Справа № 463/4303/20 Головуючий у 1 інстанції: Гирич С.В.
Провадження № 22-ц/811/3627/20 Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук О. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Мельничук О.Я.,

суддів: Ванівського О.М., Крайник Н.П.,

при секретарі Ждан К.О.

з участю представника ЛССМШ ім.С.Крушельницької Дудяк Р.А., позивача ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Львівської середньої спеціалізованої музичної школи-інтернат імені С.Крушельницької на рішення Личаківського районного суду м.Львова від 19 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 до Львівської середньої спеціалізованої музичної школи-інтернату імені С.Крушельницької про визнання протиправним та скасування наказу, стягнення шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Законний представник неповнолітньої ОСОБА_2 - ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визнати протиправним та скасувати Наказ директора ЛССМШІ ім. С.Крушельницької «Про випуск та переведення учнів 9-х класів» №61 від 21 червня 2018 року в частині відрахування ОСОБА_2 з числа учнів; зобов`язати ЛССМШІ ім. С.Крушельницької зарахувати ОСОБА_2 до 10 класу ЛССМШІ ім. С.Крушельницької за результатами 2017-2018 навчального року; стягнути з відповідача ЛССМШІ ім. С.Крушельницької на користь ОСОБА_2 збитки в сумі 16200 грн.; стягнути з відповідача ЛССМШІ ім. С.Крушельницької на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 48000 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що оскаржуваним наказом директора Львівської середньої спеціалізованої музичної школи-інтернату імені Соломії Крушельницької ОСОБА_2 відраховано з числа учнів як таку, що не пройшла конкурс.

Позивач вважає вищевказаний наказ протиправним, оскільки такий конкурс взагалі не проводився, такий не передбачений жодними нормативними документами та статутом відповідача. За результатами конкурсу учні могли бути не прийняті до школи, натомість ОСОБА_2 вже навчалась у школі. Відповідач також не попередив про відрахування управління освіти, у зв`язку із чим ОСОБА_2 не була переведена до іншого навчального закладу, та навчалась на платній основі. Окрім цього, ОСОБА_2 з фаху одержала 10 балів, відтак відповідно до статуту ЛССМШІ ім. С.Крушельницької та положення №35 про державну середню спеціальну музичну школу (школу-інтернат) не підлягала до відрахування з числа учнів навіть з причин неуспішності.

Підставою відрахування ОСОБА_2 зазначено непроходження конкурсу. Разом з тим, конкурс для переведення учнів в 10 клас ЛССМШІ ім. С.Крушельницької жодним нормативно-правовим актом не передбачений. Передбачено лише конкурс для прийняття на навчання. Перший екзамен із сольфеджіо відбувся 15.05.2018 р., відтак оголошення про конкурс мало бути не пізніше 15.03.2018 р., проте оголошення про конкурс не було взагалі.

Окрім цього, здача екзаменів за підсумками навчального року аж ніяк не могло бути в рамках проведення конкурсу: по-перше, оголошення проведення конкурсу не здійснювалося; по-друге, такий конкурс не міг бути проведеним раніше червня-липня 2018 року, натомість такий був проведений в травні. В апеляційній скарзі по справі №463/6961/18 відповідач визнав, що конкурс не проводився взагалі. Зазначає, що державна підсумкова атестація не може бути підставою для відрахуванням, оскільки це форма контролю відповідності освітнього рівня випускників державним вимогам. Такі навіть не враховуються при виставленні річних оцінок з предметів, з яких учень проходить атестацію. Так само ДПА не є конкурсом і в розумінні інструкції №389 у відповідності до якої мали проводитись конкурси. Окрім цього, з врахуванням Порядку переведення учнів (вихованців) закладу загальної середньої освіти до наступного класу, ОСОБА_2 повинна була бути переведеною до наступного класу.

У зв`язку із протиправним відрахуванням, ОСОБА_2 була змушена поступати до Львівського коледжу культури і мистецтва на платній основі, вартістю 8100 грн., які просить стягнути з відповідача. Також завдано моральну шкоду у розмірі 48000 грн., оскільки незаконні дії відповідача тривають уже близько двох років, які позивач відстоює права і законні інтереси в суді. З метою поновлення на навчанні законний представник неодноразово звертався із зверненнями та скаргами, проте вирішити в позасудовому порядку питання не зміг, у зв`язку із чим змушений звертатись із позовом до суду.

Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 19 жовтня 2020 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано Наказ директора Львівської середньої спеціалізованої музичної школи-інтернату імені Соломії Крушельницької «Про випуск та переведення учнів 9-х класів» №61 від 21 червня 2018 року в частині відрахування ОСОБА_2 з числа учнів.

Зобов`язано Львівську середню спеціалізовану музичну школу-інтернат імені Соломії Крушельницької зарахувати ОСОБА_2 до 10 класу Львівської середньої спеціалізованої музичної школи-інтернату імені Соломії Крушельницької за результатами 2017-2018 навчального року.

Стягнуто з Львівської середньої спеціалізованої музичної школи-інтернату імені Соломії Крушельницької на користь позивача ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. (десять тисяч гривень)

В решті вимог відмовлено за безпідставністю.

Стягнуто з Львівської середньої спеціалізованої музичної школи-інтернату імені Соломії Крушельницької на користь держави судові витрати в розмірі 940 грн. (дев`ятсот сорок гривень)

Стягнуто з Львівської середньої спеціалізованої музичної школи-інтернату імені Соломії Крушельницької на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 5 400 грн. (п`ять тисяч чотириста гривень).

Рішення суду в апеляційному порядку в частині задоволених позовних вимог оскаржила Львівська середня спеціалізована музична школа-інтернат імені С.Крушельницької.

В апеляційній скарзі вказує, що рішення суду не відповідає нормам матеріального та процесуального права, постановлене з неповним з`ясуванням всіх обставин справи та не надано правової оцінки доказам по справі.

Зазначає, що відповідач є середньою спеціалізованою музичною школою-інтернатом і на нього поширюється дія Положення про державну середню спеціалізовану мистецьку школу(школу -інтернат), що належить до сфери управління Міністерства культури України, затвердженого Наказом Міністерства культури і мистецтв України 27.04.2004 №35 (у редакції наказу Міністерства культури України від 25.09.2012 №1029), згідно якого у пункті 2.6 визначено, що учні, які мають за підсумками річного (семестрового) оцінювання початковий рівень досягнень у навчанні з предметів загальноосвітнього та фахового(мистецького) циклів, згідно із статутом школи за рішенням педагогічної ради та відповідного наказу директора можуть відраховуватися зі школи. Відповідно до Статуту коли учні, які мають з фаху за підсумками екзаменаційного оцінювання рівень досягнень 4-6 балів, за підсумками річного оцінювання з дисциплін спеціального циклу рівень досягнення 1-3 бали, за рішенням педагогічної ради Школи та відповідним наказом директора відраховуються з школи, про що письмово у двотижневий строк повідомляють орган управління освітою за місцем проживання учня. Згідно Протоколу державної підсумкової атестації з сольфеджіо учнів 9-А класі від 15.05.2018 та Протоколом державної підсумкової атестації з гармонії учнів 9-А класі від 17.03.2018 ОСОБА_2 отримала 3 бали.

Позивач в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 звертався з апеляційною скаргою щодо надання дозволу на перездачу іспиту з сольфеджіо. За результатом повторної перездачі іспиту ОСОБА_2 отримала бали:письмово-2, усно-3 , що засвідчується протоколом перездачі іспиту від 12.06.2018. Зазначає, що згідно з Порядком переведення учнів (вихованців) загальноосвітнього навчального закладу до наступного класу, затвердженого Міністерством освіти і науки України від 14.07.2015 обумовлено, що переведення учнів загальноосвітнього навчального закладу (крім перших класів) до наступного класу здійснюється на підставі результатів підсумкового (семестрового та річного) оцінювання знань учнів та державної підсумкової атестації згідно з рішенням педагогічної ради загально освітнього навчального закладу. Відтак рішенням педагогічної ради-протоколом № 5 від 15.06.2018 постановлено випустити зі школи та вручити свідоцтво про базову загальну середню освіту учениці ОСОБА_2 .. Апелянт видав, а позивач в інтересах неповнолітньої отримав свідоцтво про базову загальну середню освіту з додатком та свідоцтво про музичну освіту, про що особисто розписався в Книзі обліку і видачі свідоцтв та бланків додатків про базову загальну середню освіту, та прийняв рішення про продовження здобуття донькою повної загальної середньої освіти в іншому навчальному закладі. Також позивач скористався своїм правом та оскаржив рішення педагогічної ради від 15.06.2018 оформлене протоколом №5, однак протоколом №2 засідання апеляційної комісії школи від 22.06.2018 року одноголосно вирішено рішення від 15.06.2018 року залишити без змін, а заяву батька без задоволення. Звертає увагу, що судом першої інстанції залишено поза увагою, що до ОСОБА_2 протягом 2017-2018 навчальних років відповідачем застосовували заходи дисциплінарного впливу, а саме догану та догану з попередженням, крім того ОСОБА_2 без поважних причин пропустила 70 уроків без поважних причин ( 35 уроків «Сольфеджіо» та 35 уроків «Гармонія»).

Зазначає, що відповідачем для надання можливості ОСОБА_2 реалізувати своє право на повну загальну середню освіту в Львівській спеціалізованій музичній школі-інтернаті 16.07.2018 року було видано наказ №69 «Про проведення додаткового конкурсного приймання», яким запропоновано ОСОБА_2 пройти додаткове конкурсне прослуховування з дисципліни «Сольфеджіо» та дисципліни «Гармонія». Копію вищезазначеного наказу особисто отримав позивач під розписку, однак в зазначені в наказі дні ОСОБА_2 не з`явилась на додаткове конкурсне прослуховування, про причини неявки не повідомила, про що був складений відповідний акт від 29.08.2018 року.

Вважає, що судом першої інстанції не наведено жодного нормативного обґрунтування і жодного доказу, який би підтверджував факт завдання моральної шкоди з боку відповідача, так і розмір моральної шкоди.

Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення яким відмовити в задоволені позовних вимог.

20 січня 2021 року від ОСОБА_4 , представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу. Вважає рішення суду законним та справедливим, а висиновки суду такими, що відповідають дійсним обставинам справи. Звертає увагу, що відповідачем не проводилося конкурсу на підставі якого, ОСОБА_2 було відраховано з числа учнів як таку, що не пройшла конкурсу. Також звертає увагу, що предметом позову є відрахування неповнолітньої ОСОБА_2 з числа учнів у зв`язку із непроходженням конкурсу, а не у зв`язку із незадовільною поведінкою, тому будь-яка оцінка поведінки ОСОБА_2 відповідачем не має жодного відношення до предмету спору. Просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення Личаківського районного суду міста Львова від 19 жовтня 2020 року залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга Львівської середньої спеціалізованої музичної школи-інтернат імені С.Крушельницької до задоволення не підлягає із наступних підстав.

Оскільки Львівською середньою спеціалізованою музичною школою-інтернат імені С.Крушельницької рішення Личаківського районного суду міста Львова від 19 жовтня 2020 року оскаржується лише в частині задоволених позовних вимог, колегія суддів не перевіряє рішення суду в іншій частині.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в Постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Ухвалюючи рішення в оскаржуваній частині про часткове задоволення позовних вимог, суд виходив з тих обставин, що ОСОБА_2 безпідставно відраховано з числа учнів з тих підстав, що вона не пройшла конкурсу, та не переведена до 10 класу Львівської середньої спеціалізованої музичної школи-інтернату імені С.Крушельницької., а також, що остання конкурсний відбір не проходила, а результати річного оцінювання не є тотожними результатам конкурсу. Суд прийшов до висновку, що ефективним способом відновлення порушеного права ОСОБА_2 буде зарахування останньої до 10 класу ЛССМШІ ім С.Крушельницької та визнання незаконним і скасування наказу директора Львівської середньої спеціалізованої музичної школи-інтернату імені Соломії Крушельницької «Про випуск та переведення учнів 9-х класів» №61 від 21 червня 2018 року в частині відрахування ОСОБА_2 з числа учнів. Стягуючи з Львівської середньої спеціалізованої музичної школи-інтернату імені Соломії Крушельницької на користь позивача ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10 000 грн., суд виходив з того, що відрахування учениці безперечно призвело до порушення звичного способу її життя, для організації якого вона та батьки були змушені докладати додаткові зусилля, а також затрачати час для вступу у інший навчальний заклад, а визначений судом розмір моральної шкоди є розумною і справедливою компенсацією душевних страждань дитини. При ухваленні рішення, суд стягнув з відповідача в користь держави судовий збір в розмірі, пропорційному до задоволеної частини позову, а також на користь позивача витрати на правову допомогу в повному обсязі, оскільки такі є співмірними та відповідають складності справи.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , батьком якої згідно копії свідоцтва про народження (а.с.162) є ОСОБА_1 , навчалась у Львівській середній спеціалізованій музичній школі-інтернаті імені С.Крушельницької.

