Справа № 2/714/2/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2021 р. м.Герца

Герцаївський районний суд Чернівецької області в складі:

Головуючого судді Костишин Н.Я.

секретар судових засідань Гавалешко Д.М.

за участі: представника позивача ОСОБА_1 , відповідачки ОСОБА_2 , представника відповідачки ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , перекладача Оларіца Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_3 про стягнення коштів на проведення ремонту в житловому будинку та будівництво господарських і побутових споруд та благоустрою двору, -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_5 - ОСОБА_7 31.10.2019 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , в якому просив: визнати частково недійсним договір дарування житлового будинку по АДРЕСА_1 , в межах Ѕ частини, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , посвідченого приватним нотаріусом Герцаївського райнотокругом Чернівецької області Опришко С.І., зареєстрованого в реєстрі за №1074 та визнати право власності на Ѕ частину цього житлового будинку та господарських і побутових споруд.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 11.06.2019 року згідно нотаріально посвідченого договору дарування за №1074 житлового будинку, відповідачка ОСОБА_6 подарувала ОСОБА_3 житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 . Даний будинок фактично належав на праві власності відповідачці ОСОБА_6 , 1933 року народження. В силу похилого віку та стану здоров`я ОСОБА_6 в 2012-2018р.р. не мала можливості утримувати та дбати про дане нерухоме майно. Разом з тим, не дивлячись на подальшу юридичну реєстрацію даного нерухомого майна 03.04.2018 року в цілому на праві приватної власності за відповідачкою ОСОБА_6 , таке спірне майно, внаслідок наявності раніше усної домовленості з колишнім його власником щодо співвласності такого майна, по причині догляду та значного капітального ремонту, зокрема, суттєвого значного вкладу як особистих грошових коштів ОСОБА_5 , так і його особистої праці в його розбудову та ремонтних робіт, не могло вважатися власністю ОСОБА_6 та бути в цілому подаровано ОСОБА_3 без згоди фактичного співвласника такого. Власник нині спірного нерухомого майна ОСОБА_6 на момент вчинення вищевказаних дій щодо заповіту та реєстрації (прописки) на користь позивача ОСОБА_5 була особою похилого віку, потребувала догляду та допомоги, яку відповідно надавав позивач ОСОБА_5 протягом шести років його проживання в дворогосподарстві ОСОБА_6 . Підтримання особи похилого віку, як і утримання та ремонт належного останній нерухомого майна, що вона заповіла ОСОБА_5 , вимагало від позивача значного вкладу його грошових коштів та особистої праці, як в його ремонті так і модернізації, тобто фактичного капремонту за власні кошти сторони позивача та його власну працю як спеціаліста будівельника. Згідно ст.368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні кошти членів сім`ї є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним в письмовій формі.

В період 2013-2018р.р. ОСОБА_5 в житловому будинку ОСОБА_6 особисто за власні кошти встановив нову електричну проводку, нові пластикові двері (1 шт.), дерев`яні двері (2 шт.), в одній кімнаті - нову підлогу з дощок та брусків, в іншій - лінолеум, залито бетонні пороги навколо будинку.

В літній кухні - ОСОБА_5 встановлена нова кахельна піч, нові дерев`яні двері (2 шт.), нові дерев`яні вікна (3 шт.), нова підлога з дощок, брусків та європідлога, стеля з вагонки, в коридорчику євро підлога, нова проводка, нові шпалери, фарбування, зроблено штукатурка зовнішня та внутрішні роботи та ін.

Крім того в даному дворогосподарстві ОСОБА_5 особисто побудував за власні кошти нову криницю вартістю 26 000 грн., завіз 14 вантажних автомобілів (Камаз) з гравієм вартістю 25 200 грн., виготовив та встановив нову дерев`яну вбиральню - 1 200 грн., паркан штахетний довжиною 163 м та фундамент під паркан 71 м, на паркан використав 19 шт. стовпів металічних вартістю 3 000 грн. та бетонних 20 шт. вартістю 4 000 грн. Також ним збудовано літню кухню з дощок та скла, а також приміщення-свинарник з дошки та бетону, залито бетонні тротуари-доріжки, встановлено тротуарну плитку та ін.

