Провадження № 2/742/1076/21
Єдиний унікальний № 639/2181/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 серпня 2021 року м.Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Коваленка А.В. за участі секретаря судових засідань Риндя Л.А., розглянув позовну заяву військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди -
встановив:
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування збитків, нанесених державі, відповідно до якого просив стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України суму у розмірі 14507 (чотирнадцять тисяч пятсот сім) гривень 56 копійок, та всі витрати, пов`язані з розглядом справи.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що Чернігівським обласним військовим комісаріатом 20.04.2018 року, громадянин ОСОБА_1 , призваний на строкову військову службу та наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) від 20.04.2018 року №97 зарахований до списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України з стройовій частині) 27.08.2018 року №201, ОСОБА_2 прийнято на військову службу за контрактом стрільцем 2-го відділення 1-го стрілецького взводу 1-ї стрілецької роти (з конвоювання та охорони підсудних) стрілецького батальйону (з конвоювання та охорони підсудних) та укладено контракт терміном на 3 роки (з 27 серпня 2018 року по 27 серпня 2021 року).

Відповідно до пункту 1 розділу XXI «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 15.03.2018 року № 200, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 05 квітня 2018 р. за № 405/31857 (далі - «Інструкції...»), військовослужбовцям після укладення ними першого контракту, передбаченого у додатку 1 до Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153, та вступу до виконання обов`язків за посадою, на яку вони призначені, виплачується одноразова грошова допомога.
На підставі рапорту солдата ОСОБА_2 та згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) від 27.08.2018 року №201 останньому було виплачено одноразову грошову допомогу при укладенні першого контракту у розмірі 14 096,00 грн.
У зв`язку з систематичним порушення умов контракту з боку стрільця 2-го відділення 1-го стрілецького взводу 1-ї стрілецької роти (з конвоювання, екстрадиції та охорони підсудних) стрілецького батальйону (з конвоювання, екстрадиції та охорони підсудних) військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України солдатом за контрактом ОСОБА_2 , було призначено та проведено службове розслідування, за результатом якого 27.05.2020 року надано відповідний висновок про розірвання контракту з останнім.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 17.06.2020 року №31/ос, відповідно до частини шостої статті 23 та за підпунктом «д» (через службову невідповідність) пункту два частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби з стрілецем 2-го відділення 1-го стрілецького взводу 1-ї стрілецької роти (з конвоювання, екстрадиції та охорони підсудних) стрілецького батальйону (з конвоювання, екстрадиції та охорони підсудних) солдатом військової служби за контрактом ОСОБА_2 та наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) від 17.06.2020 року № 145 останній переведений на строкову військову службу.
Відповідно до п. 3 розділу XXI «Інструкції..»), одноразова грошова допомога підлягає стягненню з військовослужбовців, визначених у пункті 1 цього розділу, у сумі, обчисленій у повних календарних місяцях пропорційно часу, який залишився до закінчення дії контракту, у разі дострокового припинення (розірвання) першого контракту та звільнення з військової служби (направлення для проходження строкової військової служби) у зв`язку із: систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади; позбавленням військового звання в дисциплінарному порядку; набранням законної сили судовим рішенням, яким військовослужбовця притягнено до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення та накладено стягнення у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, що пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування; установленням за результатами спеціальної перевірки відомостей, які не відповідають установленим законодавством вимогам для зайняття посади; застосуванням заборони, передбаченої частиною третьою або четвертою статті 1 Закону України «Про очищення влади»; через службову невідповідність.
Окрім того, відповідно до абзацу 2 пункту 12 розділу 1 «Інструкції...», виплата грошового забезпечення військовослужбовцям за поточний місяць здійснюється в поточному місяці.
Пунктом 3 розділу XVII «Інструкції...» передбачено, що виплата премії військовослужбовцям здійснюється щомісяця за попередній місяць під час виплати грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу командира військової частини.
Відповідно до пункту 4 розділу V «Інструкції...», особам рядового, сержантського та старшинського складу, направленим для проходження строкової військової служби у зв`язку з розірванням контракту, з дня розірвання контракту виплачуються посадові оклади військовослужбовців строкової військової служби за обійманими посадами та припиняється виплата грошового забезпечення, установленого для осіб рядового, сержантського та старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом.
Відповідно до пункту 6 розділу XXXI «Інструкції...», у разі звільнення військовослужбовців до закінчення календарного року, за який вони вже використали щорічну основну та щорічну додаткову відпустки, за винятком осіб, які звільняються зі служби за віком, станом здоров`я, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі або у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, проводиться відрахування із грошового забезпечення за дні відпустки, що були використані в рахунок тієї частини календарного року, яка залишилася після звільнення військовослужбовця.
Враховуючи вищесказане, солдату ОСОБА_2 15.06.2020 було виплачено належне грошове забезпечення за 30 днів червня 2020 року та премію за травень 2020 року у загальному розмірі 10 188,84 грн. (з урахуванням утримань).
У зв`язку з переведенням даного військовослужбовця на строкову військову службу за службовою невідповідністю та на підставі вищеназваних керівних документів грошове забезпечення за 13 днів червня 2020 року підлягає стягненню з даного військовослужбовця в сумі 2 648,76 грн.
Також відповідно до вищеназваних керівних документів та у зв`язку із укладенням першого контракту на 3 роки від 22.10.2019 року солдату ОСОБА_2 виплачено одноразову грошову допомогу при укладенні першого контракту у сумі 14 096,00 грн. У зв`язку з переведенням даного військовослужбовця на строкову військову службу за службовою невідповідністю та на підставі вищеназваних керівних документів дана грошова допомога підлягає стягненню з солдата ОСОБА_2 у сумі 5 873,33 грн.
Відповідно до пункту 1 статті 10 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, надаються щорічні основні відпустки із збереженням грошового, матеріального забезпечення та наданням грошової допомоги на оздоровлення у розмірі місячного грошовогозабезпечення. Тривалість щорічної основної відпустки для військовослужбовців, які мають вислугу в календарному обчисленні до 10 років, становить 30 календарних днів;
Відповідно до довідки начальника фінансового відділення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, солдат ОСОБА_1 за 2020 рік має право на 12 днів основної щорічної відпустки, але основну щорічну відпустку використав в кількості 30 днів. Відповідно до вищеназваних керівних документів грошове забезпечення за 18 днів відпустки на яку солдат ОСОБА_1 не мав права підлягає стягненню у сумі 6 206,40 грн.
Таким чином, загальна сума коштів, що підлягає стягненню з солдата ОСОБА_2 складає 14 507,56 грн. (з урахуванням утримань) .
Представник позивача - військової частини , в судове засідання не з`явився, але подав заяву про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до ст.23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються районними, районними у містах, міськими та міськрайонними судами.

Статтею 187 ЦПК України передбачено, що суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому ЦПК.

Відповідно до ч.2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.
Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів, щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції .
Відповідно до ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом, тощо.
Згідно п.17 ч. 1 ст.4 КАС України публічна служба діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в органах, служба в органах влади АРК, органах місцевого самоврядування.
Відповідно до частини першої статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Судом встановлено, що відповідач , перебуваючи на публічній службі в військовій частині НОМЕР_1 вчинив неправомірні дії що потягло за собою заподіяння збитки державі .
Суд не приймає до уваги посилання позивача на правову позицію викладену в рішенні Оржицького районного суду Полтавської області від 09.01.2020 по справі №554/8191/19, оскілки відповідно до вимог ЦПК України правові позиції викладені в судових рішеннях суду першої інстанції не є обов`язковими.
Враховуючи викладене, суд вважає, що провадження в справі підлягає закриттю, оскільки така не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, виходячи з того, що спори, пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за рішення, дії чи бездіяльність на відповідній посаді, що призвели до завдання шкоди/збитків, навіть якщо притягнення її до відповідальності шляхом подання відповідного позову про стягнення такої шкоди/збитків відбувається після її звільнення з державної служби, вирішуються в порядку адміністративного судочинства.
У рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльності службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів статті 19 КАС України, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 818/1688/16 (провадження № 11-892апп18), від 23 січня 2019 року у справі № 825/730/16 (провадження № 11-934апп18) та від 30 січня 2019 року у справі № 810/2610/16 (провадження № 11-1004апп18).
Закриваючи провадження в справі суд вважає за необхідне повідомити учасників справи, що справу належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.
Керуючись ст.ст. 12,13, 81, 255, 256, 258, 264, 353, 354 ЦПК України, суд,-

Ухвалив:
Провадження у справі за позовом Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди закрити на підставі п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України.

Роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Роз`яснити позивачам їх право звернутися з позовом у порядку адміністративного судочинства.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст.261 ЦПК України.

Суддя А.В.Коваленко