26.07.2021 Єдиний унікальний номер 205/8739/19
Єдиний унікальний номер 205/8739/19
Провадження № 2/205/2642/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощенного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська перебуває цивільна справа за позовом ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 листопада 2019 року позовні вимоги було задоволено і стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 14 027 гривень 45 коп., три відсотки річних у розмірі 1 023 гривень 36 коп. та інфляційні втрати у розмірі 3 030 гривень 52 коп., а також 1 921 гривню судового збору, а всього 20 002 гривні 33 коп.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 травня 2021 року поновлено відповідачеві строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, заочне рішення скасовано, справу призначено до розгляду.

Позивач у своєму позові посилався на те, що відповідач є побутовим споживачем послуг з постачання природного газу, які надаються позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , їй відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . Відповідач споживала природний газ, проте своєчасно не сплачувала послуги з газопостачання, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за період з 01 жовтня 2016 року по 30 вересня 2019 року у розмірі 18 081 гривні 33 коп. Позивач у позовних вимогах просив суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за спожитий природний газ у розмірі 14 027 гривень 45 коп., три відсотки річних у розмірі 1 023 гривень 36 коп. та інфляційні втрати у розмірі 3 030 гривень 52 коп., а також 1 921 гривню судового збору.

Відповідач ОСОБА_1 у своїй заяві, доводи, викладені позивачем, спростувала. Зазначила, що ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2019 року судовий наказ № 205/706/19, виданий Ленінським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» заборгованості за спожитий природний газ було скасовано. 18 травня 2016 року ОСОБА_1 продала належне їй домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , та на теперішній час зареєстрована і проживає за адресою: АДРЕСА_2 , тому судові повістки поверталися без вручення. На час укладання договору купівлі-продажу від 18 травня 2016 року, заборгованість у неї перед позивачем була відсутня. Нові власники домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 - ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , особовий рахунок навмисно не переоформили та допустили заборгованість. Проти задоволення позовних вимог заперечувала, просила відмовити в їх задоволенні.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , було відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , а фактом приєднання до Типового договору є факт споживання природного газу і його оплата.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2019 року судовий наказ за заявою ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 було скасовано (а.с. 43).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 18 травня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Солошенко Ю.В., ОСОБА_4 та ОСОБА_1 продали, а ОСОБА_2 і ОСОБА_3 купили домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 44-45).

Таким чином, відповідач на теперішній час не є співвласницею домоволодіння, за адресою якого утворилася заборгованість за спожитий природний газ.

З виписки по особовому рахунку вбачається, що на момент відчуження домоволодіння, заборгованість у відповідача перед позивачем за спожитий природний газ була відсутня.

Із довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 23 квітня 2021 року вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 53).

На підставі п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, який діяв на час виникнення правовідносин між сторонами, споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Як вбачається з матеріалів справи, договір про надання послуг з споживання природного газу між сторонами не укладався, разом з тим, відповідач, будучи зареєстрованим за вказаною адресою, користується послугами, які надаються позивачем, а тому повинна здійснювати їх оплату у встановлені законом строки.

На підставі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 67, ч. 1 ст. 68 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, який діяв на час виникнення правовідносин між сторонами, споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, який діяв на час виникнення правовідносин між сторонами, плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням зазначених обставин, відповідач ОСОБА_1 є неналежним відповідачем по даній цивільній справі.

Неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Встановивши, що позов пред`явлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.

Аналогічний правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року по справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог позивачу слід відмовити.

На підставі ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при подачі позову було сплачено судовий збір у розмірі 1 921 гривні (а.с. 1, 2), який з урахуванням того, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, слід віднести за рахунок позивача.

На підставі викладеного, керуючись п. 5 ч. 3 ст. 20, ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, ст. 67, ч. 1 ст. 68 ЖК Української СРСР, ч. 2 ст. 625 ЦК України, ч. 1 ст. 141, ст. ст. 259, 263-265, ч. 4 ст. 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Товариству з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут (, юридична адреса: 49044, м. Дніпро, вул. Шевченка, буд. 2, адреса для листування: 49101; м. Дніпро, вул. О. Кониського, буд. 5) у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) про стягнення заборгованості відмовити.

Судовий збір у розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривні віднести за рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» (, юридична адреса: 49044, м. Дніпро, вул. Шевченка, буд. 2, адреса для листування: 49101; м. Дніпро, вул. О. Кониського, буд. 5).

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: