Постанова

Іменем України

09 серпня 2021 року

м. Київ

справа №752/19847/16-ц

провадження №61-18597св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Литвиненко І. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження справу за скаргою Національного університету біоресурсів і природокористування України на дії старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Проца Віктора Степановича, заінтересована особа - ОСОБА_1 , за касаційною скаргою Національного університету біоресурсів і природокористування України на постанову Київського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року у складі колегії суддів: Андрієнко А. М., Соколової В. В., Поліщук Н. В.

учасники справи:

заявник - Національний університет біоресурсів і природокористування України,

суб`єкт, дії якого оскаржуються - старший державний виконавець Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Проц Віктор Степанович,

заінтересована особа - ОСОБА_1 ,

представник заінтересованої особи - ОСОБА_2,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст скарги

У серпні 2019 року Національний університет біоресурсів і природокористування України звернувся зі скаргою на дії старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Проца В. С., заінтересована особа: ОСОБА_1 , у якій просив:

визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві

Проца В. С. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження № 59667751 від 31 липня 2019 року з виконання виконавчого листа № 752/19847/16-ц, виданого 23 липня 2019 року Голосіївським районним судом м. Києва, про стягнення з Національного університету біоресурсів і природокористування України на користь ОСОБА_1 судових витрат, пов`язаних з оплатою витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15 000 грн та скасувати зазначену постанову;

визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Проца В. С. щодо винесення постанови від 31 липня 2019 року у виконавчому провадження № 59667751 про стягнення виконавчого збору з Національного університету біоресурсів і природокористування України у розмірі 1 500 грн та скасувати її.

Скарга мотивована тим, що рішенням Голосіївського районного суду

м. Києва від 06 листопада 2018 року у справі № 752/19847/16-ц поновлено ОСОБА_1 на посаді доцента кафедри сільськогосподарських машин та системотехніки Національного університету біоресурсів і природокористування України з 31 жовтня 2016 року; стягнуто з Національного університету біоресурсів і природокористування України на користь ОСОБА_1 83 669,10 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 31 жовтня 2016 року по 06 листопада 2018 року та 3 000 грн на відшкодування моральної шкоди. Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді доцента кафедри сільськогосподарських машин та системотехніки Національного університету біоресурсів і природокористування України з 31 жовтня 2016 року допущено до негайного виконання. Стягнуто з Національного університету біоресурсів і природокористування України на користь держави 1 762 грн судового збору.

Постановою Київського апеляційного суду від 17 липня 2019 року рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 06 листопада

2018 року змінено в частині розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що підлягає стягненню з Національного університету біоресурсів і природокористування України на користь ОСОБА_1 шляхом збільшення розміру середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 83 669,10 грн до 273 941,85 грн. В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін. Стягнуто з Національного університету біоресурсів і природокористування України на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з оплатою витрат на професійну правову допомогу адвоката, у сумі 15 000 грн.

Додатковим рішенням Голосіївського районного суду м. Києва

від 28 лютого 2019 року стягнуто з Національного університету біоресурсів і природокористування України на користь ОСОБА_1

21 380 грн за надану правову (правничу) допомогу адвоката. В іншій частині вимог відмовлено. Зазначене рішення залишено без змін постановою Київського апеляційного суду від 17 липня 2019 року.

31 липня 2019 року старшим державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Процом В. С. відкрито виконавче провадження № 59667751 з виконання виконавчого листа

№ 752/19847/16-ц, виданого 23 липня 2019 року Голосіївським районним судом м. Києва, про стягнення з Національного університету біоресурсів і природокористування України на користь ОСОБА_1 судових витрат, пов`язаних з оплатою витрат на професійну правничу допомогу в

сумі 15 000 грн та про стягнення виконавчого збору з Національного університету біоресурсів і природокористування України у розмірі

1 500 грн.

Зазначені рішення старшого державного виконавця Проца В. С. заявник вважає незаконними, оскільки Національний університет біоресурсів і природокористування України є державним закладом вищої освіти, який проводить свою діяльність за рахунок коштів державного бюджету і є бюджетною установою, а тому рішення про стягнення грошових коштів повинно виконуватись згідно частини другої статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» органами Казначейської служби, що не було враховано державним виконавцем.

Посилаючись на вказані обставини, заявник просив скаргу задовольнити.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 26 вересня

2020 року у складі судді Колдіної О. О. скаргу задоволено.

Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Проца В. С. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 31 липня 2019 року у виконавчому провадження №59667751 з виконання виконавчого листа №752/19847/16-ц, виданого 23 липня 2019 року Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з Національного університету біоресурсів і природокористування України на користь ОСОБА_1 судових витрат, пов`язаних з оплатою витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15 000 грн.

