Справа № 444/506/21
Провадження № 2/444/508/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повне)

24 березня 2021 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Олещук М. М.

секретар судового засідання Мачіха Г.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Великомостівської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Жовківська державна нотаріальна контора Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Львів), про визнання права власності на частку спадкового нерухомого майна та частку нерухомого майна колишнього колгоспного типу двору,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до Великомостівської міської ради, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Жовківська державна нотаріальна контора Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Львів), про визнання права власності на частку спадкового нерухомого майна та частку нерухомого майна колишнього колгоспного типу двору. Свої позовні вимоги мотивують тим, що вони проживають в АДРЕСА_1 (на даний час Червоноградського району, Великомостівська ОТГ) в будинку, який станом на 30.06.1990 року відносився до колгоспного типу двору, головою якого був ОСОБА_4 , членами двору були його син ОСОБА_1 , його ж дружина ОСОБА_2 та їх син ОСОБА_3 . Згідно з випискою з погосподарської книги В.Мостівської міської ради по с. Боянець, станом на 30.06.1990 року, та 15.04.1991 року головою двору зазначено ОСОБА_5 . Право власності на будинок було зареєстровано на ім`я ОСОБА_4 .

Відповідно до діючого на той час законодавства право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні. Отже, всі члени двору, головою якого станом на 30.06.1990 року був ОСОБА_4 мали рівне право на частки в майні двору, по 1/4 частині кожний.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що стверджено свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 виданим Боянецькою сільською радою.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на земельну частку (пай) площею 2.75 га та частку в майні колишнього колгоспного типу двору в АДРЕСА_1 . Право на земельну частку та його частку майна двору має син ОСОБА_1 , який звернувся до Жовківської державної нотаріальної контори про спадкування де відкрито спадкову справу №116/2020, що стверджено витягом з спадкового реєстру від 21.02.2020 року, однак йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину частки в майні колишнього колгоспного типу двору, яка належала померлому з підстав відсутності реєстрації частки померлого, та що право на частку мають і інші особи та роз`яснено про судовий порядок визнання права власності на частку померлого.

Право на земельну частку (пай) спадкодавця, успадкував син, ОСОБА_6 , на підставі рішення Жовківського районного суду Львівської області від 07.09.2020 року (справа 444/614/20).

Про те, що померлий ОСОБА_4 був батьком ОСОБА_1 стверджено рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 17.12.2019 року.

Оскільки право власності на майно двору було зареєстровано на ім`я « ОСОБА_4 », рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 18.12.2019 року встановлено юридичний факт приналежності правовстановлюючого документу, а саме, що дублікат свідоцтва про право власності на будівлю в АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4 .

Після смерті ОСОБА_4 , його син ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України, спадщину прийняв, оскільки проживав із спадкодавцем на день смерті. Факт перейменування вул. Жовтнева в с.Боянець стверджено довідкою Великомостівської міської ради від 19.02.2021 року № 417.

Позивачі зазначають, що їм як членам колишнього колгоспного типу двору також належить право на рівні частки в майні двору, по 1/ 4 частині кожного. З приводу реєстрації належних їм часток позивачі зверталися до Боянецької сільської ради де їм було роз`яснено, що з 01.01.2013 року сільські ради, відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування» не проводять реєстрації права власності на нерухоме майно, в зв`язку з вступом в дію Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а тому реєстрацію права власності на належні їм, як членам колишнього колгоспного типу двору частки, можлива лише за рішенням суду. Просять позов задовольнити.

Ухвалою судді від 26.02.2021 року відкрито провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду в загальному позовному провадженні.

Позивачі в підготовче судове засідання не прибули, однак позивачами подано на адресу суду заяви, в яких вони просять справу розглядати у їх відсутності (арк. спр. 43-47). В заявах позивачі зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Просять позов задовольнити.

Окрім того на адресу суду подано письмове клопотання про огляд матеріалів цивільної справи №444/614/20 за позовом ОСОБА_1 до Жовківської РДА, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Жовківська державна нотаріальна контора Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, в якій знаходяться копії матеріалів спадкової справи №116/2020 заведеної після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник відповідача Великомостівської сільської ради Жовківського району Львівської області в підготовче судове засідання не з`явився, однак на адресу суду сільська рада направила листа в якому зазначила, що заперечень щодо позову немає, просила розгляд справи проводити за відсутності їх представника (арк. спр. 50).

Представник третьої особи: Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Львів) Жовківська державна нотаріальна контора в підготовче судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечив проти задоволення позову, фактично визнав позов, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

А тому, судом вирішено проводити розгляд справи за відсутності учасників справи та на підставі наявних у справі доказів.

Оскільки сторони в підготовче судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши належно засвідчену копію спадкової справи №116/2020 заведеної після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Крім випадків,встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 ст.82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 проживають в АДРЕСА_1 (на даний час Червоноградського району, Великомостівська міська рада) в будинку, який станом на 30.06.1990 року відносився до колгоспного типу двору, головою якого був ОСОБА_4 , членами двору, його син ОСОБА_1 , його ж дружина ОСОБА_2 та їх син ОСОБА_3 (арк.спр.24-25).