Значні грошові вклади ОСОБА_5 та його праця щодо капремонту житлового будинку та господарських і побутових споруд, суттєво збільшили вартість спірного дворогосподарства, зокрема в десяток разів від первинної вартості такого майна, що свідчить про право позивача на відповідну частку в такому нерухомому майні, яку позивач визначає в межах Ѕ частини даного дворогосподарства як законний співвласник такого. Згідно ст.778 ЦК України наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця. Якщо поліпшення можуть бути відокремлені від речі без її пошкодження, наймач має право на їх вилучення. Якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних або зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю. Якщо в результаті поліпшення, зробленого за згодою наймодавця, створено нову річ, наймач стає її співвласником. Частка наймача у праві власності відповідає вартості його витрат на поліпшення речі, якщо інше не встановлено договором або законом.

В житловому будинку ОСОБА_5 став проживати з 2012 року, як член сім`ї колишнього його власника ОСОБА_6 , на підставі раніше усної домовленості, яку в подальшому було закріплено в нотаріально посвідченому дорученні ОСОБА_6 . В даному будинку за згодою ОСОБА_6 . ОСОБА_5 був прописаний - зареєстрований на правах члена сім`ї, як постійний мешканець. Ще в 2003 році ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 склала заповіт, відносно належного їй житлового будинку та присадибної ділянки.

Як ОСОБА_6 , так і безпосередньо обдарованій ОСОБА_3 , яка є її сусідкою, було достеменно відомо про наявну усну домовленість щодо права спільної часткової власності, що була укладена такою з ОСОБА_5 , як і про всі відповідні капремонти дворогосподарства та про його суттєве значне поліпшення стану.

Представник ОСОБА_5 - ОСОБА_1 22.12.2020 року звернувся до суду із заявою про зміну предмету позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_3 : просив стягнути з ОСОБА_6 та ОСОБА_3 солідарно на користь ОСОБА_5 кошти витрачені ним на проведення ремонту в житловому будинку літ.«А» в с.Банчени Герцаївського району Чернівецької області в сумі 100 445 грн. та на будівництво криниці, огорожі, вбиральні, літньої кухні без фундаменту та сараю (свинарника) та благоустрою двору в домоволодінні по АДРЕСА_1 в сумі 237 174 грн.

У відповідь на позовну заяву відповідачка ОСОБА_6 надала відзив, згідно якого позовні вимоги про стягнення з неї та ОСОБА_3 солідарно на користь позивача ОСОБА_5 коштів витрачених останнім на проведення ремонту в житловому будинку та будівництво криниці, огорожі, вбиральні, літньої кухні без фундаменту та сараю (свинарника) та благоустрою двору в домоволодінні не визнає. Посилається на те, що вона, будучи особою похилого віку, яка не має близьких родичів, дозволила ОСОБА_5 , який є сином її знайомої та не мав власного житла, проживати разом з нею у її житловому будинку. ОСОБА_5 обіцяв їй допомагати по господарству. Проте останній, вселившись в будинок, систематично вчиняв сварки та знущався над нею, не надавав допомоги, без її дозволу та відома користувався належними їй речами, здійснював самовільне будівництво на території її будинковолодіння. На проведення якихось будівельних чи ремонтних робіт вона ОСОБА_5 не уповноважувала та дозволу не давала. Зазначені в позовній заяві твердження ОСОБА_5 про те, що він здійснював ремонтні роботи є неправдивими. Дерев`яні двері, вікна, підлога в будинку, кахельна піч не мінялися з часу побудови будинку. Інші зазначені ОСОБА_5 роботи теж не виконувались. Дерев`яний туалет, огорожа та інші господарські споруди були встановлені задовго до проживання ОСОБА_5 . Деякі з робіт, як встановлення метало пластикових дверей, облаштування криниці, тощо, дійсно виконувались, але не ОСОБА_5 , а за рахунок її власних коштів, зокрема, пенсії, соцдопомоги, коштів за оренду паю та вилучених від продажу корови.

