджується платіжним дорученням №90527 від 09 серпня 2018 року (а.с. 191).

За таких обставин, відсутні підстави для задоволення вимоги про стягнення із АТ «СК «ТАС» суми страхового відшкодування.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_6 суд першої інстанції посилався на доведеність вини ОСОБА_1 належними та допустимими доказами, а відтак, і на наявність у позивачів права отримати відшкодування завданої шкоди з боку винних осіб та страховика.

Колегія суддів не погоджується цим висновком суду першої інстанції з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За правилами ч. 2 ст. 1192 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Як на докази підтвердження вини ОСОБА_1 у настанні ДТП, позивач посилається на висновок експертного дослідження №3 ТОВ «ЕК «Укравтоекспертиза-Стандарт» від 22 січня 2018 року за результатами автотехнічного дослідження та на висновок №275096/19-582/21576/20-52 від 31 серпня 2020 року, складений КМДІНСЕ за результатами проведення судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи.

Вказаним висновком встановлено, що з огляду на обставини відповідного варіант у розвитку ДТП у даній дорожній обстановці з технічної точки зору водій автомобіля «Nissan» повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 ПДР., а водій автомобіля «Renault» повинен був діяти відповідно до вимог п. 16.11 ПДР. Вирішити питання щодо наявності/відсутності технічної можливості у водія «Nissan» уникнути зіткнення (контактної взаємодії) із автомобілем «Renault» в категоричній формі неможливо. В рамках даного дослідження визнати в категоричній формі технічні передумови, які призвели до втрати керування ТЗ водієм автомобіля «Nissan» при застосуванні ним екстреного гальмування неможливо. За умови, що водій автомобіля «Renault» своїми діями (виїзд/наближення/на/до смугу/-и руху) змусив водія автомобіля «Nissan» застосувати додаткові заходи щодо зміни режиму руху керованого ним ТЗ, не відповідність дій водія автомобіля «Renault» вимогам п. 16.11 ПДР з технічної точки зору могла знаходитись у причинному зв`язку із виникненням даної ДТП, тому з причин детально викладених в дослідницькій частині, питання в частині встановлення причинного зв`язку між діями/бездіяльністю водіїв та настанням (наслідками) даної ДТП виходить за межі компетенції експертів-автотехніків і в тому рамках даного дослідження не вирішувалося (а.с. 12-23).

Однак, протокол про вчинення адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_1 працівниками поліції не було складено, постанова про притягнення його до відповідальності не ухвалювалась. Більше того, зі змісту вказаних експертних досліджень не можна зробити однозначний висновок про наявність у діях ОСОБА_1 порушень правил дорожнього руху та, відповідно, його вини у настанні ДТП та завданні позивачам шкоди.

Позивачі також наголошують на тому, що постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 лютого 2018 року, яка залишена без змін постановою Апеляційного суду Чернігівської області від 21 березня 2018 року провадження стосовно ОСОБА_5 про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Разом з цим, у постанові Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 лютого 2018 року щодо відсутності в діях ОСОБА_5 порушень ПДР, однак, предметом розгляду даної справи про адміністративне правопорушення не є наявність порушень у діях ОСОБА_1 , а відтак, колегія суддів вважає, що вина ОСОБА_1 не підтвердження належними та допустимими доказами.

Враховуючи недоведеність належними та допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_6 .

Відповідно до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи недоведеність вини ОСОБА_1 у настанні ДТП належними і допустимими доказами, колегія суддів вважає, що рішення Святошинського районного суду міста Києва від 15 грудня 2020 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 369, 374, 375, 382, 383, 384 України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кириченко Павло Юрійович задовольнити.

РішенняСвятошинського районного суду м. Києва від 15 грудня 2020 року скасувати, ухвалити по справі нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_4 , про стягнення матеріальн6ої та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий: М.В. Мережко

Судді: С.М. Верланов

С.І. Савченко