Справа №694/759/21
Провадження №2/690/156/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2021 року Ватутінський міський суд Черкаської області

у складі: головуючого судді Пасацької Л.А.,

за участю секретаря судового засідання Вельган А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі засідань приміщення суду в м. Ватутіне цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду 27.04.2021 р. з позовом, посилаючись на те, що між ТОВ «АВЕНТУС» та ОСОБА_1 було 25.09.2019 р. укладеного кредитний договір №1316116. Відповідач свої зобов`язання не виконала, а тому 11.03.2020 р. між ТОВ «АВЕНТУС» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №11032020, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЄАПБ» відступило позивачу належне йому право грошової вимоги до боржників, що включають в себе суму основного зобов`язання, плату за кредитом, пеню за порушення грошових зобов`язань. Згідно Реєстру боржників (додаток до Договору факторингу № 11032020 від 11.03.2020 р.) позивач набув права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №1316116 в загальній сумі 11268 грн. 00 коп., з яких: заборгованість за основною сумою боргу - 6000 грн.; за відсотками - 2268 грн.; за пенею - 3000 грн..

25.03.2020 р. ТОВ «АВЕНТУС» на адресу відповідача було направлено повідомлення про відступлення права вимоги ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» за кредитним договором із зазначенням розміру заборгованості станом на 11.03.2020 р. в загальній сумі 11268 грн., проте відповідач звої зобов`язання не виконав.

Просили позов задовольнити в повному обсязі та розглянути справу за відсутності представника.

Ухвалою суду від 14.06.2021 р. провадження в справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, надано відповідачу 15 днів для подання відзиву. Відповідач 29.06.2021 р. подала до суду відзив, позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні повністю. Зазначила, що зарахувань кредитних коштів від позивача на її рахунок не було, кредитний договір з ТОВ «Авентус Україна» вона не укладала, оскільки згідно ст. 1055 ЦК України він має укладатись у письмовій, а не в електронній формі, його не підписувала, в тому числі за допомогою електронного підпису, надані позивачем анкета-заявка й Умови та правила надання банківських послуг, Тарифи не є таким договором і без підписів сторін є недійсними. Також ТОВ «Авентус Україна» всупереч ч.11 ст. 11 ЗУ «Про електронну комерцію» не направляв їй копію електронного договору та докази перерахування/отримання кредитних коштів. Крім того, всупереч вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» ТОВ «Авентус Україна» не надано належних доказів (первинних документів) надання відповідачу кредитних коштів та їх розмір. також договір не надав ніяких документів, підтверджуючих видачу їй кредитних коштів. Крім того зазначила, що доданий витяг із договору факторингу від 11.03.2020 р. №11032020, укладений між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «Європейська агенція повернення боргів» не підтверджує відступлення права вимоги щодо будь-якої кредитної заборгованості, оскільки у наданому витязі відсутнє ПІБ відповідача, сума заборгованості, підстави виникнення такої заборгованості, докази її виникнення. В порушення вимог ст. 1082 ЦК України жодних повідомлень про відступлення права вимоги вона не отримувала.

Позивач надав відповідь на відзив в якому зазначив, що 25.09.2019 р. було здійснено успішний переказ коштів на картку клієнта на суму 6000 грн., маска картки НОМЕР_1 , код авторизації 537880, номер транзакції в системі WayForPay- creditplus-3453560. Крім того зазначив, що відповідачеві було надіслано простою кореспонденцією підписане і належним чином завірене повідомлення про відступлення права вимоги та включення її даних до бази персональних даних від імені ТОВ «ФК «ЄАПБ» разом з вимогою про погашення загальної суми боргу за кредитним договором. Якщо відповідач не була обізнана про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ», то вона не мала жодних перешкод для сплати боргу на рахунок первісного кредитора. Відповідно до кредитного договору невід`ємною частиною цього Договору є Правила надання коштів у позику, в тому числі й на умовах фінансового кредиту ТОВ «Авентус Україна», які розміщені на сайті. Приймаючи умови цього договору клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Ці правила є публічною пропозицією (офертою) у розумінні ст. ст. 641, 644 ЦК України, на укладення договору. Згідно Розділу 5 зазначених правил одноразовий ідентифікатор є електронним підписом та використовується як аналог власноручного підпису.

Відповідач подала до суду заперечення на відповідь на відзив, де зазначила, що позивач не надав будь-яких доказів того, що саме електронним цифровим підписом вона підписала кредитний договір від 25.09.2019 р. №1316116, оскільки відсутні відомості про сертифікацію її ключа ЕЦП та про особистий ключ підписанта, який має відповідати відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті.

Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд встановив наступні фактичні обставини.

Судом встановлено, що 25.09.2019 р. між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір №1316116 про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту, підписанням (електронним підписом) якої відповідач приймає умови цього договору та підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується їх виконувати (а.с. 4-5).

Відповідно до умов договору ТОВ «Авентус Україна» зобов`язуються надати відповідачу грошові кошти в загальній сумі 6000 грн., на умовах строковості, зворотності, строком на 21 день, зі сплатою відсотків за зниженою процентною ставкою в розмірі 459,90 % річних, за стандартною процентною ставкою у розмірі 657,00 % річних ( а.с. 4).

Згідно п. 1.5 Договору позика надається шляхом перерахування Товариством грошових коштів на банківський рахунок, наданий клієнтом.

Відповідно до підпункту 5 п 2.1. Товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди клієнта.