У відповідь на позовну заяву представник відповідачки ОСОБА_3 - ОСОБА_4 надав відзив, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову, оскільки представник позивача в поданій заяві не посилається на жодні норми права чому вимоги заявлено до відповідачів солідарно, такі вимоги є юридично необґрунтованими. Відповідачка ОСОБА_3 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування житлового будинку від 11.06.2019 року та Витягом з реєстру речових прав на нерухоме майно. Договір дарування був укладений між відповідачками ОСОБА_3 (обдарована) і ОСОБА_6 (дарувальник). Відповідачка ОСОБА_6 у житловому будинку проживає з дитинства і по даний час, а позивач ОСОБА_5 - останні шість років на підставі усної домовленості з ОСОБА_6 , яка на той час була власником будинку. Рішенням Герцаївського районного суду від 06.02.2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 було усунено перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю ОСОБА_3 шляхом виселення ОСОБА_5 з вказаного житлового будинку. Рішенням було встановлено, що останній вселився до житлового будинку ОСОБА_6 як тимчасовий мешканець, а тому на вимогу власника підлягає виселенню. Доводи позивача про те, що ним під час тимчасового проживання виконувалися ремонтні роботи в результаті яких він суттєво збільшив вартість будинковолодіння є голослівними і безпідставними та не підтверджуються жодними доказами. На проведення якихось ремонтних робіт власник будинковолодіння ОСОБА_6 та згодом ОСОБА_3 позивача ОСОБА_5 не уповноважували та дозволу йому не давали. Перелік та обсяги робіт по ремонту були надані представником позивача в його письмовій заяві складеній згідно інформації наданої позивачем ОСОБА_5 , яка не містить жодного документального підтвердження про проведення чи оплату позивачем таких робіт. Згідно цього переліку та обсягів експертом була визначена вартість робіт згідно розцінок діючих станом на час проведення експертизи (09.07.2020р.) З характеру ремонтних робіт в будинку та ступеня їх зносу, які зафіксовані на фото таблиці доданій до висновку експерта, вбачається сумнівним, що відбувалась якась заміна конструктивних елементів з часу побудови будинку (дверей, вікон, кахельної печі, огорожі, вбиральні), вказані роботи виконувались протягом останніх шести років (періоду тимчасового проживання позивача в будинку) та об`єктивно не можуть оцінюватись, виходячи з цін станом на 09.07.2020р. а тому посилання позивача на проведення ним якихось будівельно-ремонтних робіт та стягнення їх вартості за цінами 2020 року є безпідставним.

Представником позивача ОСОБА_1 надано відповідь на відзив, у якій не погоджується з доводами представника відповідачки ОСОБА_3 - ОСОБА_4 про те, що подана ним заява про зміну предмету позову не містить посилань на жодні норми права на підставі яких заявлені позовні вимоги в новій редакції, а також що необґрунтовано чому вимоги заявлено до відповідачів солідарно. Посилається на те, що договір дарування житлового будинку був заключний між відповідачками з метою виселення позивача з дворогосподарства та заволодіння його коштами за проведений ремонт житлового будинку, криниці, огорожі, вбиральні, літньої кухні без фундаменту та сараю (свинарника) та благоустрою двору. На момент укладення договору відповідачка ОСОБА_3 знала про спір між позивачем та ОСОБА_6 щодо коштів витрачених ОСОБА_5 на ремонтно-будівельні роботи. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_6 у судовому засіданні позовні вимоги не визнала. У своїх поясненнях посилалася на те, що вона була знайома з матір'ю позивача, яка знаючи що та одинока, запропонувала її доглядати. Згодом приїхав позивач ОСОБА_5 , пообіцяв помагати їй по господарству, а за це будуватиме собі будинок в неї городі. Спочатку позивач приїздив до неї зранку, протягом дня дещо допомагав по господарству, а ввечері повертався до дружини. Пізніше коли розлучився з дружиною став проживати у неї постійно - у літній кухні. Договору оренди з позивачем вона не укладала. Загалом позивач прожив у неї шість років - з 2012р. по 2018р. Спочатку ОСОБА_5 відносився до неї добре, однак після того як вона склала заповіт на його користь відносини між ними погіршились: позивач почав її ображати, виганяв з будинку, забирав пенсію, казав що все майно вже належить лише йому. Вона почала звертатися до поліції. Тоді ж дізналася, що позивач зареєструвався в її будинку, це зробив без її відома та згоди. Щодо будівельних та ремонтних робіт зазначила: нові пластикові двері в будинку вона придбала та встановила за власні кошти, інші ремонтні роботи в житловому будинку були здійснені давно - ще до того як в її господарстві став проживати позивач; ремонт в літній кухні було зроблено соціальною працівницею, як до проживання ОСОБА_5 і після цього, за її власні кошти (будматеріали купувала вона, а роботи оплачувала держава); дерев`яні огорожа та вбиральня були встановлені нею задовго до проживання ОСОБА_5 ; бетонні кільця для криниці вона взяла у сусіда, за них мала заплатити 1 200 грн., 400 грн. вже сплатила (допоміг ОСОБА_5 ), а 800 грн. ще має віддати сусідові; літня кухня без фундаменту, сарай (свинарник), бетонні доріжки та тротуарна плитка збудовані та встановлені ОСОБА_5 самовільно, без її дозволу.

У судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_3 - ОСОБА_4 заперечував проти задоволення позову з підстав наведених у відзиві, просив відмовити в заявлених вимогах.

Свідок ОСОБА_9 , колишня дружина позивача, суду показала, що з 2012р. вона з чоловіком доглядали відповідачку ОСОБА_6 . Остання склала заповіт на чоловіка, обіцяла залишити йому будинок. Він зробив колодязь, поміняв двері в будинку, обновив стіни в кімнаті, поклав європідлогу, залив бетони та завіз 14 вантажних автомобілів гравію. Також ОСОБА_5 зробив літню кухню без фундаменту і збудував свинарник. Всі роботи проводилися зі згоди відповідачки ОСОБА_6 , яка обіцяла, що все виконане залишиться позивачу. Скільки коштів позивачем було втрачено на ці роботи не знає. Коли вона з чоловіком розлучилася (2017р.) він став проживати у відповідачки, а також приватизував земельну ділянку поруч з її земельною ділянкою і збудував там будинок.

Свідок ОСОБА_10 , матір позивача, суду показала, що відповідачка ОСОБА_6 склала заповіт на користь її сина, він повинен був утримувати відповідачку, а йому мало перейти її господарство. ОСОБА_5 замінив підлогу, встановив кахельну піч, вагонку в будинку, вікна, двері, побудував літню кухню (без фундаменту), свинарник, вбиральню, тротуари та паркан. Ремонтні роботи виконував позивач сам і зі своїм братом. Відповідачка ОСОБА_6 не заперечувала проти проведення позивачем ремонтних робіт. Вважає, що відповідачка не мала можливості оплачувати ремонтні роботи. Скільки коштів позивачем було витрачено на ці роботи їй невідомо.

Свідок ОСОБА_11 суду показала, що є сусідкою відповідачки ОСОБА_6 і проживає через дорогу від її будинковолодіння. Позивач ОСОБА_5 проживав в літній кухні (літ.«Д»). Ремонтних робіт у господарстві відповідачки позивач не виконував. Лише переніс паркан, щоб можна було заїхати на подвір`я автомобілем та зі старих дощок і вікон зробив літню кухню (без фундаменту). Відповідачка не давала позивачу дозволу на такі роботи. Останній з нею конфліктував. Сусідка скаржилася, що позивач ОСОБА_5 на подвір`ї виконує роботи та не питає її дозволу.

Свідок ОСОБА_12 суду показав, що є сусідом відповідачки ОСОБА_6 , проживає через дорогу від її будинковолодіння. Надав покази аналогічні, що і свідок ОСОБА_11 . Також показав, що бачив як вантажні автомобілі з гравієм заїжджали на будівництво ОСОБА_5 (позивач збудував будинок поряд з присадибною ділянкою ОСОБА_6 ).

Суд, заслухавши пояснення представників позивача на відповідачки ОСОБА_3 , відповідачки ОСОБА_6 , дослідивши письмові докази, висновок експерта, покази свідків, з`ясувавши фактичні обставини справи, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_3 є власником житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування житлового будинку від 11.06.2019 року та Витягом з реєстру речових прав на нерухоме майно.

Договір дарування був укладений між відповідачками ОСОБА_3 (обдарована) і ОСОБА_6 (дарувальник).

Відповідачка ОСОБА_6 у житловому будинку АДРЕСА_1 проживає з дитинства і по даний час, а позивач ОСОБА_5 орієнтовно з 2013 року.

Рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 06.02.2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_6 до ОСОБА_5 усунено перешкоди у користуванні та розпорядженні власністю ОСОБА_3 шляхом виселення ОСОБА_5 з вищезазначеного житлового будинку. Вказане рішення залишене без змін постановою Чернівецького апеляційного суду від 21.05.2020 року.

В червні 2020 року, згідно рішення суду, ОСОБА_5 було виселено з будинковолодіння за АДРЕСА_1 , що підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 26.06.2020 року.

Судом встановлено, а також визнано відповідачкою ОСОБА_6 , що в 2013-2018р.р. у згаданому будинковолодінні ОСОБА_5 збудовано літню кухню без фундаменту з дощок та скла, сарай (свинарник), залито бетонні доріжки, встановлено тротуарну плитку. Дані обставини відповідно до положень ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню, оскільки визнаються учасниками справи.