Скасовано постанову старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Проца В. С. про відкриття виконавчого провадження від 31 липня 2019 року у виконавчому провадженні за №59667751 з виконання виконавчого листа №752/19847/16-ц, виданого 23 липня 2019 року Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з Національного університету біоресурсів і природокористування України на користь ОСОБА_1 судових витрат, пов`язаних з оплатою витрат на професійну правничу допомогу в сумі 15 000 грн. Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Проца В. С. щодо винесення постанови від 31 липня 2019 року у виконавчому провадженні за №59667751 про стягнення виконавчого збору з Національного університету біоресурсів і природокористування України у розмірі 1 500 грн. Скасовано постанову від 31 липня 2019 року у виконавчому провадження №59667751 старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві Проца В. С. про стягнення виконавчого збору з Національного університету біоресурсів і природокористування України у розмірі 1 500 грн.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що боржник є державним навчальним закладом вищої освіти, який проводить свою діяльність за рахунок коштів державно бюджету, є бюджетною установою, тому виконання рішення суду має відбуватися у спосіб, передбачений Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 26 вересня 2020 року скасовано. Скаргу Національного університету біоресурсів і природокористування України залишено без задоволення.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що оскільки у відповідності до вимог закону органи, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів виконують рішення про стягнення коштів з державних органів, а не з державних організацій (закладів, установ), до яких відноситься боржник, при цьому вказані поняття не є тотожними, то державний виконавець під час вжиття заходів щодо примусового виконання рішення у виконавчому провадженні

№ 57674535 діяв у межах визначених законом повноважень, а в задоволенні скарги на його дії має бути відмовлено.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у грудні 2020 року, Національний університет біоресурсів і природокористування Українипросить скасувати постанову апеляційного суду та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду

від 16 грудня 2019 року у справі №219/8720/16-ц щодо застосування частини другої статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» Порядку виконання рішень про стягнення державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845 (виконання органами Казначейства виконавчих документів, боржниками по яких виступають боржники бюджетні установи).

Посилається на неправильне застосування частини першої статті 4 Закону України «Про гарантії державі: щодо виконання судових рішень», та незастосування пункту 9 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, Порядку виконання рішень пре стягнення державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 року № 845.

Заявник також посилається на те, що він не був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи апеляційним судом.

Доводи інших учасників справи

Інші учасники справи відзиву щодо вимог і змісту касаційної скарги до суду не направили.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

З матеріалів справи слідує, що ухвалою Київського апеляційного суду від 08 жовтня 2020 року поновлено ОСОБА_2 , який діяв в інтересах ОСОБА_1 , строк на апеляційне оскарження ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 26 вересня 2020 року, відкрито апеляційне провадження у справі за вказаною апеляційною скаргою ОСОБА_2 , який діяв в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 26 вересня 2020 року ( а. с. 104 т. 2).

Листом суду апеляційної інстанції від 08 жовтня 2020 року вказана ухвала була направлена учасникам справи ( а. с. 105 т. 2).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 13 жовтня 202 року справу призначено до апеляційного розгляду на 11 год 15 хв 12 листопада

2020 року. Постановлено викликати в судове засідання учасників судового процесу (а. с. 109 т. 2).

У касаційній скарзі Національний університет біоресурсів і природокористування України, серед іншого, посилається на те, що він, заявник у справі, не був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи апеляційним судом.

Основними засадами судочинства, відповідно до частини першої статті 129 Конституції України, визначено, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, та змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), встановлено, що кожній особі гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Публічний характер судового розгляду є істотним елементом права на справедливий суд, а відкритість процесу, як правило, включає право особи бути заслуханою в суді.

Згідно зі статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) таке конституційне право має бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

У статті 6 Конвенції передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно з частинами першою, другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Повідомлення сторін про час і місце розгляду справи проводиться відповідно до вимог статей 128 - 130 ЦПК України.

Згідно частини п`ятої статті 128 ЦПК України судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка повідомлення - завчасно.

Частиною шостою статті 128 ЦПК України передбачено, що судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Стороні чи її представникові за їхньою згодою можуть бути видані судові повістки для вручення відповідним учасникам судового процесу. Судова повістка може бути вручена безпосередньо в суді, а у разі відкладення розгляду справи про дату, час і місце наступного засідання може бути повідомлено під розписку.

Таким чином, про належне повідомлення особи про час і місце розгляду справи у цьому випадку може свідчити лише розписка.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що у справі відсутні докази про те, що Національний університет біоресурсів і природокористування України був повідомлення про розгляд справи апеляційним судом 12 листопада 2020 року.

Наявна на а. с. 112 т. 2 судова повістка-повідомлення у повній мірі не доводить про належне повідомлення про розгляд справи апеляційним судом, оскільки матеріали справи не містять доказів про її направлення та вручення.

Колегія суддів не бере до уваги наявні у матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу (а. с. 113, 114 т. 2), оскільки їх зміст свідчить про отримання заявником копії ухвали про відкриття

від 08 жовтня 2020 року.

Тобто, Національний університет біоресурсів і природокористування України не був належним чином повідомлений про розгляд справи апеляційним судом.

Таким чином, вищевказані процесуальні гарантії забезпечення належного розгляду справи стосовно Національний університет біоресурсів і природокористування України порушені через його непроінформованість про дату і час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 411 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги, судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити, постанову апеляційного суду скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 401, 411 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Національного університету біоресурсів і природокористування України задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного суду від 12 листопада 2020 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко