Справа № 760/9051/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Степановій Н.І.

за участі:

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС») до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

У травні 2017 року ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення коштів. Просило стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача сплачене страхове відшкодування в розмірі 20671 гривні 17 копійок та судовий збір.

Свої вимоги мотивувало тим, що 24 листопада 2014 року між ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та ОСОБА_2 був укладений договір добровільного страхування № 54908а4аа, предметом якого було страхування транспортного засобу марки «Toyota» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

26 жовтня 2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Toyota» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіля марки «Chevrolet Laceti» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Згідно з постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року ОСОБА_1 визнаний винним у цій дорожньо-транспортній пригоді, в результаті порушення ним ПДР України.

У результаті цієї пригоди був пошкоджений автомобіль марки «Toyota» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 звернулась до ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» з заявою про виплату страхового відшкодування.

На виконання умов договору страхування ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» прийняло рішення про визнання події страховим випадком та на підставі рахунку № СМУ00023437 від 04 листопада 2015 року та № СМУ00024000 від 09 листопада 2015 року було складено розрахунок страхового відшкодування, страховий акт та виплачено потерпілому страхове відшкодування в розмірі 20671 гривні 17 копійок.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 13 червня 2017 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 06 червня 2018 року у справі призначено судову автотоварознавчу експертизу.

У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду клопотання (а.с. 155), в якій просить розглядати справу у відсутність представника страхової компанії. Зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову. Зазначила, що правовідносини, що виникли між сторонами є суброгацією та регулюються нормами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», а не ст. 1191 ЦК України, на яку позивач посилається як на підставу позовних вимог. Страхова виплата не може перевищувати розміру реальних збитків. Пред`явлена до стягнення сума страхового відшкодування була сплачена позивачем на користь ТОВ «Саміт Моторз Україна». Разом з тим, доказів на підтвердження проведення ремонтних робіт та робіт із встановлення запчастин, що вказані у рахунках-фактурах, матеріали справи не містять. За відсутності доказів проведення фактичного ремонту автомобіля пред`явлення до стягнення сум з урахуванням податку на додану вартість є безпідставним. Крім того, матеріали справи не містять доказів запрошення відповідача для проведення технічного огляду автомобіля, а тому ремонтна калькуляція від 04 листопада 2015 року № 1.003.15.1 була оформлена з порушенням п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів. Також, ОСОБА_2 отримала посвідчення водія лише 12 грудня 2014 року, тобто після укладення договору добровільного страхування, а тому цей договір суперечить приписам цивільного законодавства України щодо суб`єктного складу в частині страхування майнових інтересів, пов`язаних з керуванням наземним транспортним засобом.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 24 листопада 2014 року між ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та ОСОБА_2 був укладений договір добровільного страхування № 54908а4аа, предметом якого було страхування транспортного засобу марки «Toyota» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 8-10).

Правонаступником всіх прав та обов`язків ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» є ПрАТ «Страхова компанія «АРКС».

26 жовтня 2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Toyota» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та автомобіля марки «Chevrolet Laceti» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Згідно з постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року ОСОБА_1 визнаний винним у цій дорожньо-транспортній пригоді, в результаті порушення ним ПДР України (а.с. 14).

У результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль марки «Toyota» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_2 (а.с. 19).

27 жовтня 2015 року ОСОБА_2 звернулась до ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» з повідомленням про настання події та заявою про виплату страхового відшкодування (а.с. 15-18).

На виконання умов договору страхування ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» прийняло рішення про визнання події страховим випадком та на підставі рахунку № СМУ00023437 від 04 листопада 2015 року (а.с. 29) та № СМУ00024000 від 09 листопада 2015 року (а.с. 28) було складено розрахунок страхового відшкодування (а.с. 30-31), страховий акт (а.с. 32, 33) та виплачено страхове відшкодування в розмірі 20671 гривні 17 копійок, що підтверджується платіжним дорученням № 206 074 від 11 листопада 2015 року (а.с. 34) та платіжним дорученням № 205 258 від 05 листопада 2015 року (а.с. 35).

Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову та зазначила, що правовідносини, що виникли між сторонами є суброгацією та регулюються нормами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», а не ст. 1191 ЦК України, на яку позивач посилається як на підставу позовних вимог.

Разом з тим, суд, з`ясувавши у розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу в обґрунтування своїх вимог або заперечень послалися не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує у прийнятті рішення саме такі норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року в справі № 924/1473/15.