З копії протоколу №5 Педагогічної ради вчителів Львівської середньої спеціалізованої музичної школи-інтернату імені С.Крушельницької від 15 червня 2018 року, рішенням педагогічної ради вчителів постановлено випустити зі школи та вручити свідоцтво про базову середню освіту ОСОБА_2 , учениці 9-А класу.

З копії наказу від 21 червня 2018 року №61 випущено зі школи та вручено свідоцтво про базову середню освіту, зокрема учениці ІНФОРМАЦІЯ_1 класу ОСОБА_5 (згідно пункту 1), та також відраховано ОСОБА_6 з числа учнів, що не пройшли конкурс (згідно пункту 3).

Відповідно до ст.53 Конституції України кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам.

Доступність освіти як конституційна гарантія реалізації права на освіту на принципах рівності, визначених статтею 24 Конституції України, означає, що нікому не може бути відмовлено у праві на освіту, і держава має створити можливості для реалізації цього права; - безоплатність освіти як конституційна гарантія реалізації права на освіту означає можливість здобуття освіти в державних і комунальних навчальних закладах без внесення плати у будь-якій формі за освітні послуги визначених законодавством рівня, змісту, обсягу і в межах тих видів освіти, безоплатність яких передбачена частиною третьою статті 53 Конституції України. (рішення Конституційного Суду від 04.03.2004, № 5-рп/2004)

Відповідно до ст.12 Закону України від 05.09.2017, №2145-VIII "Про освіту" (надалі Закон 2145-VІІІ) метою повної загальної середньої освіти є всебічний розвиток, виховання і соціалізація особистості, яка здатна до життя в суспільстві та цивілізованої взаємодії з природою, має прагнення до самовдосконалення і навчання впродовж життя, готова до свідомого життєвого вибору та самореалізації, відповідальності, трудової діяльності та громадянської активності.

Повна загальна середня освіта в Україні є обов`язковою і здобувається в інституційних або індивідуальних формах, визначених законодавством, як правило, в закладах освіти. Повна загальна середня освіта має три рівні освіти: початкова освіта тривалістю чотири роки; базова середня освіта тривалістю п`ять років; профільна середня освіта тривалістю три роки.

Початкова, базова середня і профільна середня освіта можуть здобуватися в окремих закладах освіти або у структурних підрозділах однієї юридичної особи (закладу освіти).

Відповідно до п.8 зазначеної статті результати навчання здобувачів освіти на кожному рівні повної загальної середньої освіти оцінюються шляхом державної підсумкової атестації, яка може здійснюватися в різних формах, визначених законодавством, зокрема у формі зовнішнього незалежного оцінювання.

Порядок, форми проведення і перелік навчальних предметів, з яких проводиться державна підсумкова атестація, визначає центральний орган виконавчої влади у сфері освіти і науки.

Відповідно до п.2 Порядку переведення учнів (вихованців) загальноосвітнього навчального закладу до наступного класу, затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 14.07.2015, №762 (далі Порядок 762) переведення учнів (вихованців) загальноосвітнього навчального закладу (крім перших класів) до наступного класу здійснюється на підставі результатів підсумкового (семестрового та річного) оцінювання знань учнів (вихованців) та державної підсумкової атестації (для випускників початкової та основної шкіл) згідно з рішенням педагогічної ради загальноосвітнього навчального закладу, що упродовж п`яти робочих днів з дати прийняття оприлюднюється на офіційному веб-сайті загальноосвітнього навчального закладу або відповідного місцевого органу управління освітою.

