Справа № 426/2412/21
УХВАЛА

іменем України

10 серпня 2021 року м.Сватове

Суддя Сватівського районного суду Луганської області Река А.С., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Сорокінської міської ради Луганської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

Встановив:

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 10 серпня 2021 року до провадження судді Река А.С. надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Сорокінської міської ради Луганської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно позовної заяви представник позивача ОСОБА_2 просить суд визначити позивачу додатковий строк строком у три місяці для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті його батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дослідивши матеріали позовної заяви та додані до неї документи, приходжу до висновку, що позовну заяву слід повернути, з наступних підстав.

Частиною другою статті 175 ЦПК України визначено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Сорокінської міської ради Луганської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подано в електронному вигляді через підсистему«Електронний суд» з електронно-цифровим підписом представника позивача ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 48 ЦПК України, сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник, а у відповідності до ч. 2 цієї ж статті під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Повноваження представників сторін та інших учасників справи, згідно до ст. 62 ЦПК України, мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.

Згідно ч. 9 ст. 62 ЦПК України довіреності або інші документи, які підтверджують повноваження представника і були посвідчені в інших державах, повинні бути легалізовані в установленому законодавством порядку, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ст. 13 Закону України "Про міжнародне приватне право"документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.

З 22 грудня 2003 року в Україні діє Гаазька Конвенція 1961 року, відповідно до положень якої відмінено вимогу консульської легалізації іноземних документів і змінено цю процедуру шляхом проставлення штампу «апостиль».

Статтею 3 цієї Конвенції передбачено, що єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений. Проставлення штампу «Апостиль» є обов`язковою умовою для визнання юридичної сили документа на території іншої держави, яка підписала Гаазьку конвенцію. Для всіх інших країн необхідно виконати процедуру консульської легалізації документів. РФ є учасником Гаазької конвенції 1961 року, а тому здійснюють процедуру легалізації документів шляхом проставлення штампа «Апостиль».

На підтвердження повноважень представника позивача Макогон А.О., в матеріалах справи міститься копія довіреності серії 61АА8082512, посвідчена 18 червня 2021 року нотаріусом Донецького нотаріального округу Ростовської області, РФ Ракітіною О.М., зареєстрована в реєстрі за № 61/115-н/61-2021-6-623 (довіреність складена російською мовою, РФ). Однак в порушення ч. 9 ст. 62 ЦПК України, ст. 13 Закону України "Про міжнародне приватне право"до заяви не додано доказів, що вказана довіреність легалізована в Україні.

З огляду на вищевказане довіреність серії серії 61АА8082512, посвідчена 18 червня 2021 року нотаріусом Донецького нотаріального округу Ростовської області, РФ Ракітіною О.М., не відповідає вимогам ст. 3 Гаазької конвенції 1961 року.

Таким чином, повноваження Макогон А.О. представляти інтереси ОСОБА_1 , зокрема, вчиняти від його імені дії, передбачені статтями 43,49 ЦПК України, в тому числі завіряти копії документів, які додаються до позовної заяви, та представляти його інтереси в будь-яких державних органах, у тому числі й у судах, або лише в судах є непідтвердженими.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що у відповідності до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: 1) малозначні справи; 2) що виникають з трудових відносин; 3) про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд.

А згідно п. 2 ч. 4 1 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах щодо спадкування. Тобто справа за позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не може бути визнана судом малозначною, а тому представником у даній справі може бути лише особа, визначена ч. 1 ст. 60 ЦПК України.

Пунктом 1 частини четвертої статті 185 ЦПК України визначено, що позовна заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Враховуючи, що позивачем позовну заяву ОСОБА_1 до Сорокінської міської ради Луганської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини підписано особою, яка не має права її підписувати, то за таких обставин позовну заяву слід повернути позивачу.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 185, 260 ЦПК України, суддя, -

Ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Сорокінської міської ради Луганської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Сватівський районний суд Луганської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення цієї ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.С. Река