Представник відповідача у судовому засіданні зазначила про те, що ОСОБА_2 отримала посвідчення водія лише 12 грудня 2014 року, тобто після укладення договору добровільного страхування, а тому цей договір суперечить приписам цивільного законодавства України щодо суб`єктного складу в частині страхування майнових інтересів, пов`язаних з керуванням наземним транспортним засобом.

Встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 мала посвідчення водія (а.с. 19). Факт укладення договору страхування особою, що не має посвідчення водія на момент такого укладення, не є підставою для визнання договору таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства України та не є підставою для не виплати страхового відшкодування.

Представник відповідача зазначила про те, що матеріали справи не містять доказів запрошення відповідача для проведення технічного огляду автомобіля, а тому ремонтна калькуляція від 04 листопада 2015 року № 1.003.15.1 була оформлена з порушенням п. 5.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів.

Разом з тим, у зазначеному випадку положення Методики не застосовуються, оскільки це не є експертизою та не запрошення відповідача для проведення технічного огляду автомобіля не є порушенням процедури такого огляду.

Сторона відповідача посилається на те, що страхова виплата не може перевищувати розміру реальних збитків. Пред`явлена до стягнення сума страхового відшкодування була сплачена позивачем на користь ТОВ «Саміт Моторз Україна». Разом з тим, доказів на підтвердження проведення ремонтних робіт та робіт із встановлення запчастин, що вказані у рахунках-фактурах, матеріали справи не містять. За відсутності доказів проведення фактичного ремонту автомобіля пред`явлення до стягнення сум з урахуванням податку на додану вартість є безпідставним. Таким чином, оцінити реально завдану шкоду неможливо.

Разом з тим, ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 06 червня 2018 року у справі було призначено судову автотоварознавчу експертизу.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової автотоварознавчої експертизи від 12 листопада 2018 року № 15606/18-54 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки Toyota» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 станом на день дорожньо-транспортної пригоди складає 31841 гривню 34 копійки, а станом на день нарахування виплати суми страхового відшкодування 04 листопада 2015 року становить 32032 гривні 38 копійок (а.с. 99-107).

Сторона відповідача заперечує проти розміру завданої шкоди, проте на спростування висновку судового експерта відповідачем суду не надано жодного належного доказу.

Рахунки-фактури від 04 листопада 2015 року та від 09 листопада 2015 року, надані ТОВ Саміт Моторз Україна», містять інформацію щодо проведення ремонтних робіт та робіт із встановлення запчастин, а тому здійснення страхової виплати з урахуванням податку на додану вартість відповідає вимогам закону, оскільки відновлювальний ремонт автомобіля здійснювався платником цього податку.

Крім того, факт виплати страховою компанією суми відшкодування на рахунок ТОВ «Саміт Моторз Україна» не звільняє відповідача від відповідальності за завдану шкоду.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Договором добровільного страхування № 54908а4аа від 24 листопада 2014 року, укладеним між ПрАТ «Страхова компанія «АХА Страхування» та ОСОБА_2 , були застраховані майнові інтереси останньої, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням наземним транспортним засобом, а тому порядок відшкодування шкоди, завданої в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, визначається Правилами добровільного страхування транспортних засобів (КАСКО).

ПрАТ «СК «АХА Страхування» сплатило страхове відшкодування потерпілій особі за договором добровільного страхування в сумі 20671 гривні 17 копійок.

З огляду на викладене, суд вважає, що оскільки позивач виплатив страхове відшкодування потерпілій особі, тому ПрАТ «СК «АХА Страхування» має право на відшкодування понесених збитків з винної у дорожньо-транспортній пригоді особи.

Таким чином, стягненню з відповідача підлягає 20671 гривні 17 копійок, що є сумою страхового відшкодування, яка була виплачена ПрАТ «СК «АХА Страхування».

З огляду на наведене, позовна заява ПрАТ «СК «АХА Страхування» підлягає задоволенню.

З урахуванням задоволення позову та на підставі статті 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір в сумі 1600 гривень.

Керуючись ст. 27 Закону України «Про страхування», статтями 993, 1187 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 141, 223, 259, 263-265, 268, 272 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС») (м. Київ, вул. Іллінська,8) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС») (м. Київ, вул. Іллінська,8) сплачене страхове відшкодування в розмірі 20671 гривні 17 копійок та судовий збір в розмірі 1600 гривень.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 08 квітня 2021 року.

Суддя: