Справа № 428/4922/21
Провадження № 2-к/428/10/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді: Шубочкіної Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Бендюкової А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали клопотання Департаменту майнових та земельних відносин Воронезької області про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Лискинського районного суду Воронезької області від 16 листопада 2020 року про зобов`язання ОСОБА_1 відчужити частку в праві спільної часткової власності на земельні ділянки із земель сільськогосподарського призначення, -

ВСТАНОВИВ:

01.06.2021 до Сєвєродонецького міського суду Луганської області надійшло звернення Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) №18578/09.2-22/21Л від 25.05.2021, в якому з посиланням на Конвенцію про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах 1993 року, до суду переслано клопотання Департаменту майнових та земельних відносин Воронезької області про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Лискинського районного суду Воронезької області від 16 листопада 2020 року про зобов`язання ОСОБА_1 відчужити частку в праві спільної часткової власності на земельні ділянки із земель сільськогосподарського призначення.

02.06.2021 в порядку ч. 1 ст. 467 ЦПК України суд надіслав боржнику повідомлення про надходження вищевказаного клопотання і запропонував йому у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання. Лист суду було отримано боржником 06.06.2021, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Станом на 19.07.2021 від боржника не надійшло жодних документів з приводу вищезазначеного клопотання.

Ухвалою суду від 19.07.2021 було призначено судове засідання з розгляду вказаного клопотання на 06 серпня 2021 року о 09 год. 00 хв.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання був повідомлений належним чином. Заяв про перенесення часу розгляду клопотання від нього не надходило, про причини неявки ОСОБА_1 не повідомив.

Розглянувши матеріали клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення суду, суд встановив наступне.

Лискинський районний суд Воронезької області Російської Федерації 16 листопада 2020 року ухвалив рішення по цивільній справі за позовом Департаменту майнових та земельних відносин Воронезької області до ОСОБА_1 про спонукання до продажу часток в праві спільної часткової власності на земельні ділянки із земель сільськогосподарського призначення, яким вирішив зобов`язати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кариковка Великописаревського району Сумської області України, у термін шість місяців, з моменту набрання рішенням законної сили провести відчуження наступних часток в праві спільної часткової власності на земельні ділянки із земель сільськогосподарського призначення:

- 1/129 частка в праві спільної часткової власності на земельну ділянку із земель сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 36:14:0800010:108 площею 1096500 кв.м., розташованої за адресою: Воронезька область, Лискинський район, на захід від с.Щучьє, про що в Єдиному державному реєстрі нерухомості 06 грудня 2017 року зроблений запис за номером 36:14:0800010:108-36/015/2007-5;

- 1/7 частка в праві спільної часткової власності на земельну ділянку із земель сільськогосподарського призначення з кадастровим номером №36:14:0800010:110 площею 273000 кв.м., разташованої за адресою: Воронезька область, Лискинський район, на захід від с.Щучьє, про що в Єдиному державному реєстрі нерухомості 06 грудня 2017 року зроблений запис за номером 36:14:0800010:108-36/015/2007-5.

Департамент майнових та земельних відносин Воронезької області звернувся до компетентного суду України з клопотанням про визнання та надання дозволу на примусове виконання вищевказаного рішення суду на території України в частині відчуження вищевказаних часток в праві спільної часткової власності на земельні ділянки із земель сільськогосподарського призначення.

Згідно матеріалів, які додані до даного клопотання, вищевказане рішення суду набрало законної сили 17 грудня 2020 року, на території Російської Федерації не виконувалося, громадянин ОСОБА_1 був своєчасно та в належній формі повідомлений про час та місце судового розгляду.

Факт своєчасного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце судового розгляду додатково підтверджується відповідною довідкою Лискинського районного суду Воронезької області №2-394/2020 від 24.02.2021.

Відповідно до ч. 1 ст. 462 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних справ) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Відповідно до ст. 463 ЦПК рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Згідно із ч. 1 ст. 468 ЦПК клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду не задовольняється у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 53 Конвенції про правову допомогу і правової відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 (далі Конвенція) клопотання про дозвіл примусового виконання рішення подається в компетентний суд Договірної Сторони, де рішення підлягає виконанню. Воно може бути подано й у суд, що виніс рішення в справі в першій інстанції. Цей суд направляє клопотання судові, компетентному винести рішення по клопотанню.

До клопотання додаються:

а) рішення або його засвідчена копія, а також офіційний документ про те, що рішення набуло законної сили і підлягає виконанню або про те, що воно підлягає виконанню до набуття законної сили, якщо це не випливає із самого рішення;

б) документ, з якого випливає, що сторона, проти якої було винесене рішення, що не прийняла участі в процесі, була в належному порядку і вчасно викликана в суд, а у випадку її процесуальної недієздатності була належним чином представлена;

в) документ, що підтверджує часткове виконання рішення на момент його пересилання;

г) документ, що підтверджує угоду сторін, по справах договірної підсудності.

Згідно із ч. 2 ст. 54 вищевказаної Конвенції клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень, передбачених у статті 51, розглядаються судами Договірної Сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання.

Суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані. У випадку, якщо умови дотримані, суд виносить рішення про примусове виконання.

