Справа №613/690/21 Провадження № 2/613/309/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2021 року м. Богодухів

Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Сеник О.С.,

за участю секретаря судового засідання Макушинської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богодухові за правилами загального позовного провадження цивільну справу № 613/690/21 за позовом ОСОБА_1 до Богодухівської міської ради Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Богодухівського районного суду Харківської області з позовом до Богодухівської міської ради Харківської області, за участю третьої особи - Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області, у якій просить визнати за нею, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності у порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 5,02 га, розташовану на території Вінницько-Іванівської сільської ради, КСП ім. Леніна, кадастровий номер :01:000:0022 після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати, ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, у тому числі на земельну ділянку площею 5,02 га, яка розташована на території Вінницько-Іванівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю, серії ІV-ХР №072917, виданим Вінницько-Іванівською сільською радою від 15.09.2000 та Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-017 від 26.04.2017, кадастровий номер земельної ділянки :01:000:0022.

ОСОБА_1 зазначає, що вона є спадкоємицею за заповітом від 21.09.2005, відповідно до якого ОСОБА_2 заповідала вищевказану земельну ділянку, площею 5,02 га ОСОБА_1 .. Для оформлення своїх спадкових прав позивач звернулась до Богодухівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 .. Однак, при огляді документів було виявлено, що у державному акті на право приватної власності на землю, серії ІV-ХР №072917, виданому Вінницько-Іванівською сільською радою від 15.09.2000 було допущено орфографічну помилку, а саме власника записано як « ОСОБА_2 », а в дійсності вона - ОСОБА_2 , при цьому секретарем Вінницько-Іванівської сільської ради Богодухівського району у державному акті ім`я власника було закреслено та виправлено на «ОСОБА_2».

У зв`язку з вказаним, 23.02.2021 нотаріусом було повідомлено ОСОБА_1 про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності на земельну ділянку та оформлений належним чином. Зазначено, що в даному випадку правовстановлюючий документ - державний акт на право приватної власності на землю, серії ІV-ХР №072917, - зіпсований, оскільки виправлення орфографічних та технічних помилок у бланку та державному акті не допускається. Рекомендовано вирішити вказане питання у судовому порядку, звернувшись до суду з позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 25.05.2021 позовну заяву ОСОБА_1 до Богодухівської міської ради Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку - прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою Богодухівського районного суду Харківської області від 09.06.2021 закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Богодухівської міської ради Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку. Призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

Сторони та представник третьої особи в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивач у поданій до суду письмовій заяві просила суд розглянути справу за її відсутності, повідомила, що позовні вимоги підтримує.

Відповідач в поданій до суду письмовій заяві просив суд розглянути справу за відсутності представника Богодухівської міської ради, повідомив, що не заперечує проти позову.

Третя особа в поданій до суду письмовій заяві просила суд розглянути справу за відсутності представника Богодухівської державної нотаріальної контори, повідомила, що у вирішенні питання про задоволення позову покладається на розсуд суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно наявної в матеріалах справи копії паспорту ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вінницькі Івани Богодухівського району Харківської області та зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 31.03.2021, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Вінницькі Івани, про що 25.01.1952 складено актовий запис № 3. Батьки - ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с. 18).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 07.04.2021, виданого повторно, 30 вересня 1989 року укладено шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , після чого дружині було присвоєно прізвище « ОСОБА_1 » (а.с. 19).

Таким чином, матір`ю позивачки ОСОБА_1 є ОСОБА_2 .

За життя ОСОБА_2 залишила заповіт, посвідчений 21.09.2005 секретарем Вінницько-Іванівської сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за № 08, згідно з яким заповідала ОСОБА_1 , зокрема, земельний пай площею 5,02 га, право на який підтверджено державним актом на право власності на земельну ділянку серії ІV-ХР № 072917, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на землю за № 17 від 15 вересня 2000 року (а.с.14).

Заповіт у цій частині не змінено і не скасовано.

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, 10.09.2012 за ОСОБА_2 було зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0022 площею 5,0161 га, дата державної реєстрації земельної ділянки - 15.09.2000, підстава виникнення права - рішення виконавчого комітету Вінницько-Іванівської сільської ради від 25.02.2000 № 5 (а.с.8-13).

