ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року м.Суми

Справа №592/3265/20

Номер провадження 22-ц/816/364/21

22-ц/816/535/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

сторони:

позивач - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 ,

відповідачі - Сумська міська рада, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 - адвоката Кузченко Тетяни Миколаївни

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 грудня 2020 року, ухвалене у складі судді Корольової Г.Ю. в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми,

та апеляційну скаргу ОСОБА_2 , що діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_3

на ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 січня 2021 року, постановлену у складі судді Корольової Г.Ю. в приміщенні Ковпаківського районного суду м. Суми,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2020 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 звернулосядо суду з позовом до Сумської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , що діє у своїх інтересах та інтересах малолітнього ОСОБА_3 , про визнання протиправним та скасування рішення щодо відведення земельної ділянки у власність.

Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Сумської міської ради від 25 квітня 2018 року №3348-МР «Про надання у власність земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 громадянам ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , яка знаходиться у них в користуванні» затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку.

Державним реєстратором за ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 зареєстровано право спільної часткової власності на земельну ділянку з кадастровим номером :13:005:0004.

Вказує, що відповідно до проекту внесення змін до генерального плану м. Суми, затвердженого рішенням Сумської міської ради від 19 грудня 2012 року №1943-МР, Плану зонування території міста Суми, затвердженого рішенням Сумської міської ради від 06 березня 2014 року №2180-МР, земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 , розташована на території змішаної багатоквартирної житлової забудови та громадської забудови, Ж-3 (від 4-х до 9-ти поверхів) Ж-4 (від 9-ти до 16 поверхів). Індивідуальні житлові будинки можуть розміщуватися в зоні садибної житлової забудови, зона Ж-1.

Зазначає, що по вищевказаній земельній ділянці проходить міська каналізація до багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 та знаходяться комунікаційні вузли міської каналізаційної мережі.

Вказує, що у технічній документації із землеустрою не були встановлені межі охоронних зон навколо інженерних комунікацій, також не встановлено обмежень у використанні земель та додержання зон особливого режиму використань земель та санітарно-захисних зон.

Крім того, зазначена земельна ділянка сформована без врахування забезпечення проїзду до другого під`їзду багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 , що порушує права співвласників квартир багатоквартирного будинку.

Просить визнати незаконним та скасувати рішення Сумської міської ради від 25 квітня 2018 року №3348-МР «Про надання у власність земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 громадянам ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , яка знаходиться у них в користуванні».

Ковпаківський районний суд м. Суми рішенням від 08 грудня 2020 року відмовив у задоволенні позову Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 за необґрунтованістю.

Ковпаківський районний суд м. Суми ухвалою від 27 січня 2021 року відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення.

В апеляційній скарзі представник Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 - адвокат Кузченко Т.М., посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду і ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В доводах апеляційної скарги вказує на те, що при передачі у власність відповідачам земельної ділянки по АДРЕСА_1 не було враховано, що спірна земельна ділянка знаходиться в охоронній зоні інженерних комунікацій (водопровід), що є зоною санітарної охорони, оскільки по ній проходять міські мережі водопостачання та водовідведення.

Вказує, що судом не надано оцінку доказам, а саме викопіюванню з Генерального плану міста Суми та відповіді управління архітектури та містобудування Сумської міської ради, де зазначено, що земельна ділянка з кадастровим номером :13:005:0004 знаходиться в зоні змішаної багатоквартирної житлової та громадської забудови (Ж-3, Ж-4), до переважних, супутніх та допустимих видів використання, не відноситься до розміщення індивідуальних житлових будинків і споруд. Крім того, матеріали справи містять пояснювальну записку Плану зонування території міста Суми, в якій зазначено переважні, супутні, допустимі види використання в зоні Ж-1- зона садибної забудови.

Зазначає, що судом при вирішенні даного спору не застосовано правову позицію Верховного Суду у справі №915/47/17, в якій вказано, що нецільовим використанням земельної ділянки з категорії земель житлової та громадської забудови є її використання за призначенням, не передбаченим генеральним планом населеного пункту, іншою містобудівною документацією, тобто всупереч земельному законодавству.

Крім того судом не взято до уваги доводи позивача, що технічна документація на спірну земельну ділянку не була затверджена в установленому законом порядку, а тому не є належним доказом.

Від Сумської міської ради надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, посилаючись на те, що відображення на кадастровому плані обмежень у використанні спірної земельної ділянки є обов`язком розробника цієї землевпорядної документації, а за неналежне виконання цього обов`язку Сумська міська рада відповідальності не несе. Крім того, земельна ділянка з кадастровим номером :13:005:0004 була зареєстрована в Державному земельному кадастрі 13 жовтня 2017 року на підставі технічної документації землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 25 листопада 2010 року і на момент набуття відповідачами житлового будинку у власність по АДРЕСА_1 межі земельної ділянки вже були встановлені в натурі. Також зазначає, що зміна виду використання земельної ділянки в межах однієї категорії земель, здійснюється її власником самостійно.

Від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на те, що державна реєстрація об`єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 відбулася 17 серпня 2018 року, а ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстровано право власності на земельну ділянку 17 серпня 2018 року, а тому вважає, що права позивача оскаржуваним рішення Сумської міської ради не могли бути порушені.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , що діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_3 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду і ухвалити додаткове рішення про вирішення питання щодо судових витрат.

В доводах апеляційної скарги вказує на те, що витрати понесені нею на професійну правничу допомогу на суму 15000 грн є документально підтвердженими, співмірні зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру, а тому оскаржувана ухвала є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

Від представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 - адвоката Кузченко Т.М. надійшов відзив на апеляційну скаргу, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскільки ухвала постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що судом правомірно відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення, оскільки відповідачкою докази для стягнення витрат на професійну правничу допомогу подано не в строки та з порушенням їх подання у відповідності до вимог ст.ст.137, 141, 246 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників ОСББ АДРЕСА_1 - адвоката Кузченко Т.М., Сумської міської ради - Парфененка М.С., ОСОБА_4 - адвоката Рубан О.О., дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення та ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 - адвоката Кузченко Т.М. підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ОСОБА_2 , що діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1, суд першої інстанції виходив з того, що зміна виду використання земельної ділянки в межах однієї категорії земель (за виключенням земель сільськогосподарського призначення та земель оборони), здійснюється її власником (користувачем) самостійно. На момент набуття відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_1 у власність нерухомого майна, а саме: житлового будинку АДРЕСА_1 , земельна ділянка АДРЕСА_1 (кадастровий номер :13:005:0004 площею 0,097 га) вже була зареєстрована в Державному земельному кадастрі та її межі вже було встановлено в натурі (на місцевості) на підставі технічної документації із землеустрою. З поданого позову не вбачається яке саме право та/або інтерес позивача порушено відповідачами. Рішенням Сумської міської ради №3348-МР від 25 квітня 2018 року права Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 не порушено, оскільки позивач як юридична особа набув цивільних прав з моменту державної реєстрації - 18 серпня 2018 року, а за ОСОБА_2 , ОСОБА_1 зареєстровано право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 . Суми 14 травня 2018 року.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції виходив з того, що 16 липня 2020 року на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу суду надано договір про надання правової допомоги від 22 травня 2020 року, орієнтовний розрахунок розміру витрат на професійну правничу допомогу розміром 15000 грн, а також копію рахунку-фактури №25 від 25 травня 2020 року, інших документів, що підтверджують обсяг виконаних робіт заявником не надано. Крім того, до закінчення судових дебатів та через п`ять днів після ухвалення рішення, ОСОБА_2 та її представником не було подано до суду заяву про те, що будуть надані додаткові докази на підтвердження розміру понесених витрат на правову допомогу.

Проте, погодитись з висновками суду першої інстанції не можна, так як суд дійшов їх з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Суд першої інстанції встановив та з матеріалів справи вбачається, що на підставі договору міни № 2274 від 27 жовтня 2017 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Марченко І.В., ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та малолітній ОСОБА_3 набули у власність по 1/3 частини житлового будинку АДРЕСА_1 . Житловий будинок розташований на земельній ділянці Сумської міської ради Сумської області площею 0,0970 га, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :13:005:0004 (т. 1, а. с. 17-18; т. 2, а. с. 70-71).

Рішенням Сумської міської Ради від 25 квітня 2018 року № 3348-МР затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надано у власність ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та малолітнього ОСОБА_3 по 1/3 частини земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,097 га, що розташована у АДРЕСА_1 , кадастровий номер :13:005:0004 (т. 1, а. с. 15).

З матеріалів справи також вбачається, що ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 20 травня 2011 року придбав на аукціоні нежитлове приміщення, літ. Б-І, площею 174,2 кв.м, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , яке перебувало у комунальній власності територіальної громади міста Суми (а. с. 148-155).

В подальшому ОСОБА_5 здійснив реконструкцію нежитлового приміщення під житловий будинок та господарську будівлю по АДРЕСА_1 та 19.01.2017 року зареєстрував на нього право власності (а. с. 156-164).

Згідно з актом прийому-передачі межових знаків на зберігання від 05 жовтня 2017 року, складеного між ФОП ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , межі земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,097 га, що відводиться за рахунок земель житлової та громадської забудови для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, закріплені в натурі (на місцевості) межовими знаками в кількості 8 шт. (т. 1, а. с. 37 на звороті).

Відповідно до витягу № НВ-017 з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 20 жовтня 2017 року, земельна ділянка кадастровий номер :13:005:0004, площею 0,097 га, категорія: землі житлової та громадської забудови, цільове призначення: 02.01 - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) була зареєстрована в Державному земельному кадастрі 13 жовтня 2017 року на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розробленої ФОП ОСОБА_6 (т. 1, а. с. 40).

Відповідно до ст. 38 ЗК України до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування.

Статтею 39 ЗК України визначено, що використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

Згідно зі ст. 40 ЗК України громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом. Понад норму безоплатної передачі громадяни можуть набувати у власність земельні ділянки для зазначених потреб за цивільно-правовими угодами.

Отже, використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» планування територій на місцевому рівні здійснюється шляхом розроблення та затвердження генеральних планів населених пунктів, планів зонування територій і детальних планів території, їх оновлення та внесення змін до них.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» генеральний план населеного пункту є основним видом містобудівної документації на місцевому рівні, призначеної для обґрунтування довгострокової стратегії планування та забудови території населеного пункту. У складі генерального плану населеного пункту може розроблятися план зонування території цього населеного пункту. План зонування території може розроблятися і як окрема містобудівна документація після затвердження генерального плану.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» план зонування території розробляється на основі генерального плану населеного пункту (у його складі або як окремий документ) з метою визначення умов та обмежень використання території для містобудівних потреб у межах визначених зон. План зонування території розробляється з метою створення сприятливих умов для життєдіяльності людини, забезпечення захисту територій від надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, запобігання надмірній концентрації населення і об`єктів виробництва, зниження рівня забруднення навколишнього природного середовища, охорони та використання територій з особливим статусом, у тому числі ландшафтів, об`єктів історико-культурної спадщини, а також земель сільськогосподарського призначення і лісів.

За правилом ч. 1 ст. 19 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» детальний план у межах населеного пункту уточнює положення генерального плану населеного пункту та визначає планувальну організацію і розвиток частини території. Детальний план розробляється з метою визначення планувальної організації і функціонального призначення, просторової композиції і параметрів забудови та ландшафтної організації кварталу, мікрорайону, іншої частини території населеного пункту, призначених для комплексної забудови чи реконструкції.

Аналіз наведених положень Закону дає підстави для висновку, що план зонування території та детальний план є окремими видами містобудівної документації, які повинні відповідати генеральному плану населеного пункту.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» зміна цільового призначення земельної ділянки, яка не відповідає плану зонування території та/або детальному плану території забороняється.

Як убачається з викопіювання з генерального плану м. Суми (зі змінами, затвердженого рішенням Сумської міської ради від 19 грудня 2012 року №1943-МР), земельна ділянка, кадастровий номер :13:005:0004, по АДРЕСА_1 відноситься до земель з цільовим призначення - багатоквартирної та громадської забудови (т. 1, а.с.49).

З інформації управління архітектури та містобудування Сумської міської ради від 13 лютого 2020 року №194/08.01-20 вбачається, що згідно з Планом зонування міста Суми, затвердженим рішенням сесії Сумської міської ради від 06 березня 2013 року №2180-МР, земельна ділянка, кадастровий номер :13:005:0004, по АДРЕСА_1 знаходиться в зоні змішаної багатоквартирної житлової та громадської забудови Ж-3, Ж-4; переважні види використання є житлові будинки 4-9-поверхові, окремі розташовані або зблоковані та житлові будинки від 9-ти до 16-ти поверхів (відповідно до розробленої містобудівної документації в якості архітектурних акцентів), інші будівлі, призначені для обслуговування мешканців багатоквартирних будинків (т. 1, а. с. 47).

Відповідно до пояснювальної записки до Плану зонування території міста Суми, індивідуальні житлові будинки можуть розміщуватися в зоні садибної житлової забудови, зона Ж-1 (т. 1, а. с. 63-66).

Матеріали справи не містять доказів внесення змін до плану зонування території міста Суми щодо спірної земельної ділянки.

Крім того, класифікація видів цільового призначення земель, затверджена наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23 липня 2010 року № 548 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2010 року, № 1011/18306), визначає поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, типами забудови, типами особливо цінних об`єктів.

Розділом ІІ секції В - землі житлової та громадської забудови, код 02 - землі житлової забудови (землі, які використовуються для розміщення житлової забудови (житлові будинки, гуртожитки, господарські будівлі та інше); землі, які використовуються для розміщення гаражного будівництва) вказаного наказу передбачено, що код 02.01 - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), код 02.03 - для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

Отже, земельна ділянка, кадастровий номер :13:005:0004, по АДРЕСА_1 за цільовим призначенням згідно з Планом зонування міста Суми та генеральним планом м. Суми повинна використовуватися для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку, а не для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішення органів державної влади та органів місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об`єктів природоохоронного та історико-культурного призначення.

Реалізуючи свої повноваження з розпорядження земельними ділянками, відповідний орган державної влади чи місцевого самоврядування за місцем знаходження земельної ділянки, має право змінювати цільове призначення земельних ділянок, які відчужуються (надаються), за умови дотримання положень Порядку про погодження такої зміни з відповідними органами та після складання проекту відведення.

При цьому визначення цільового призначення земельної ділянки при наданні її у користування або у власність повинно здійснюватися відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, що узгоджується із ст.ст. 5, 25 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно з ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Як убачається з викопіювання генерального плану міста Суми земельна ділянка, кадастровий номер :13:005:0004, відноситься до багатоквартирної та громадської забудови, а цільове призначення земельної ділянки, яку отримали ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що не відповідає генеральному плану міста Суми.

За встановлених обставин справи та вимог закону колегія суддів вважає, що рішення Сумської міської ради від 25 квітня 2018 року №3348-МР «Про надання у власність земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 громадянам ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , яка знаходиться у них в користуванні», яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку прийнято всупереч вимог статей 20, 39 ЗК України та статті 24 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», що відповідно до статті 21 ЦК України є підставою для визнання його незаконним та скасування.

Посилання суду першої інстанції в рішенні на те, що цільове призначення переданої у власність земельної ділянки відноситься до однієї і тієї ж категорії - землі житлової та громадської забудови, а тому жодних порушень норм чинного законодавства міською радою допущено не було є необґрунтованими, оскільки сама по собі невідповідність цільового призначення земельної ділянки генеральному плану населеного пункту та плану зонування території, не в залежності до якої категорії земель вона відноситься, є підставою для скасування рішення органу місцевого самоврядування, з огляду на пряму заборону такої передачі в силу вимог ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Не свідчить про законність рішення органу місцевого самоврядування і та обставина, що на момент набуття відповідачами права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , спірна земельна ділянка вже була зареєстрована в Державному земельному кадастрі та її межі вже було встановлено в натурі (на місцевості) на підставі технічної документації із землеустрою, оскільки ця обставина не є безумовною підставою для передачі у власність земельної ділянки без дотримання відповідних норм діючого законодавства.

Є помилковим та безпідставним висновок суду першої інстанції і про те, що права та охоронювані законом інтереси ОСББ АДРЕСА_1 не було порушено відповідачами на дату реєстрації за ОСОБА_2 , ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 . Суми 14 травня 2018 року, а також про те, що з поданого позову не вбачається яке саме право та/або інтерес позивача порушено відповідачами.

Відповідно до ст. 36 Конституції України громадяни України мають право на свободу об`єднання у політичні партії та громадські організації для здійснення і захисту своїх прав і свобод та задоволення політичних, економічних, соціальних, культурних та інших інтересів, за винятком обмежень, встановлених законом в інтересах національної безпеки та громадського порядку, охорони здоров`я населення або захисту прав і свобод інших людей.

Громадські організації є організаційно-правовою формою діяльності людей, які об`єднуються для спільного здійснення та захисту своїх прав, свобод та інтересів, які відображаються у статуті громадської організації у вигляді мети та напрямів її діяльності. Таким чином, діяльність громадських організацій не можна розглядати абстрактно, без зв`язку з її метою та правами людей (її членів), що об`єдналися. Створюючи громадську організацію або вступаючи до неї, її члени об`єднуються на визначених статутом умовах для спільної реалізації своїх прав.

Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Статтею 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено право об`єднання захищати права, представляти інтереси співвласників у судах, органах державної влади і органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності.

У рішення Європейського суду з прав людини у справі «Горріаіз Лізаррага та інші проти Іспанії» (заява № 62543/00 від 10.11.2004) зазначено, що «… в сучасному суспільстві, коли громадяни стикаються з особливо складними управлінськими рішеннями, звернення до колективних органів, таких як асоціації, є одним із доступних, а іноді і єдиним доступним для них, засобом, завдяки якому вони можуть ефективно захищати власні інтереси. Крім того, законодавством більшості європейських країн визнано право асоціацій брати участь у судових провадженнях для захисту інтересів своїх членів…Суд не може ігнорувати цей факт при тлумаченні поняття «потерпілий». Будь-яка інша, надміру формалізована інтерпретація цієї концепції, зробить захист прав, гарантованих Конвенцією, неефективними та ілюзорними (п. 38). Суд визнав, що гарантії статті 6 параграфа 1 також розповсюджуються на об`єднання, у разі, коли вони вимагають визнати права чи інтереси членів (п. 45).

Застосовуючи такий підхід Європейського суду з прав людини до контексту обставин даної справи, колегія суддів дійшла висновку, що реальний захист прав співвласників будинку (членів ОСББ) у певних випадках потребує звернення до суду. Відтак, невизнання за ОСББ самостійного права на звернення до суду в інтересах членів, призвело б до неможливості забезпечення і захисту прав співвласників будинку і стало б невиправданою перешкодою для досягнення мети об`єднання.

ОСББ АДРЕСА_1 звернулося до суду в інтересах членів цього об`єднання, які є співвласниками багатоквартирного будинку, за захистом їх цивільних прав та інтересів.

В позовній заяві ОСББ АДРЕСА_1 виклало обставини, які свідчать про порушення прав та інтересів співвласників багатоквартирного будинку: через спірну земельну ділянку проходять зовнішні мережі водопостачання та водовідведення до багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 ; земельні ділянка була сформована без врахування забезпечення проїзду до другого під`їзду багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_1 . В результаті межа земельної ділянки, яка передана у власність ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , проходить впритул до багатоквартирного будинку, що позбавляє можливості співвласників цього будинку під`їжджати на автомобілях до другого під`їзду будинку, не має можливості під`їхати машина швидкої медичної допомоги, та у разі необхідності - пожежна машина. На підтвердження вказаних обставин позивачем надано належні докази: відповідь КП «Міськводоканал» Сумської міської ради (а. с. 45); копію топографо-геодезичної зйомки (а. с. 62); кадастровий план земельної ділянки по АДРЕСА_1 (а. с. 19).

Власниками квартир багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 питання щодо знаходження каналізаційних колодязів, водогінних труб, що проходять до будинку, ставилося ще у 2011 році. На їх звернення управління майна комунальної власності Сумської міської ради надало відповідь від 22.06.2011 року, в якій запевнило, що колишній басейн проданий на аукціоні фізичній особі з умовою врегулювання земельних відносин, а тому під час розробки землевпорядної документації для покупця будуть обов`язково враховані обмеження щодо її використання з метою доступу до каналізаційних колодязів, водогінних труб, силових електричних кабелів (а. с. 43).

Отже, на підставі п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1.

Підлягає скасуванню і оскаржувана відповідачкою ОСОБА_2 ухвала Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 січня 2021 року, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу відшкодуванню не підлягають у зв`язку із задоволенням позову.

Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України з Сумської міської ради, ОСОБА_7 , ОСОБА_2 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бориса Гмирі «7А»підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2102 грн - по 700 грн 67 коп з кожного, а також за подання апеляційної скарги у розмірі 3153 грн - по 1051 грн 00 коп. з кожного.

У зв`язку із задоволенням позову та апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 щодо стягнення на його користь з відповідачів витрат на професійну правничу допомогу за перегляд справи в суді першої інстанції.

Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

07 лютого 2020 року між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 та адвокатом Кузченко Т.М. укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого сторони домовились, що адвокат здійснює захист, представництво або надання інших видів правової допомоги у судах, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги (т. 1, а. с. 10-11).

З акту приймання - передачі виконаних робіт та наданих послуг від 03 грудня 2020 року вбачається, що адвокатом для виконання роботи та надання послуг витрачено 18 годин. Загальна вартість гонорару за надану професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції становить 15000 грн. (т. 1, а. с. 210).

Сплачений Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 гонорар на користь адвоката в сумі 15000 грн підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №16 від 03 грудня 2020 року (т. 1, а. с. 211).

Враховуючи складність справи та обсяг необхідних послуг, наданих адвокатом, час, витрачений адвокатом на надання професійної правничої допомоги колегія суддів вважає понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу обґрунтованими, а тому необхідно стягнути з Сумської міської ради, ОСОБА_7 , ОСОБА_2 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в розмірі 15000 гривень, тобто по 5000 з кожного.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 2; 376 ч. 1 п. 1, 4; 381-382 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 - адвоката Кузченко Тетяни Миколаївни задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , що діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 грудня 2020 рокута ухвалу Ковпаківського районного суду м. Суми від 27 січня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати рішення Сумської міської ради від 25 квітня 2018 року №3348-МР «Про надання у власність земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 громадянам ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , яка знаходиться у них в користуванні».

Стягнути з Сумської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 судовий збір за подання позовної заяви по 700 гривень 67 копійок з кожного.

Стягнути з Сумської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Бориса Гмирі «7А»судовий збір за подання апеляційної скарги по 1051 гривні з кожного.

Стягнути з Сумської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 витрати на професійну правничу допомогу по 5000 гривень з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 квітня 2021 року.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді : В.І. Криворотенко

С.С.Ткачук