Ухвала

11 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 554/4353/17

провадження № 61-11094св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Фаловської І. М.,

суддів: Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Мартєва С. Ю., Стрільчука В. А. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Харківська муніципальна страхова компанія»,

третя особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про надання доказів сплати судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія», третя особа - ОСОБА_2 , про захист прав споживача, визнання незаконним, протиправним та скасування рішення про визначення розміру страхового відшкодування, зобов`язання вчинити певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Октябрського районного суду міста Полтави від 03 лютого 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 23 червня 2020 року і за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія» на постанову Полтавського апеляційного суду від 23 червня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і судових рішень судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій.

У травні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив: визнати незаконним, протиправним та скасованим рішення Приватного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія» (далі - ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія») про визначення за страховим випадком від 03 листопада 2016 року за полісом АІ № 9652628 розміру належного йому страхового відшкодування в сумі 36 570,34 грн; зобов`язати (спонукати) ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» прийняти рішення про визначення за страховим випадком від 03 листопада 2016 року за полісом АІ № 9652628 розміру належного йому страхового відшкодування в сумі 99 500 грн за відсутності факту оплати проведеного ремонту.

Рішенням Октябрського районного суду міста Полтави від 25 жовтня 2018 року у складі судді Материнко М. О., з урахуванням ухвал цього суду від 05 листопада 2018 року та від 25 січня 2019 року про виправлення описок, позов задоволено частково, стягнуто з ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 63 429,66 грн, витрати на професійну правничу допомогу - 8 500 грн та витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи - 2 500 грн, а також - на користь держави судовий збір в сумі 640 грн.

Додатковим рішенням Октябрського районного суду міста Полтави від 25 січня 2019 року визнано незаконним рішення ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» про здійснення страхового відшкодування ОСОБА_1 в частині визначення суми страхової виплати за страховим випадком від 03 листопада 2016 року за полісом АІ № 9652628 у розмірі 36 570,34 грн. В частині позовних вимог про визнання рішення ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» про здійснення страхового відшкодування скасованим та зобов`язання ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» прийняти рішення про визначення за страховим випадком від 03 листопада 2016 року за полісом АІ № 9652628 розміру належного ОСОБА_1 страхового відшкодування у розмірі 99 500 грн за відсутності факту оплати проведеного ремонту - відмовлено.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 18 квітня 2019 року у складі колегії суддів: Чумак О. В., Дряниці Ю. В., Пилипчук Л. І. апеляційні скарги ОСОБА_1 , ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» на рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 25 жовтня 2018 року та апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення цього суду від 25 січня 2019 року залишено без задоволення. Рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 25 жовтня 2018 року та додаткове рішення цього суду від 25 січня 2019 року залишено без змін.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 16 травня 2019 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про вирішення питання про стягнення судових витрат, оскільки постановою Полтавського апеляційного суду від 18 квітня 2019 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» на рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 25 жовтня 2018 року та апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення цього суду від 25 січня 2019 року залишено без задоволення.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 вересня 2019 року рішення Октябрського районного суду міста Полтави від 25 жовтня 2018 року, додаткове рішення цього суду від 25 січня 2019 року, постанову Полтавського апеляційного суду від 18 квітня 2019 року та ухвалу цього суду від 16 травня 2019 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Октябрського районного суду міста Полтави від 24 вересня 2019 року у справі призначено підготовче засідання на 04 листопада 2019 року.

Ухвалою Октябрського районного суду міста Полтави від 04 листопада 2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду на 09 грудня 2019 року.

09 грудня 2019 року судове засідання було відкладено на 03 лютого 2020 року.

03 лютого 2020 року ОСОБА_1 подав до Октябрського районного суду міста Полтави заяву, в якій зазначив, що 16 травня 2019 року ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» склало страховий акт № 1617/1, за яким сплатило йому 74 429,66 грн. Таким чином, відповідач погодився з незаконністю та протиправністю його первісного рішення про визначення за страховим випадком від 03 листопада 2016 року за полісом АІ № 9652628 розміру належного страхового відшкодування в сумі 36 570,34 грн та виплатив страхове відшкодування в загальному розмірі 111 000 грн (36 570,34 грн + 74 429,66 грн), що на 11 500 грн більше, ніж він просив. Оскільки він не підтримує позовні вимоги внаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, то просив стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються з витрат, пов`язаних з проведенням експертизи, і витрат на професійну правничу допомогу, надану в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій.

Ухвалою Октябрського районного суду міста Полтави від 03 лютого 2020 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Прийнято відмову ОСОБА_1 від позовних вимог до ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія», третя особа ОСОБА_2 , про захист прав споживача, визнання незаконним, протиправним та скасування рішення про визнання розміру страхового відшкодування, зобов`язання вчинити певні дії. Провадження у справі закрито. В задоволенні заяви про розподіл судових витрат відмовлено.

У лютому 2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Октябрського районного суду міста Полтави від 03 лютого 2020 року в частині відмови в задоволенні його заяви про розподіл судових витрат і ухвалити в цій частині нове рішення про стягнення з ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» на його користь 2 500 грн витрат на проведення судової автотоварознавчої експертизи та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 55 117,50 грн, з яких в суді першої інстанції - 15 680 грн, в апеляційному суді - 17 437,50 грн, в суді касаційної інстанції - 22 000 грн.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 23 червня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Ухвалу Октябрського районного суду міста Полтави від 03 лютого 2020 року в частині відмови в стягненні судових витрат скасовано. Заяву ОСОБА_1 в частині стягнення понесених ним у справі судових витрат задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 2 500 грн - сплачені за проведення судової автотоварознавчої експертизи та 25 500 грн - витрати на професійну правничу допомогу. Стягнуто з ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу при оскарженні ухвали Октябрського районного суду міста Полтави від 03 лютого 2020 року - 12 500 грн.

23 липня 2020 року ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просило скасувати постанову Полтавського апеляційного суду від 23 червня 2020 року, а ухвалу Октябрського районного суду міста Полтави від 03 лютого 2020 року - залишити без змін.

05 серпня 2020 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Октябрського районного суду міста Полтави від 03 лютого 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 23 червня 2020 року, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 липня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Касаційну скаргу ПрАТ «Харківська муніципальна страхова компанія» задоволено частково. Постанову Полтавського апеляційного суду від 23 червня 2020 року скасовано, а ухвалу Октябрського районного суду міста Полтави від 03 лютого 2020 року залишено в силі.

Зміст та доводи заяви про надання доказів сплати судових витрат.

07 липня 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду заяву, в якій повідомив, що протягом п`яти днів після ухвалення Верховним Судом судового рішення за результатами розгляду касаційних скарг він подасть документи про витрати на правничу допомогу на стадії касаційного оскарження і розмір гонорару.

Позиція та висновки Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У пункті 53 додаткової постанови від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

Виходячи зі змісту частини восьмої статті 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Зазначене узгоджується з положенням частини першої статті 182 ЦПК України про те, що учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань при розгляді справи судом.

Тобто саме зацікавлена сторона повинна вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Під час розгляду справи в суді касаційної інстанції, а також протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення Верховним Судом ОСОБА_1 не подав доказів на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу. При цьому постанова Верховного Суду від 07 липня 2021 року оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 14 липня 2021 року.

За таких обставин заяву ОСОБА_1 про надання доказів сплати судових витрат, необхідно залишити без розгляду.

Керуючись статтею 141 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про надання доказів сплати судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія», третя особа - ОСОБА_2 , про захист прав споживача, визнання незаконним, протиправним та скасування рішення про визначення розміру страхового відшкодування, зобов`язання вчинити певні дії за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Октябрського районного суду міста Полтави від 03 лютого 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 23 червня 2020 року і за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Харківська муніципальна страхова компанія» на постанову Полтавського апеляційного суду від 23 червня 2020 року залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийІ. М. Фаловська
Судді:В. М. Ігнатенко
С. О. Карпенко
С. Ю. Мартєв
В. А. Стрільчук