АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2021 року

м. Чернівці

справа № 718/388/21

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Одинака О. О.

суддів: Кулянди М.І., Лисака І.Н.

секретар Паучек І.І.

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

апеляційна скарга ОСОБА_2 на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 11 червня 2021 року

головуючий в суді першої інстанції суддя Мінів О.І.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом.

Просила розірвати шлюб з ОСОБА_2 , який зареєстрований 25 травня 1999 року у виконавчому комітеті Берегометської сільської ради Кіцманського району Чернівецькій області, актовий запис №3.

Посилалася на те, що сім`я розпалася остаточно і поновлена бути не може, а шлюб носить формальний характер.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 11 червня 2021 року позов задоволено.

Розірвано шлюб, який зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 25 травня 1999 року Берегометською сільською радою Кіцманського району Чернівецькій області, актовий запис №3.

Суд виходив з того, що сім`я розпалася, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, на розірванні шлюбу вона наполягає.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в позові.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу про те, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами не підтримуються, оскільки вони проживають разом, а відповідач шукає можливість для примирення.

Суд першої інстанції визначив занадто малий строк для примирення подружжя.

Вказував, що в суді першої інстанції було порушено його право на правову допомогу, оскільки суд відмовив у його клопотанні про відкладення розгляду справи.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

Інші учасники справи відзив на апеляційну скаргу не подавали.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Між позивачем ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , укладено шлюб 25 травня 1999 року, який зареєстрований у виконавчому комітеті Берегометської сільської ради Кіцманського району Чернівецькій області, про що зроблено актовий запис № 3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 25 травня 1999 року (а.с. 6).

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Так, відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з частиною 2 статті 104, частиною 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

Частиною 3 статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до частини 1 статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рішення суду у справі про розірвання шлюбу повинно відповідати вимогам статті 215 ЦПК України. У ньому, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім`ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України визначено питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Встановивши, що шлюб між сторонами носить формальний характер, позивачка не має наміру продовжувати подальші шлюбні відносини з відповідачем, збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, суд першої інстанції, з чим погоджується і апеляційний суд, ураховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою (стаття 51 Конституції України), дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову про розірвання шлюбу.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовим висновком, викладеним Верховним Судом в постанові від 29 серпня 2018 року у справі № 207/1381/18.

Аргументи апеляційної скарги зводяться до небажання ОСОБА_2 розірвати шлюб та пошуки останнім шляхів до примирення з позивачкою.

Апеляційний суд вважає, що незгода ОСОБА_2 на розірвання шлюбу не може бути підставою для відмови в позові, оскільки це буде суперечити інтересам позивачки. З огляду на бажання позивачки розірвати шлюб, збереження сім`ї є неможливим.

Суд також враховує, що відповідно до положень статті 24 СК України примушування до шлюбу не допускається.

Помилковим є аргумент апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції надав занадто малий строк для примирення.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 11 березня 2021 року суд надав сторонам строк на примирення один місяць.

Статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно частини 5 статті 211 ЦПК України під час розгляду справи по суті суд сприяє примиренню сторін.

Відповідно до частини 7 статті 240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Надання строку для примирення подружжя та визначення перебігу такого строку є правом суду, а не його обов`язком.

З матеріалів справи вбачається, що суд таким правом скористався, надав строк на примирення, однак після вказаного строку, позивачка надалі наполягала на розірванні шлюбу.

Помилковим є аргумент апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції права відповідача на правничу допомогу.

З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 19 лютого 2021 року вбачається, що копію позовної заяви відповідач отримав 25 лютого 2021 року (а.с.11).

Розгляд справи був призначений у судовому засіданні на 11 березня 2021 року та неодноразово відкладався на 12 квітня, 13 травня, 1 червня та 11 червня 2021 року.

В матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують неможливість скористатися правничої допомогою за період з 25 лютого по 11 червня 2021 року з об`єктивних причин, які не залежали від волі відповідача.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому його слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 11 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 12 серпня 2021 року.

Головуючий О.О. Одинак

Судді: М.І. Кулянда

І.Н. Лисак