Суд заважує, що план зовнішніх меж земельної ділянки та опис меж земельної ділянки, наведений у додатку до витягу з Державного земельного кадастру, відповідає опису меж земельної ділянки, наведеному у державному акті серії ХР № 072917 від 15 вересня 2000 року, а саме: з південного заходу на північний захід - землі загального користування, з північного заходу на південний схід - землі ОСОБА_9 , на південному сході - землі загального користування, з південного сходу на північний захід - землі ОСОБА_10 (зворотній бік а.с. 7, а.с. 12).

Відповідно до витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, площа земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0022 складає 5,0161 га (а.с.23).

Таким чином, земельна ділянка, на яку видано державний акт серії земельна ІV-ХР № 072917 від 15.09.2000 на ім`я ОСОБА_2 (підстава видачі - рішення виконкому Вінницько-Іванівської сільської ради від 25.02.2000 №5), та земельна ділянка з кадастровим номером :01:000:0022 (підстава виникнення права ОСОБА_2 - рішення виконкому Вінницько-Іванівської сільської ради від 25.02.2000 №5) є однією і тією самою земельною ділянкою.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 16.06.2020 (а.с.15).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на все належне їй майно, до складу якої входить, в тому числі, земельна ділянка площею 5,0161 га з кадастровим номером :01:000:0022, розташована на території Вінницько-Іванівської сільської ради (колишнє КСП ім. Леніна), право на яку було посвідчене державним актом серії ІV-ХР № 072917.

07.08.2020 державним нотаріусом Богодухівської державної нотаріальної контори було заведено спадкову справу № 364/2020 до майна ОСОБА_2 , номер в реєстрі - 61221131, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією витягу зі Спадкового реєстру (а.с.20).

ОСОБА_1 звернулась до державного нотаріуса Богодухівської міської державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину - земельну ділянку площею 5,02 га, що розташована на території Вінницько-Іванівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері - ОСОБА_2 .

Листом Богодухівської державної нотаріальної контори від 23.02.2021 № 198/02-17 позивачку повідомлено про відмову у видачі свідоцтва про право власності на вказане нерухоме майно, з посиланням на те, що при огляді документів, в тому числі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ХР № 072917, з`ясувалося, що в його тексті було зроблено виправлення імені « ОСОБА_2 » на «ОСОБА_2» всупереч Інструкції про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затвердженою наказом Держкомзему від 22.06.2009 № 325, відповідно до якої виправлення орфографічних або технічних помилок у бланку та державному акті не допускається, такий документ вважається зіпсованим. Оскільки власник земельної ділянки помер і за життя не встиг належним чином виправити недоліки в документі, що підтверджує його право власності на земельну ділянку, це питання повинно бути вирішено в судовому порядку. Правовстановлюючий документ серії ІV-ХР № 072917 зіпсований. З посиланням на ст. 46 Закону України «Про нотаріат», п.п.4.15-4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мін`юсту від 22.02.2012 № 296/5, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, оформленого належним чином, та рекомендовано спадкоємцю звернутися до суду з позовом про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування (а.с. 21).

Згідно з ч. 1 ст. 23 Земельного кодексу України від 18.12.1990 № 561-ХІІ, чинного на час видачі ОСОБА_2 державного акту серії ІV-ХР № 072917, право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 Земельного кодексу України від 25.10.2001 № 2768-ХІІІ (в редакції, чинній до 01.01.2013) право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Разом з тим, з 01.01.2013 набула чинності інша редакція ст. 126 ЗК України, згідно з якою право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Отже, з 01.01.2013 державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються.

Згідно з п. 53 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1127 від 25.12.2015, для державної реєстрації права власності та інших речових прав на земельну ділянку, права власності на об`єкт нерухомого майна, реєстрацію яких проведено до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, у зв`язку із втратою, пошкодженням чи псуванням відповідного державного акта на право власності чи постійного користування земельною ділянкою, свідоцтва про право власності на нерухоме майно використовуються відомості з Державного земельного кадастру або Реєстру прав власності на нерухоме майно, який є архівною складовою частиною Державного реєстру прав, та паперовий носій інформації (реєстрові книги, реєстраційні справи, ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації).