Судом також встановлено, а також визнається і представником позивача (зазначено в позовній заяві), що з моменту набуття відповідачем ОСОБА_3 права власності на будинок позивачем ОСОБА_5 жодні будівельні роботи у вказаному будинковолодінні не проводились.

З урахуванням встановлених обставин, ОСОБА_3 є неналежним відповідачем у даній справі.

Згідно з ч.3 ст.49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви.

Відповідно до ч.1 ст.179 ЦПК України у відповіді на відзив позивач викладає свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень і мотиви їх відхилення.

А тому, не підлягають розгляду доводи представника позивача ОСОБА_1 про те, що договір дарування житлового будинку був укладений між відповідачками з метою виселення позивача та заволодіння його коштами за проведені ремонтно-будівельні роботи і на момент укладення такого договору відповідачка ОСОБА_3 знала про спір між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо таких коштів, а тому в силу ст.1212 ЦК України позивач має право на стягнення з відповідачів солідарно на його користь вартості таких робіт, оскільки такі доводи (як підстави позову) викладені представником позивача у відповіді на відзив, а письмової заяви про зміну підстав позову останнім подано не було.

Згідно зі ст.ст.12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається з позовної заяви, позивач як на підставу своїх вимог спочатку про визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку та господарських і побутових споруд по АДРЕСА_1 , а далі про стягнення на його користь коштів витрачених ним на проведення ремонту в цьому житловому будинку та на будівництво криниці, огорожі, вбиральні, літньої кухні без фундаменту, сараю (свинарника) та благоустрій двору, посилається на те, що в силу ст.368 ЦК України є фактично співвласником такого домоволодіння, оскільки як член сім`ї колишнього його власника ОСОБА_6 поніс значні витрати на його, домоволодіння, утримання та ремонт, а також на те, що як наймач житлового будинку, за згодою наймодавця ОСОБА_6 , поліпшив річ, що є предметом договору найму (здійснив ремонт в житловому будинку, в літній кухні та будівництво ряду господарських і побутових споруд), а тому в силу ст.778 ЦУ України він має право на відшкодування вартості необхідних витрат.

Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 СК Кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Суд вважає безпідставними доводи ОСОБА_5 про те, що він поселився і проживав у житловому будинку, який належав ОСОБА_6 на правах члена її сім`ї, що на його думку підтверджується наданням ОСОБА_6 нотаріально посвідченого доручення на його ім`я та складенням останньою на його ім`я заповіту.

На момент розгляду даної справи заповідач ОСОБА_6 жива, зміст складеного нею на випадок смерті заповіту не може оцінюватися судом та бути предметом дослідження за її життя, а також його зміст не міг бути розголошений посадовою особою, яка його посвідчувала, до відкриття спадщини.

Що стосується наданням ОСОБА_6 нотаріально посвідченого доручення на ім`я ОСОБА_5 , то таке доручення, на переконання суду, є неналежним доказом на підтвердження обставин проживання ОСОБА_5 у житловому будинку ОСОБА_6 на правах члена її сім`ї.

Крім того, рішенням Герцаївського районного суду Чернівецької області від 06.02.2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні власністю встановлено, що ОСОБА_5 не був членом сім`ї попереднього власника житлового будинку ОСОБА_6 , оскільки такі не є між собою родичами, не вели між собою спільного господарства та не були пов`язані спільним побутом. Дані обставини відповідно до положень ч.4 ст.82 ЦПК України не доказуються, оскільки встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили.

Окрім того, матеріали справи не містять доказів, що відповідач ОСОБА_5 був наймачем житла ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, відповідно до ст.778 ЦК України наймач може поліпшити річ, яка є предметом договору найму, лише за згодою наймодавця. Якщо поліпшення можуть бути відокремлені від речі без її пошкодження, наймач має право на їх вилучення. Якщо поліпшення речі зроблено за згодою наймодавця, наймач має право на відшкодування вартості необхідних або зарахування їх вартості в рахунок плати за користування річчю.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №332 від 01.-09.07.2020 року, вартість ремонту проведеного в житловому будинку літ.«А» по АДРЕСА_1 , а саме: заміни 3-х дверей (з яких 2 шт. дерев`яні і 1 шт. металопластикові), заміни дерев`яної підлоги в одній кімнаті та укладення лінолеуму в іншій кімнаті будинку, заміни електромережі в будинку, залиття вимощення та облаштування порогу, а також вартість ремонту проведеного в літній кухні літ.«Д» домоволодіння, а саме: встановлення кахельної печі, 2 шт. дерев`яних дверей, 3 шт. деревяних вікон, влаштування нової підлоги та стелі, заміни електромережі, внутрішньої та зовнішньої штукатурки стін, обклеювання стін шпалерами, фарбування фасаду, встановлення козирку над вхідними дверима, станом на час проведення експертизи становить - 100 445.грн.; вартість будівництва криниці. Огорожі, вбиральні, літньої кухні без фундаменту та сараю (свинарника) та благоустрою двору в домоволодінні становить 237 174 грн.

