Справа № 608/1579/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого Зушман Г.І.

з участю секретаря Шимків Н.І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача - адвоката Квятковського Д.В.

представника відповідачки - адвоката Прислопського В.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачки - приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Усик Г.Я., про розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Квятковський Д.В., звернувся в суд з позовом до відповідачки ОСОБА_2 , який у процесі розгляду справи уточнив, в якому просить розірвати договір купівлі - продажу житлового будинку від 12 жовтня 2018 року, реєстровий № 1142, укладений між позивачем та відповідачкою, посвідчений приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Усик Г.Я., посилаючись на те, що згідно вказаного договору він передав відповідачці у власність житловий будинок АДРЕСА_1 . До моменту укладення договору сторони домовилися про повний розрахунок в сумі 2637040 грн. після фактичного вчинення правочину. За попередньою домовленістю та повною довірою до відповідачки позивач вказав у договорі купівлі - продажу №1142 від 12 жовтня 2018 року, що кошти отримав повністю і претензій немає. Однак, відповідачка не провела повного розрахунку за договором та допустила істотне порушення умов договору. Зазначив, що згідно Постанови Національного Банку України від 29 грудня 2017 року № 148 фізичні особи мають право здійснювати розрахунки між собою за договорами купівлі-продажу, які підлягають нотаріальному посвідченню, у розмірі до 50 000 грн включно. Платежі на суму, яка перевищує 50 000 гривень, здійснюються шляхом переказу коштів з поточного рахунку на поточний рахунок або внесення та/або переказу коштів на поточні рахунки (у тому числі на депозит окремий поточний рахунок у національній валюті). Отже, між ним та відповідачкою було погоджено ціну договору та визначено спосіб її перерахування продавцю, що фактично підтверджується оспорюваним договором. Відповідачка в силу незрозумілих обставин не провела такого розрахунку. Сторони в договорі зазначили, що розрахунок проведено до підписання договору, однак відповідачка, порушуючи умови, жодним чином не провела розрахунку ні у безготівковій ні в готівковій формі, як до укладання договору так і після його укладання.

Відповідачка ОСОБА_2 20 жовтня 2020 року направила суду відзив на позовну заяву, в якому виклала заперечення проти позову та просить відмовити у його задоволенні за безпідставністю. Пояснила, що відповідно до договору купівлі-продажу від 12 жовтня 2018 року продавець ОСОБА_1 передав їй у власність, належний йому на праві приватної власності житловий будинок АДРЕСА_1 . Вона, у свою чергу, прийняла та оплатила (купила) вище наведений житловий будинок. Відповідно до п.3 договору купівлі-продажу від 12 жовтня 2018 року продаж вчинено за суму 2637040 грн., яку отримано продавцем від покупця до підписання цього договору. Згідно п. 4 договору купівлі-продажу від 12 жовтня 2018 року, підписання цього договору свідчить про те, що розрахунок за продане майно здійснений повністю та про відсутність претензій з боку продавця до покупця. Тобто відчуження майна відбулось за умови отримання коштів продавцем від покупця. У договорі купівлі-продажу від 12 жовтня 2018 року відсутні додаткові умови розрахунків за отримане майно чи розстрочення розрахунків, які б могли свідчити про обов`язок виконати їх майбутньому. У претензії від 03 липня 2020 року позивач не вказує суму, яку необхідно сплатити, а також правову підставу про сплату такої суми, що свідчить про надуманість підстав невиконання нею договору купівлі-продажу від 12 жовтня 2018 року.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали та просять його задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог. Пояснили, що позивач з відповідачкою давно знайомі, перебували в дружніх відносинах і він погодився на те, що відповідачка перерахує кошти за будинок на його рахунок після укладення спірного договору. Спочатку йшлося про строк - один рік, а потім домовилися, що відповідачка перерахує кошти протягом трьох-чотирьох місяців. Будинок важко було продати, тому позивач погодився на такі умови, довіряв відповідачці, навіть не припускав, що вона може не заплатити. При укладенні договору податки сплатила відповідачка від його імені.

Представник відповідачки у судовому засіданні позов не визнав та просить відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву. Пояснив, що інтереси відповідачки при укладенні оспорюваного договору на підставі довіреності представляла її мати, оскільки відповідачка перебувала за кордоном. Розрахунок за будинок з позивачем проведено повністю, в день укладення договору в приміщенні нотаріальної контори представник передала позивачу кошти за будинок і тільки після цього було укладено договір.

Належно повідомлена третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідачки - приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Усик Г.Я. на судовий розгляд справи не з`явилася, у поданій через канцелярію суду заяві просила розглянути справу за її відсутності. В ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Додатково повідомила, що зазначений у позові договір купівлі-продажу житлового будинку від 12 жовтня 2018 року за реєстровим №1142 посвідчений нею з дотриманням норм Цивільного кодексу України, Закону України "Про нотаріат", Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 22 лютого 2012 року за №282/20595, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Закону України „Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей"; Закону України «Про охорону дитинства»; Сімейного Кодексу України, Податкового кодексу України, та Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою правління Національного банку України від 29 грудня 2017 року за № 148.

Дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

12 жовтня 2018 року між сторонами, а саме, ОСОБА_1 (продавцем) та ОСОБА_3 (представником покупця), яка на підставі довіреності, посвідченої Лесейко С.В., приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу "06" вересня 2018 року за реєстровим №823, діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 , укладено договір купівлі - продажу, посвідчений приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Усик Г.Я. 12 жовтня 2018 року, реєстровий № 1142, згідно якого продавець ОСОБА_1 передав у власність (продав), а, ОСОБА_3 на ім`я покупця ОСОБА_2 прийняла і оплатила на нижчевикладених умовах (купила) належний продавцю на праві приватної власності житловий будинок АДРЕСА_1 .

На земельній ділянці, площею 0,0471 гектарів, кадастровий номер земельної ділянки :01:019:0027, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташований житловий будинок, А, загальною площею 329,0 кв.м., житловою площею 78,4 кв.м.

За домовленістю сторін продаж цей вчинено за суму 2637040 грн. 00 коп. (два мільйони шістсот тридцять сім тисяч сорок гривень 00 копійок), яку отримано продавцем від покупця до підписання цього договору повністю, що є попередньою оплатою відповідно до ст.693 Цивільного кодексу України, і яку сторони вважають справедливою, і її розмір не пов`язаний зі збігом важких для них обставин. Сторони гарантують, що розрахунок між ними проведений з дотриманням вимог ст. 693 Цивільного кодексу України та п.п.1,7 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого Постановою правління Національного банку України від «29» грудня 2017 року за № 148 (пункт 3 Договору).

Згідно пункту 4 спірного договору підписання цього договору свідчить про те, що розрахунок за продане майно здійснений повністю та про відсутність претензій по оплаті з боку продавця до покупця.

Сторони ствердили, що даний договір вчинений не під впливом помилки, обману,

насильства, тяжкої обставини, не є удаваним правочином і спрямований на реальне настання

правових наслідків, які ним обумовлені ( пункт 6 Договору).

Сторони також ствердили, що не обмежені в праві укладати правочини, не визнані у

встановленому порядку недієздатними повністю або частково, не страждають на

захворювання, що перешкоджають усвідомленню ними суті цього договору (п.10 Договору).

ОСОБА_3 від імені покупця ОСОБА_2 ствердила, що покупець у шлюбі не перебуває, і що гроші, за які вона купила майно, яке є предметом цього правочину, є у її особистій приватній власності, та не є у спільній власності, про що повідомлено нею в окремій заяві, поданій нотаріусу до укладення цього договору, зміст якої доведено нотаріусом до відома продавця (п.12 Договору).

Право власності на майно, що є предметом цього договору, виникає у покупця відповідно до ст. 334 Цивільного кодексу України та ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з дня такої реєстрації (п.16 Договору).

Згідно п.21 спірного договору нотаріусом перевірено факт сплати продавцем податку, згідно ст.172 Податкового кодексу України, та військового збору згідно п.16-1 підрозділу 10 Перехідних положень Податкового кодексу України.

Приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу Усик Г.Я., на виконання ухвали Борщівського районного суду Тернопільської області від 10 березня 2021 року про витребування доказів, зокрема на підтвердження сплати податку згідно ст.172 Податкового кодексу України та військового збору за договором купівлі продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , укладеного 12 жовтня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрованого у реєстрі №1142, надано копії з копій квитанцій в рамках даного договору купівлі- продажу.

Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Тлумачення статті 629 ЦК України свідчить, що в ній закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зроблено висновок, що частинами першою і другою статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно з частинами першою та другою статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.

Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - «значної міри» позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору. В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі частини другої статті 651 ЦК України.

У кожному конкретному випадку питання про істотність порушення повинне вирішуватися з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення, а також установити, чи є дійсно істотною різниця між тим, на що має право розраховувати сторона, укладаючи договір, і тим, що в дійсності вона змогла отримати.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року в справі № 6-75цс13.

Позивач посилається на те, що відповідачка не провела повного розрахунку за спірним договором та допустила істотне порушення умов договору і на підтвердження невиконання умов спірного договору надав копію претензії від 03 липня 2020 року, адресовану відповідачці, в якій вказав їй, що станом на 03 липня 2020 року нею не проведено розрахунок щодо спірного договору, а саме не сплачено суму в розмірі 2637040,00 грн та просив сплатити таку до 20 липня 2020 року (а. с. 10).

Однак, суд зазначає, що самої лише претензії недостатньо для доведення того, що відповідачка не провела повного розрахунку за спірним договором та допустила істотне порушення умов договору, зокрема зміст претензії повністю суперечить змісту укладеного між сторонами договору.

Позивач як на підставу позовних вимог, зокрема, посилався також на те, що згідно Постанови Національного Банку України від 29 грудня 2017 року № 148 фізичні особи мають право здійснювати розрахунки між собою за договорами купівлі-продажу, які підлягають нотаріальному посвідченню, у розмірі до 50 000 грн включно. Платежі на суму, яка перевищує 50 000 гривень, здійснюються шляхом переказу коштів з поточного рахунку на поточний рахунок або внесення та/або переказу коштів на поточні рахунки (у тому числі на депозит окремий поточний рахунок у національній валюті). Отже, між ним та відповідачкою було погоджено ціну договору та визначено спосіб її перерахування продавцю, що фактично підтверджується оспорюваним договором, однак відповідачка в силу незрозумілих обставин, жодним чином не провела розрахунку ні у безготівковій ні в готівковій формі, як до укладання договору так і після його укладання.

На підтвердження наведеного, зокрема факту відсутності будь-яких грошових поступлень на його банківські рахунки від імені відповідачки, позивач також надав виписки щодо проведених операцій за його банківськими рахунками, відкритими у АТ «Приватбанк за період з 12 січня 2018 року по 22 червня 2020 року.

Так, згідно вимог п.п. 1 п. 7 р. ІІ Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління НБУ від 29 грудня 2017 року №148, яким встановлено, що фізичні особи мають право здійснювати розрахунки готівкою із суб`єктами господарювання протягом одного дня за одним або кількома платіжними документами - у розмірі до 50 000 гривень включно. Платежі на суму, що перевищує 50 000 гривень, проводяться через банки або небанківські фінансові установи, які в установленому законодавством України порядку отримали ліцензію на переказ коштів у національній валюті без відкриття рахунку, шляхом переказу коштів із поточного рахунку на поточний рахунок або внесення коштів до банку чи небанківської фінансової установи для подальшого їх переказу на поточні рахунки в банку.

Однак, твердження позивача, що відповідачка не провела з ним за спірним договором купівлі-продажу розрахунку ні у безготівковій ні в готівковій формі, як до укладання договору так і після його укладання, не заслуговують на увагу та повністю спростовуються спірним договором купівлі-продажу житлового будинку від 12 жовтня 2018 року, реєстровий № 1142, укладеним між позивачем та відповідачкою, посвідченим приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Усик Г.Я., зі змісту умов якого випливає, що підписання цього договору свідчить про те, що розрахунок за продане майно здійснений повністю та про відсутність претензій по оплаті з боку продавця до покупця (п.4 Договору).

Крім того, позивачем не надано будь-яких доказів на спростування тверджень відповідачки про факт повного готівкового розрахунку з ним за спірним договором купівлі-продажу в розмірі 2637040,00 грн., а також на спростування п.3 спірного договору, згідно якого за домовленістю сторін продаж вчинено за суму 2637040 грн. 00 коп., яку отримано продавцем від покупця до підписання цього договору повністю.

Суд вважає, що саме по собі порушення сторонами договору вимог вищенаведеного Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні не може бути підставою для розірвання спірного договору, оскільки позивачем не доведено, що порушені його права.

Окрім того, позивачем сплачено податки згідно ст.172 Податкового кодексу України та військовий збір за договором купівлі продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , укладеним 12 жовтня 2018 року між ним та відповідачкою ОСОБА_2 , що вбачається наданих нотаріусом копій з копій квитанцій в рамках даного договору купівлі- продажу.

Позивач, як сторона по справі, зобов`язаний довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, відповідно до ст.12 ЦПК України.

Суду не надано будь-яких доказів в розумінні ст.76-80 ЦПК України, на підтвердження заявлених позовних вимог.

Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, позивач не довів, що відповідачка в порушення істотних умов спірного договору не провела з ним розрахунку за спірний будинок, а тому в задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного, а також ст.ст.610, 628, 629, 651 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263, 265, п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання договору купівлі-продажу нерухомого майна - відмовити.

Судові витрати по справі покласти на сторони в тій частині, в якій вони їх понесли.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано учасниками справи протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Борщівський районний суд Тернопільської області до Тернопільського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , жителька АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа: приватний нотаріус Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Усик Галина Ярославівна (м.Чортків, вул.Шевченка Тараса,12 Тернопільської області) РНОКПП НОМЕР_3 .

Повне рішення складено 07 квітня 2021 року.

Головуючий