Статтею 55 Конвенції встановлено, що у визнанні передбачених статтею 52 рішень і у видачі дозволу на примусове виконання може бути відмовлено у випадках, якщо:

а) відповідно до законодавства Договірної Сторони, на території якої винесене рішення, воно не набуло законної сили або не підлягає виконанню, за винятком випадків, коли рішення підлягає виконанню до набуття законної сили;

б) відповідач не прийняв участі в процесі внаслідок того, що йому або його уповноваженому не був вчасно і належно вручений виклик до суду;

в) у справі між тими ж сторонами, про той же предмет і по тій же підставі на території Договірної Сторони, де повинно бути визнане і виконане рішення, було вже раніше винесене рішення, що вступило в законну силу, або мається визнане рішення суду третьої держави, або якщо установою цієї Договірної Сторони було раніше порушено провадження по даній справі;

г) відповідно до положень цієї Конвенції, а у випадках, не передбачених нею, відповідно до законодавства Договірної Сторони, на території якої рішення повинно бути визнане і виконане, справа відноситься до виняткової компетенції її установи;

д) відсутній документ, що підтверджує угоду сторін у справі договірної підсудності;

е) минув термін давності примусового виконання, передбачений законодавством Договірної Сторони, суд якої виконує доручення.

Згідно із статтею 403 Цивільного процесуального кодексу Республіки Білорусь апеляційна скарга та (або) апеляційний протест на рішення суду першої інстанції відповідно подаються та (або) вносяться в п`ятнадцятиденний строк з дня ухвалення рішення або вручення особі, яка має право на апеляційне оскарження (опротестування), на її вимогу рішення з мотивувальною частиною.

Відповідно до статті 317 вищевказаного Кодексу рішення суду вступає у законну силу після закінчення строку на апеляційне оскарження та опротестування, якщо воно не було оскаржено або опротестовано.

Згідно із ч. 1 ст. 470 ЦПК на підставі рішення іноземного суду та ухвали про надання дозволу на його примусове виконання, що набрала законної сили, суд видає виконавчий лист, який пред`являється для виконання в порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 261 ЦПК ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом.

З вищенаведених письмових доказів вбачається, що відповідно до законодавства Російської Федерації, рішення компетентного суду про про спонукання до продажу часток в праві спільної часткової власності на земельні ділянки із земель сільськогосподарського призначення, набуло законної сили.

Відповідач не прийняв участі в процесі, хоча йому вручалися та направлялися виклики до суду.

До суду не було надано доказів того, що у справі між тими ж сторонами, про той же предмет і по тій же підставі на території України було вже раніше винесене рішення, що вступило в законну силу.

Розгляд справ про стягнення аліментів відповідно до законодавства України та Конвенції не відноситься до виняткової компетенції судів України. Термін давності примусового виконання, передбачений законодавством України, в даному випадку не минув.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що підстави для відмови у задоволенні клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в даному випадку відсутні, у зв`язку із чим відповідне клопотання підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 247, 258, 260, 261, 353-355 ЦПК, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання Департаменту майнових та земельних відносин Воронезької області про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення Лискинського районного суду Воронезької області від 16 листопада 2020 року про зобов`язання ОСОБА_1 відчужити частку в праві спільної часткової власності на земельні ділянки із земель сільськогосподарського призначення задовольнити.

Визнати на території України та надати дозвіл на примусове виконання рішення Лискинського районного суду Воронезької області Російської Федерації від 16 листопада 2020 року по цивільній справі за позовом Департаменту майнових та земельних відносин Воронезької області до ОСОБА_1 про спонукання до продажу часток в праві спільної часткової власності на земельні ділянки із земель сільськогосподарського призначення в частині зобов`язання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Кариковка Великописаревського району Сумської області України, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 21 червня 2007 року Сєвєродонецьким МВУМВС України в Луганській області у термін шість місяців, з моменту набрання рішенням законної сили провести відчуження наступних часток в праві спільної часткової власності на земельні ділянки із земель сільськогосподарського призначення:

- 1/129 частка в праві спільної часткової власності на земельну ділянку із земель сільськогосподарського призначення з кадастровим номером 36:14:0800010:108 площею 1096500 кв.м., розташованої за адресою: Воронезька область, Лискинський район, на захід від с.Щучьє, про що в Єдиному державному реєстрі нерухомості 06 грудня 2017 року зроблений запис за номером 36:14:0800010:108-36/015/2007-5;

- 1/7 частка в праві спільної часткової власності на земельну ділянку із земель сільськогосподарського призначення з кадастровим номером №36:14:0800010:110 площею 273000 кв.м., розташованої за адресою: Воронезька область, Лискинський район, на захід від с.Щучьє, про що в Єдиному державному реєстрі нерухомості 06 грудня 2017 року зроблений запис за номером 36:14:0800010:108-36/015/2007-5.

На підставі рішення іноземного суду та ухвали про його визнання та надання дозволу на його примусове виконання, після набрання нею законної сили, видати виконавчий лист, який пред`явити для виконання в порядку, встановленому законом.

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017) ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Т. В. Шубочкіна