Допитана в судовому засіданні судовий експерт ОСОБА_13 пояснила, що при виконанні експертизи нею було проведено обстеження та встановлено, що в спірному домоволодінні було проведено ряд ремонтних робіт, ремонтні роботи (зазначені в ухвалі суду, а далі у висновку експерта) відносно нові. Разом з тим, встановити коли (в який період часу) було проведено такі ремонтні роботи у неї, як в експерта, немає можливості.

Враховуючи те, що відповідачка ОСОБА_6 заперечує те, що будівництво ОСОБА_5 літньої кухні без фундаменту з дощок та скла і сараю (свинарника), залиття бетонних доріжок, встановлення тротуарної плитки, було проведено за її згодою, а представник позивача не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження протилежного, суд вважає, що такі кухня і сарай збудовані, а роботи з благоустрою двору зроблені останнім самовільно, без згоди власника житла.

Суд критично відноситься до посилань представника позивача про те, що всі ремонтні та будівельні роботи - заміна 3-х дверей, заміна дерев`яної підлоги в одній кімнаті та укладення лінолеуму в іншій кімнаті, заміна електромережі, залиття бетонних порогів (в житловому будинку), а також встановлення кахельної печі, 2 шт. дерев`яних дверей, 3 шт. дерев`яних вікон, влаштування нової підлоги та стелі, заміна електромережі, внутрішня та зовнішня штукатурка стін, обклеювання стін шпалерами, фарбування фасаду (в літній кухні домоволодіння), будівництво криниці, огорожі, вбиральні, роботи по благоустрою двору, були проведені ОСОБА_5 особисто за власні кошти, так як представником позивача не надано доказів на підтвердження виконання ОСОБА_5 таких робіт, а також будь-яких документів, як то чеків, накладних, квитанцій, тощо на підтвердження обставин використання ОСОБА_5 коштів на придбання будівельних матеріалів для таких робіт.

Суд не бере до уваги накладну №137 від 06.11.2014 року, як підтвердження придбання ОСОБА_5 будівельних матеріалів, так як вона не містить переліку придбаних товарів.

Суд критично відноситься також до показів свідків ОСОБА_9 і ОСОБА_10 щодо обставин проведення ОСОБА_5 ряду ремонтних і будівельних робіт в господарстві ОСОБА_6 за його власні кошти та за згодою останньої, оскільки на переконання суду вони є зацікавленими в результатах розгляду справи та такі показання суперечать показанням свідків ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , які заперечують такі обставини.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що представником позивача в судовому засіданні, в порушення вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, не доведено обставин на які він посилався як на підставу заявлених позовних вимог, а саме що позивач ОСОБА_5 був членом сім`ї колишнього власника домоволодіння ОСОБА_6 або ж наймачем житла ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , поніс витрати на поліпшення предмету договору найму - на ремонт в житловому будинку, в літній кухні домоволодіння та будівництво криниці, огорожі, вбиральні, а також що такі ремонтно-будівельні роботи як будівництво літньої кухні без фундаменту, сараю (свинарника) та роботи по благоустрою двору (залиття бетонних доріжок, встановлення тротуарної плитки) в домоволодінні зроблено позивачем за згодою відповідачки ОСОБА_6 , а тому доходить висновку, що пред`явлення позовних вимог до відповідачки ОСОБА_6 про стягнення з неї на користь ОСОБА_5 вартості таких витрат є безпідставним і у їх задоволенні слід відмовити.

У відповідності до ст.141 ЦПК України судові витрати по справі слід залишити за позивачем ОСОБА_5 , оскільки йому в позові відмовлено.

На підставі ст.ст.368, 778 Цивільного кодексу України та керуючись ст.ст.4, 12, 13, 76-83, 89, 141, 259, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_6 , ОСОБА_3 про стягнення коштів на проведення ремонту в житловому будинку та будівництво господарських і побутових споруд та благоустрою двору - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Герцаївський районний суд Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення,а у разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 07.04.2021 року.

Суддя