Згідно п.5 Порядку 762 випускники основної школи отримують свідоцтво про базову загальну середню освіту (випускники з навчальними досягненнями високого рівня (10, 11, 12 балів) - свідоцтво про базову загальну середню освіту з відзнакою) та можуть: 1) бути переведені до наступного класу загальноосвітнього навчального закладу; 2) взяти участь у конкурсному відборі до старшої школи загальноосвітнього навчального закладу (за умови його проведення) або продовжити здобувати повну загальну середню освіту в інших закладах системи загальної середньої освіти згідно з власним рішенням (у разі досягнення повноліття), рішенням їхніх батьків (одного із батьків) або законних представників.

Як вбачається із оскаржуваного наказу, ОСОБА_2 «відраховано з числа учнів, що не пройшли конкурс».

Ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції відповідачем не представлено жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що відповідач перед відрахуванням ОСОБА_2 з числа учнів проводив конкурс і такий остання не пройшла, у зв`язку з чим було винесено оскаржуваний наказ №61 від 21 червня 2018 року.

Згідно положення пункту 6.29 Статуту Львівської середньої спеціалізованої музичної школи-інтернату імені С.Крушельницької, прийнятого загальними зборами трудового колективу, Протокол №17 від 19 лютого 2007 року, затвердженого наказом Міністерства культури і туризму України від 11.09.2007 №1062/0/16-07, учні, які мають з фаху за підсумками екзаменаційного оцінювання рівень досягнень 4-6 балів, за підсумками річного оцінювання з дисциплін спеціального циклу рівень досягнень 1-3 бали, за рішенням педагогічної ради Школи та відповідним наказом директора відраховуються зі Школи, про що письмово у двотижневий строк повідомляється орган управління освітою за місцем проживання учня. За сприяння відповідного органу управління освіти цей учень переводиться до іншого навчального закладу.

Згідно Протоколу державної підсумкової атестації з сольфеджіо учнів 9-А класу /п., ус./ в Львівській середній спеціалізованій музичній школі-інтернаті ім. С.Крушельницької від 15 травня 2018 року ОСОБА_7 отримала бали: річний - 3, ДПА письм. 3, ДПА усно 3; а також відповідно до "Протоколу державної підсумкової атестації з гармонії учнів 9-А класу /п.,ус./ в Львівській середній спеціалізованій музичній школі-інтернаті ім. С.Крушельницької від 17 травня 2018 року ОСОБА_7 отримала бали: річний - 3, ДПА письм. - 3, ДПА усно - 3. За результатам повторної здачі іспиту з предмету «Сольфеджіо» ОСОБА_7 отримала бали: письм. - 2, усно - 3, що засвідчується Протоколом перездачі іспиту з предмету «Сольфеджіо» від 12 червня 2018 року.

Згідно положень пункті 6.23 вищезгаданого статуту, навчання у випускних 9 і 12 класах завершується державною підсумковою атестацією.

Пункт 2.6 Положення про спеціалізовану школу (школу-інтернат) системи Міністерства культури і мистецтв України, затвердженого наказом Міністерства культури і мистецтв від 27.01.2004, № 35 (далі Положення №35) передбачає, що учні, які мають за підсумками річного (семестрового) оцінювання початковий рівень досягнень у навчанні з предметів загальноосвітнього та фахового (мистецького) циклів, згідно зі статутом Школи за рішенням педагогічної ради та відповідного наказу директора можуть відраховуватися зі Школи. За рішенням педагогічної ради Школи як виключний засіб педагогічного впливу за неодноразові порушення правил внутрішнього розпорядку Школи допускається відрахування учнів зі Школи та переведення їх до закладу за місцем проживання.

Доводи скаржника щодо наявності підстав для виключення ОСОБА_2 за результатами державної підсумкової атестації є безпідставними, оскільки, як зазначено в оспорюваному наказі, ОСОБА_2 було «відраховано з числа учнів, що не пройшли конкурс». Підстав вважати державну підсумкову атестацію з предметів «Гармонія» та «Сольфеджіо»- конкурсом немає.

Суд першої інстанції доречно звернув увагу, що сам відповідач зазначає, що державна підсумкова атестація є завершальною стадією навчання у випускному 9 класі, а не конкурсом.

Враховуючи встановлені обставини справи, відповідно до Закону України «Про освіту» та п.2 Порядку переведення учнів (вихованців) закладу загальної середньої освіти до наступного класу затверджено Наказом Міністерства освіти і науки України 14.07.2015 р. № 762, ОСОБА_2 , яка пройшла підсумкове (річне) оцінювання та отримала свідоцтво про базову загальну середню освіту, могла бути переведеною до наступного класу загальноосвітнього навчального закладу або їй повинна була надана можливість взяти участь у конкурсному відборі до старшої школи загальноосвітнього навчального закладу, за умови його проведення.