Згідно підпункту 1 п. 2.4 Договору клієнт зобов`язаний у встановлений договором строк повернути позику та сплатити проценти за користування, штрафи та пені (у разі наявності).

Натомість, ОСОБА_1 свої договірні зобов`язання виконувала неналежним чином, позику та проценти за користування кредитом відповідності до умов договору та графіку платежів не сплатила, в зв`язку з чим, їй нараховувалися штрафні санкції. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №1316116 від 25.09.2019 р. становить 11268 грн. 00 коп., з яких: 6 000 грн. - заборгованість за основною сумою боргу; 2 268 грн. - сума заборгованості за відсотками; 3 000 - заборгованість за пенею (а.с.16-18).

Згідно картки обліку відповідач здійснила два платежі на погашення отриманих коштів, в тому числі 15.10.2019 р. на суму 1587 грн. 60 коп. та 02.11.2019 р. на суму 1944 грн.(а.с.19)

11.03.2020 р. між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено Договір факторингу № 08042020, відповідно до умов якого, ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Авентус Україна» права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників (а.с.11-12).

Згідно Витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 11032020 від 11.03.2020 р. ТОВ «Авентус Україна» передав, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» прийняло право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № 1316116 від 25.09.2019 р. (а.с.16).

Відповідно до ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У ч. 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

На виконання Договору факторингу, 25.03.2020 р. первісним кредитором на адресу відповідача було направлено повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с. 17,18).

За висновками Верховного Суду України, що викладені у постанові № 6-979цс15 від 23 вересня 2015 року, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

Якщо боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, внаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, правильним є стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обов`язку погашення кредиту взагалі.

Доказів належного виконання кредитного зобов`язання ОСОБА_1 на користь первісного кредитора матеріали справи не містять.

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положенням статті 611 Цивільного кодексу України, визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: 1.припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 1.зміна умов зобов`язання; 2. сплата неустойки; 3.відшкодування збитків та моральної шкоди.

Так, згідно матеріалів справи кредитний договір був укладений між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 у електронній формі за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем).

Згідно ст. 3 Закону України «Про електрону комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію,

Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Згідно ст. 652 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст. ст. 205, 207 ЦК України).

Важливо, щоб електронний договір включав всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним, у зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.

У силу частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Важливо розуміти в якому конкретному випадку потрібно створювати електронний договір у вигляді окремого електронного документа, а коли досить висловити свою волю за допомогою засобів електронної комунікації.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом.

Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.

Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту) вказується особа, яка створила замовлення.

Тобто без отримання листа на адресу електронної пошти та смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт ТОВ «Авентус Україна» за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету, надання своїх персональних даних, в тому числі номера банківської картки, кредитний договір між ним та товариством не був би укладений, а грошові кошти не були б їй перераховані.

В зв`язку з цим, суд відхиляє твердження ОСОБА_1 про непідписання нею кредитного договору з ТОВ «Авентус Україна» та неотримання грошових коштів, оскільки між сторонами було погоджено порядок підписання даного договору у відповідності до Закону України «Про електронну комерцію» шляхом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, а не електронним цифровим підписом, як то помилково вважає відповідач.

Також суд зазначає, що відповідачем не наведено суду ніяких доводів та не надано достовірних доказів того, яким чином його персональні дані могли опинитися у розпорядженні ТОВ «Авентус Україна» та були використані товариством для укладення кредитного договору, а також часткове погашення заборгованості нею за цим кредитним договором в загальній сумі 3531 грн. 60 коп., що свідчить про його часткове виконання.

Відтак, оскільки вищевказані договори про надання коштів у позику та факторингу не були визнані у встановленому законом порядку недійсними, тому в силу положень Закону України «Про електронну комерцію», ст.6, 204, 207, 627, 629, 638, 639, 642, 1077 ЦК України ці правочини є правомірними, чинними та обов`язковими для виконання, що у відповідності до вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України не спростовано відповідачем жодними доказами.

Цивільно - правова відповідальність - це покладення на правопорушника передбачених законом невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Згідно ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч. 2 ст. 549 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Так, умовами договору №1316116 від 25.09.2019 р., зокрема п.1.4, 1.7, 3.2, 3.6.2,, 4.4, 4.5, визначено порядок та строки нарахування процентів на користування кредитом, а також штрафу у випадку прострочення повернення суми позики.

Таким чином, враховуючи та аналізуючи усі надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі.

Інші заперечення відповідача суд оцінює критично з огляду на обов`язок кожної із сторін довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх заперечень, що передбаченого положенням ч.1 ст. 81 ЦПК України.

Відповідач до відзиву та запереченні на відповідь на відзив, жодних письмових належних і допустимих доказів не долучила, будь-яких клопотань про витребування додаткових доказів не заявляла, що належним чином оцінюється судом.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, з відповідача слід стягнути на користь позивача, понесені витрати у справі по сплаті судового збору в розмірі 2 270 грн. 00 коп.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ЗУ «Про електронну комерцію» ст. ст. 512, 516, 525, 526, 549, 599, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1077, 1078 ЦК України ст.ст.12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 274, 280-283, 353, 354 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»» за кредитним договором №1316116 від 25.09.2019 заборгованість за тілом кредиту - 6 000 грн., за відсотками - 2 268 грн., за пенею - 3 000 грн.., а також судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2 270 грн., а всього стягнути 13 538 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»», (вул. Симона Петлюри, 30, м. Київ), .

Відповідач ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ); реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 12.08.2021 р.

Головуючий суддя: Л.А. Пасацька