Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/376/21
Провадження № 6/382/30/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2021 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Литвин Л.І.

при секретарі Шульга Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин подання заступника начальника Яготинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Перетятько Ліни Петрівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

До Яготинського районного суду Київської області надійшло подання заступника начальника Яготинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Перетятько Ліни Петрівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , в котрому зазначено, що на виконанні у відділі знаходиться виконавче провадження АСВП № 64718023 з виконання вимоги Ф № 2766-23У від 06.11.2020 ГУ ДПС у Київській області про стягнення із ОСОБА_1 на користь ГУ ДПС у Київській області заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску в сумі 34336, 55 грн. 03.03.2021 р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та її копії направлено сторонам. Посилаючись на те, що на даний час рішення суду не виконано, а боржник ухиляється від його виконання, просив тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа.

Представник Яготинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений, в заяві до суду просив розглядати справу без його участі.

В силу ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що подання не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України "Про порядок виїзду з України і в"їзду в Україну громадян України" регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в"їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв"язання спорів у цій сфері.

Пунктом 5 ч.1 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України передбачено, що право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли: він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно із п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

У розділі «Ухилення боржника від виконання зобов`язань» узагальнення Верховного Суду України «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України» від 01.02.2013 р. зазначено, що з погляду значення словосполучення «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, позначає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України. Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

З огляду на зазначене вище, саме на виконавця покладено обов`язок доказування ухилення від виконання рішення.

Під час розгляду справи установлено, що на виконанні Яготинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) знаходиться виконавче провадження АСВП № 64718023 з виконання вимоги Ф № 2766-23У від 06.11.2020 ГУ ДПС у Київській області про стягнення із ОСОБА_1 на користь ГУ ДПС у Київській області заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску в сумі 34336, 55 грн. 03.03.2021 р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та її копії направлено сторонам. На даний час рішення боржником не виконано. Із відповідей на запити від 03.03.2021 р., 06.04.2021 р. витікає, що боржник ОСОБА_1 пенсію не отримує, місце роботи не виявлено, відкритих рахунків в установах банків за боржником не виявлено, з відповіді МВС на запит вбачається, що транспортні засоби за боржником не зареєстровані. 03.03.2021 р. державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника. 19.03.2021 р. боржником ОСОБА_1 подано декларацію про доходи та майно.

При зверненні до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України тягар доказування наявності факту ухилення від виконання зобов`язань покладається на державного виконавця. При цьому ухиленням від виконання зобов`язань є свідоме вчинення боржником-фізичною особою або керівником боржника - юридичної особи діяння (дії або бездіяльності), що спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у боржника є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини. Така юридична санкція у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України передбачена законом не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, при цьому дії боржника по ухиленню від виконання судового рішення повинні бути зазначені в поданні.

Таким чином, лише у разі доведення факту зловживання процесуальними правами чи невиконання обов"язків, передбачених статтею 12 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження зазначене може бути підставою для відповідного реагування, зокрема, звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України згідно зі статтею 441 ЦПК України, пунктом 18 частини третьої статті 11 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території.

Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає подання не обгрунтованим, оскільки виконавче провадження не містить будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 свідомо вчиняє діяння (дії або бездіяльність), що спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, тобто ухиляється від виконання такого обов`язку та не зазначено дії боржника по ухиленню від виконання судового рішення.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що подання є необгрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України та в`їзд в Україну громадян України, ст. 441 ЦПК України, суд

У х в а л и в:

У задоволенні подання заступника начальника Яготинського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Перетятько Ліни Петрівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі через Яготинський районний суд апеляційної скарги протягом п"ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Литвин Л.І.