Колегія суддів вважає встановлені обставини справи такими, що дають прийти до висновку, що ОСОБА_2 безпідставно не було переведено до 10 класу Львівської середньої спеціалізованої музичної школи-інтернату імені С.Крушельницької, а прийнятий оспорюваний наказ директора ЛССМШІ ім. С.Крушельницької «Про випуск та переведення учнів 9-х класів» №61 від 21 червня 2018 року в частині відрахування ОСОБА_2 з числа учнів є протиправним, оскільки конкурсний відбір остання не проходила, а результати річного оцінювання не є тотожними результатам конкурсу.

Колегія суддів звертає увагу, що отримання батьком ОСОБА_2 ОСОБА_1 свідоцтва про базову середню освіту з додатком та свідоцтво про музичну освіту ОСОБА_2 не підставою вважати про прийняття ним рішення про продовження навчання його дочки в іншій школі, та як наслідок винесення відповідачем оскаржуваного наказу.

Покликання скаржника на протоколи державної підсумкової атестації з сольфеджіо учнів 9-А класу від 15 травня 2018 року, з гармонії учнів 9-А класу від 17 травня 2018 року, на протокол перездачі іспиту з предмету «Сольфеджіо» від 12 червня 2018 року, рішення педагогічної ради від 15.06.2018, протоколу №1 засідання апеляційної комісії від 30.05.2018 року, протоколу №2 засідання апеляційної комісії від 22.06.2018 року, наказ від 16 липня 2018 року №69 «Про проведення додаткового конкурсного приймання», листи, витяги з класних журналів, характеристику ОСОБА_2 , та інші накази та докази зазначені в апеляційній скарзі жодним чином не дають підстав вважати оскаржуваний позивачем наказ законним

Згідно з вимогами ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

При визначенні розміру моральних збитків суд виходить також з п.п. 3, 5, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». Відповідно до Постанови, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо), та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Колегія суддів вважає, що відрахування учениці безперечно призвело до порушення звичного способу її життя, для організації якого вона та батьки були змушені докладати додаткові зусилля, а також затрачати час для вступу у інший навчальний заклад, і таке вплинуло на психічний стан дитини, в зв`язку з чим суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про необхідність стягнення з відповідача в користь позивача в якості відшкодування заподіяної моральної шкоди - грошові кошти в розмірі 10 000 грн., оскільки такий розмір відповідає вимогам розумності, виваженості та справедливості.

Що ж до понесених судових витрати позивачем під час розгляду даної справи, які суд першої інстанції стягнув з відповідача, слід зазначити, що з врахуванням представлених квитанцій та акту прийняття виконаних робіт, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що фактично понесені судові витрати на правову допомогу в розмірі 5400 грн. є співмірними та такими, що відповідають складності справи. Покликання скаржника на завишеність таких витрат, а також на наявність підстав для їх зменшення з тих підстав, що представник позивача ОСОБА_4 надає йому правову допомогу в інших справах, в зв`язку з чим ознайомлений з обставинами в даній справі є безпідставними, оскільки такі послуги під час розгляду даної справи позивачу його адвокатом надавалися, витрати за надані послуги є обгрунтованими та доведеними належними доказами, в зв`язку з чим доводи щодо зменшення розміру витрат на правову допомогу є безпідставними.

Розглядаючи дану справу за правила спрощеного позовного провадження, суд першої інстанції правильно врахував, що дана справа є незначної складності і є такою, для якої пріоритетним є швидке вирішення справи.

Згідно норм ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги Львівської середньої спеціалізованої музичної школи-інтернат імені С.Крушельницької жодним чином правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому, апеляційну скаргу слід залишивши без задоволення, а рішення Личаківського районного суду м. Львова від 19 жовтня 2020 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 374, ч.1 п.1 ст.ст. 375, ст. 381 384 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Львівської середньої спеціалізованої музичної школи-інтернат імені С.Крушельницької - залишити без задоволення.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 19 жовтня 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 05 квітня 2021 року.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: О.М. Ванівський

Н.П. Крайник