Згідно довідки виданої Великомостівської міською радою за вих.№417 від 19.02.2021 року, АДРЕСА_1 на підставі рішення третьої сесії Боянецької сільської ради 2 демократичного скликання №4 від 30.05.1995 року (арк.спр.28)

З свідоцтва про смерть НОМЕР_2 виданого Боянецькою сільською радою встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 батько позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 помер (арк.спр.15).

З копії свідоцтва про право власності на будівлі виданого 22.08.1988 року начальником Червоноградського МБТІ встановлено, що будинковолодіння в АДРЕСА_1 зареєстровано на праві власності за колгоспним двором головою якого є ОСОБА_4 (арк.спр.23).

З оглянутої за клопотанням позивачів судом належно засвідченої копії спадкової справи №116/2020 заведеної після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка знаходиться в матеріалах цивільної справи №444/614/20 (арк.спр.40-50) заведеної Жовківською державної нотаріальною конторою Західне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м.Львів) встановлено, що із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та право на середню земельну частку (пай), 2.53 га, що знаходиться на території Боянецької сільської ради Жовківського району Львівської області, звернувся його син ОСОБА_1 .

Згідно з Постановою зав. Жовківської державної нотаріальної контора від 09.02.2021 року №138/01-16 про відмову у вчиненні нотаріальної дії, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок в АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_4 . Який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року (із змінами та доповненнями згідно з Постановою ПВСУ №15 від 25.05.1998 року), право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили право на частку в майні. Отже всі члени двору мають право на частку. В постанові нотаріусом зазначено, що оскільки частку померлого не визначено в майні двору, ОСОБА_1 необхідно звернутися до суду (арк.спр.35).

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 18.12.2019 року встановлено юридичний факт, а саме те, що дублікат свідоцтва про право власності на будівлю в АДРЕСА_1 видане Червоноградським БТІ на підставі рішення виконкому Боянецької сільської ради Жовківського району Львівської області № 29 від 16.10.2019 р. на ім`я ОСОБА_4 , дійсно належить ОСОБА_4 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 (арк.спр. 33-34).

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області від 17.12.2019 року встановлено факт родинних відносини, а саме що померлий 17.02.2009 року ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (арк.спр.31-32).

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

З копії технічного паспорта виготовленого Червоноградським МБТІ встановлено, що загальна площа будинку в АДРЕСА_1 становить 58.8 кв.м., житлова 30.0 кв.м., допоміжна 28.8 кв.м. з господарськими будівлями (арк. спр. 18-22).

З виписки із погосподарської книги по Боянецькій сільській раді виданої Великомостівською міською радою встановлено, що станом на 30.06.1990 року господарство в АДРЕСА_1 відносилось до колгоспного типу двору, головою якого був ОСОБА_4 , членами двору: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (арк.спр.24-25).

Рішенням Жовківського районного суду Львівської області у справі 444/614/20 від 07.09.2020 року визнано в порядку спадкування за законом право за ОСОБА_1 на земельну частку (пай) розміром 2,75 га. умовних кадастрових гектарів, що належали ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі сертифікату серії ЛВ № 014597 виданого Боянецькою сільською Радою народних депутатів від 27.12.1995 року (арк. спр. 29-30).

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року зі змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25.05.2008 року, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили права на частку в майні, до правовідносин, що виникли раніше, застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору.

Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та не працездатних.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку.

Відповідно до ст.120 Цивільного кодексу Української РСР, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Таким чином всі вище перелічені особи, є співвласниками даного будинковолодіння в рівних частинах.

Згідно з ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Відповідно до п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України від 22.02.12 № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до довідки виданої виконкомом Боянецької сільської ради, яка знаходиться в матеріалах цивільної справи №444/614/20 (арк.спр.43), ОСОБА_1 проживав з померлим ОСОБА_4 до дня смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 і вели спільне господарство в АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу Української РСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Згідно зі ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти дружина і батьки померлого.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ст. 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкоємцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається за заповітом або за законом.

Згідно зі ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття такого права власності не встановлена судом.

Згідно з ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно з вимогами ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч.2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Ураховуючи наведене вище, оскільки відповідач не заперечує проти задоволення позову, суд, належним чином оцінивши зібрані у справі докази та встановивши дійсні обставини справи дійшов висновку, що позов належить задовольнити.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 200, ч. 4 ст. 206, ч. 2 ст. 247, ст. 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 392, 1216, 1218, 1261, 1268, 1269, 1270 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/4 частини житлового будинку АДРЕСА_2 , загальна площа якого становить 58,8 кв.м, житлова 30,0 кв.м, допоміжні приміщення 28,8 кв.м., з такою ж частиною господарських будівель, з яких 1/4 частки в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та 1/4 частки ОСОБА_1 як члена колишнього колгоспного типу двору.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частини житлового будинку АДРЕСА_2 , загальна площа якого становить 58,8 кв.м., житлова 30,0 кв.м, допоміжні приміщення 28,8 кв.м., з такою ж частиною господарських будівель, як члена колишнього колгоспного типу двору.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/4 частини житлового будинку АДРЕСА_2 , загальна площа якого становить 58,8 кв.м, житлова 30,0 кв.м, допоміжні приміщення 28,8 кв.м., з такою ж частиною господарських будівель, як члена колишнього колгоспного типу двору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02.04.2021 року.

Суддя: Олещук М. М.