У разі наявності в заявника копії примірника втраченого, пошкодженого чи зіпсованого державного акта, свідоцтва про право власності на нерухоме майно подається також відповідна копія.

Державна реєстрація прав у випадку, передбаченому цим пунктом, проводиться виключно за умови встановлення державним реєстратором наявності зареєстрованих речових прав на підставі таких документів у Державному земельному кадастрі чи в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, або на паперових носіях інформації (в реєстрових книгах, реєстраційних справах, ведення яких здійснювали підприємства бюро технічної інвентаризації), з обов`язковим зазначенням у Державному реєстрі прав відомостей про втрату, пошкодження чи зіпсування відповідного документа.

Як зазначалось вище, у державному акті серії ІV-ХР № 072917 від 15.09.2000 помилково зазначено прізвище власника - « ОСОБА_2 » замість « ОСОБА_2 », та ім`я власника - « ОСОБА_2 » замість « ОСОБА_2 ».

Відповідно до п. Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Державного комітету України по земельних ресурсах від 15.04.1993 № 28, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 04.06.1999 за № 354/3647 (чинної на час видачі позивачці державного акту) усі записи в державних актах на право власності на земельну ділянку та на право постійного користування земельною ділянкою мають бути зроблені державною мовою, чітко і розбірливо, виправлення не допускаються.

З огляду на викладене, позивачка позбавлена можливості як отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно - земельну ділянку, з огляду на невідповідність прізвища та імені спадкодавця, зазначеним у державному акті, фактичним даним, так і внести виправлення у державний акт, в якому допущено помилки.

Позивачкою надано копію свідоцтва про народження матері (відновленого) серії НОМЕР_4 , виданого 04.08.1981 виконавчим комітетом Великописарівської районної ради, згідно з яким ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_8 в с. Розсоші Великописарівського району Харківської області (а.с. 16).

Також позивачкою було надано копію свідоцтва про одруження батьків серії НОМЕР_5 від 28.03.1949, з якого вбачається, що 29.01.1949 ОСОБА_2 уклала шлюб із ОСОБА_5 , після чого дружині було присвоєно прізвище « ОСОБА_2 » (а.с. 17).

Враховуючи викладене, чоловіком ОСОБА_2 , яка вказана як матір у свідоцтві про народження позивачки, є ОСОБА_5 , який зазначений у свідоцтві про народження позивачки як її батько. Отже, вірним зазначенням прізвища матері позивачки після укладення нею шлюбу було б « ОСОБА_2 », однак у свідоцтві про одруження батьків позивача та у свідоцтві про народження позивача було зазначено прізвище « ОСОБА_2 ».

Відповідно до довідки секретаря Зарябинської сільської ради від 02.11.2020 № 02-30/198 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , проживала без реєстрації на території Зарябинської сільської ради в АДРЕСА_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті з нею спільно проживали: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - дочка, ОСОБА_6 - зять (зворотній бік а.с. 25).

Суд відмічає, що виправлення в імені власника земельної ділянки у державному акті серії ІV-ХР № 072917 від 15.09.2000 засвідчені підписом секретаря Вінницько-Іванівської сільської ради та печаткою цієї ради.

Згідно з довідкою Вінницько-Іванівської сільської ради від 25.11.2020 № 01-34/143, виданої за підписом секретаря сільської ради, у державному акті на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданого на підставі рішення виконавчого комітету Вінницько-Іванівської сільської ради № 5 від 25 лютого 2000, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 17 від 15.09.2000, серія ІV-ХР № 072917, помилково зареєстрована як « ОСОБА_2 » (а.с.22).

З викладеного вище вбачається, що фактично власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:000:0022 площею 5,0161 га, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Вінницько-Іванівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, є мати позивачки - ОСОБА_2 .

Згідно зі ст.ст. 1216 - 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії спадкової справи № 364/2020, вказана спадкова справа була заведена за заявою ОСОБА_16 .

Згідно з довідкою Зарябинської сільської ради Богодухівського району Харківської області від 02.11.2020 № 02-30/198, ОСОБА_2 проживала без реєстрації за адресою : АДРЕСА_1 . Разом з нею проживали : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - дочка, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 - зять.

25.11.2020 ОСОБА_1 звернулася до Богодухівської державної нотаріальної контори із заявою, в якій повідомила, що спадщину після ОСОБА_2 вона приймає, та зазначила, що єдиним іншим спадкоємцем є донька померлої - ОСОБА_17 .

03.12.2020 позивачкою до Богодухівської державної нотаріальної контори була подана заява, в якій вона повідомила, що ОСОБА_2 було залишено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом 24.06.2016 за реєстровим номером 773, не на її користь. Вказала, що вона відмовляється від обов`язкової частки у спадщині за цим заповітом (зворотній бік а.с. 26).

13.01.2021 ОСОБА_16 звернулась до Богодухівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 - земельної ділянки площею 5,5323 га, кадастровий номер :01:000:0084, що розташована на території Вінницько-Іванівської сільської ради Богодухівського району Харківської області. Вказала, що заповіт ОСОБА_2 був посвідчений приватним нотаріусом Богодухівського міського нотаріального округу Харченко Т.П. 24.06.2016 за реєстровим № 773. Цей заповіт замінив інший, посвідчений від імені померлої 21.09.2005 за реєстром № 08 Вінницько-Іванівською сільською радою. Інших заповітів спадкоємиця не залишала.

Відповідно до наявного в матеріалах спадкової справи заповіту від 24.06.2016 ОСОБА_2 заповідала належну їй земельну ділянку площею 5,53 га, право власності на яку посвідчено державним актом серії ІV-ХР № 072979, виданого 12.12.2001 Вінницько-Іванівською сільською радою, ОСОБА_16 (а.с.28).

Таким чином,з урахуванням положень ст. 1254 ЦК України, заповіт ОСОБА_2 від 24.06.2016 частково скасував попередній заповіт, однак, в частині, якою ОСОБА_2 заповідала ОСОБА_1 земельний пай, право на який посвідчено серії ІV-ХР № 072917 від 15.09.2000, заповіт від 21.09.2005 не скасовано і не змінено, що підтверджується матеріалами спадкової справи.

Сестра позивачки ОСОБА_17 підтвердила, що протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, заяву про відмову у прийнятті спадщини або про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 вона не прийняла, на спадщину не претендує та не буде звертатися до суду із заявою про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини, про що зазначила у власній заяві.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

З огляду на наведене, враховуючи помилки, допущені в державному акті на право приватної власності на землю серії ІV-ХР № 072917 від 15.09.2000, які унеможливлюють безперешкодну видачу свідоцтва про право на спадщину та реєстрацію права власності на земельну ділянку за позивачкою, і неможливість внесення виправлень до державного акту, беручи до уваги, що ОСОБА_1 прийняла спадщину після ОСОБА_2 , суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання за ОСОБА_1 права на земельну ділянку площею 5,0161 га з кадастровим номером :01:000:0022 .

Разом з тим, суд зауважує, що згідно з даними Державного земельного кадастру та витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, площа останньої складає 5,0161 га, а не 5,02 га, як помилково зазначено позивачем у позовній заяві, у зв`язку з чим позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 10-13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 273, п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень, пп. 15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Богодухівської міської ради Харківської області, третя особа - Богодухівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на земельну ділянку - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 5,0161 га, розташовану на території Вінницько-Іванівської сільської ради, кадастровий номер :01:000:0022, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду через Богодухівський районний суд Харківської області, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Відповідач: Богодухівська міська рада Харківської області, адреса : Харківська область, м. Богодухів, пл. Соборності, 2, .

Третя особа: Богодухівська державна нотаріальна контора Харківської області, розташована за адресою: Харківська область, м. Богодухів, вул. Чернієнка, буд. 7, .

Повний текст рішення складено 16.08.2021.

Суддя О.С. Сеник