Провадження № 2/344/3382/21
У Х В А Л А

11 серпня 2021 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Антоняк Т.М., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про спонукання до виконання умов договорів купівлі-продажу нерухомого майна, яке буде створено в майбутньому

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про спонукання до виконання умов договорів купівлі-продажу нерухомого майна, яке буде створено в майбутньому.

Ухвалою від 02 серпня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

10.08.2021 року позивач подав заяву про забезпечення позову, у якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 та/або іншим особам вчиняти будь-які дії щодо розпорядження нежитловим приміщенням на першому поверсі, загальною площею 101,3 кв.м. в будинку з проектним номером АДРЕСА_1 та нежитловим приміщення на цокольному поверсі, загальною проектною площею 99,8 кв. м. в будинку з проектним номером АДРЕСА_1 , в тому числі але не виключно шляхом укладення договорів купівлі-продажу, міни, дарування, відступлення права вимоги тощо. В обґрунтування заяви заявник вказує, що невжиття заходів забезпечення позову в частині заборони ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії щодо розпорядження нежитловими приміщеннями по АДРЕСА_1 може призвести до того, що зазначені приміщення, які ним придбані на підставі Договорів купівлі продажу нерухомого майна (квартири), яке буде створено в майбутньому, можуть бути умисно продані ОСОБА_2 іншим особам, в результаті чого він залишиться і без майна, і без коштів, так як зі слів відповідача він має велику кількість боргів перед державою та перед іншими фізичними особами.

Вивчивши заяву та матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 149 ЦПК Українисуд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Під час вирішення питання про забезпечення позову по суті, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду, у разі задоволення позову, а таке рішення може бути постановлено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Відтак, заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Обґрунтовуючи необхідність забезпечення позову заявник вказує на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що нежитлові приміщення, з приводу яких виник спір, можуть бути відчужені відповідачем ОСОБА_2 іншим особам.

При цьому у матеріалах заяви про забезпечення позову відсутні докази, які б давали підстави вважати про існування реальної загрози вчинення дій зі сторони відповідача, спрямованих на відчуження спірних приміщень, які порушують права заявника, що за своєю суттю є суб`єктивним припущенням сторони заявника.

Отже, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, оскільки на даному етапі така заява належним чином не обґрунтована та не доведена.

Одночасно слід роз`яснити заявнику його право на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку, встановленому ЦПК України, з урахуванням аргументів, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.149-150,153,157 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Т.М. Антоняк