г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2667/20
Номер провадження 2-о/213/9/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2021 року Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Нестеренко О.М.

секретар судового засідання - Стаматова А.В.,

за участі заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кривому Розі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Територіальна громада м. Кривого Рогу в особі Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті Кривому Розі ради, про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеною заявою та просить встановити юридичний факт його проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу зі ОСОБА_2 в період з 01.11.1996 року по 18.01.2020 року, посилаючись на те, що проживав з нею з листопада 1997 року, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, фактично виконували права та обов`язки подружжя, проживала однією сім`єю як чоловік та жінка, від спільного проживання дітей у них немає. Разом вони придбали квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , де він з 04.04.2006 року зареєструвався і залишається в ній зареєстрованим по теперішній час. Вищезазначена квартира, в якій вони мешкали разом, належить на підставі договору купівлі продажу ОСОБА_2 . За час спільного проживання вони придбали автомобіль ВАЗ-2104, д.н.з НОМЕР_1 , який оформили на ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , він здійснив її поховання, та як чоловік розпорядився речами померлої. Для отримання спадщини після смерті ОСОБА_2 він вернувся до державного нотаріуса, який повідомив, що він не має права на спадщину, оскільки не являється офіційним чоловіком померлої, у зв`язку з чим він звернувся до суду з вищезазначеною заявою.

Ухвалою від 21.08.2020 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання у справі на 15.09.2020.

15.09.2020 судом витребувано із П`ятої криворізької державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 та інформацію стосовно кола спадкоємців, які зверталися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини, чи відмовою від її прийняття.

Ухвалою від 20.01.2021 закрито підготовче судове засідання та справу призначено до судового розгляду.

В судовому засіданні заявник вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених ним в заяві. Зазначив, що жив разом зі ОСОБА_2 з 1996 року, а з квітня 2005 року проживали у придбаній квартирі за адресою АДРЕСА_1 .

Належним чином повідомлений представник заінтересованої особи - Територіальної громади в особі Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті Кривому Розі ради в судове засідання не з`явився, жодних клопотань та пояснень стосовно заявлених вимог не надходило.

Суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності представника заінтересованої особи.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що проживає за адресою АДРЕСА_2 з 1975 року. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 переїхали в квартиру № 58 , яка знаходиться у сусідньому під`їзді. Іноді вона заходила до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в гості, але частіше вони спілкувались біля будинку, на вулиці. Нещодавно ОСОБА_2 померла.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснила, що проживає за адресою: АДРЕСА_4 з 1992 року, їй відомо, що ОСОБА_1 проживав разом зі ОСОБА_2 . Остання хворіла, і ОСОБА_1 доглядав за нею. Пояснила, що бувала в квартирі, де мешкали ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , стверджує, що мешкали вони родиною, вели спільний побут.

Вислухавши заявника, свідків, розглянувши матеріали справи, оцінивши надані заявником та витребувані судом докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Встановлено що заявник ОСОБА_1 з 04.04.2006 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 /а.с.3/.

Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 30.12.2005, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциним І.А., ОСОБА_2 купила квартиру за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.7-9/.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_2 є власницею автомобіля ВАЗ 2104, 1989 року випуску, реєстраційний державний номер НОМЕР_1 /а.с 12/.

Відповідно до акту, складеного ТОВ «УЮТ-2011» від 30.06.2020 ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 з 04.04.2006 /а.с.13/.

Згідно зі свідоцтвом про смерть від 20.01.2020, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.6/. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається із квартири за адресою: АДРЕСА_1 та автомобіля ВАЗ 2104, 1989 року випуску, р.н. НОМЕР_1 .

Згідно з матеріалами спадкової справи ОСОБА_2 її заведено 29.05.2020 за заявою ОСОБА_1 , відомості стосовно заповітів, спадкових договорів, видачу свідоцтв про право на спадщину іншим особам відсутні /а.с.38-54/.

Також встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до П`ятої криворізької державної нотаріальної контори із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , як спадкоємця четвертої черги спадкування, але постановою державного нотаріуса від 23.06.2020 у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, оскільки заявником не було надано документи, які підтверджують факт проживання разом зі спадкодавицею однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини /а.с.55/.

Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За приписами п.5 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частинами 1 та 2 ст.1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

За змістом ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Виходячи із положень ч.3 ст.1268 ЦК України, проживання повинно бути постійним, тобто носити тривалий характер, і не припинитися перед смертю спадкодавця, що є передумовою прийняття спадщини, якщо спадкоємець не відмовився від спадщини.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право па спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України.

Відповідно до п.9 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини.

Нормами ч.2, ч.4 ст.3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі ст.1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Таким чином, у зазначеній справі підлягали встановленню такі обставини, як факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю разом із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, так і тривалість такого проживання - щонайменше п`ять років.

Допитані в судовому засіданні свідки надали ідентичні покази та пояснили суду, що заявник ОСОБА_1 проживав разом зі ОСОБА_2 тривалий час, не менш як п`ять років до смерті ОСОБА_2 , заявник, піклувався про ОСОБА_2 під час її хвороби.

Однак, суд вважає, що покази вказаних свідків не містять інформації про предмет доказування, жоден свідок не підтвердив факт та обставини проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сім`єю, а лише надали покази про відомі їм обставини, оскільки тільки один свідок зазначив, що бував у них вдома, а з показів іншого видно, що в основному вони бачилися біля будинку, стосовно спільних коштів або спільного майна, ведення спільного господарства свідки інформацією не володіють.

Обставини щодо надання допомоги та піклування заявника про спадкодавицю не підтверджені, відповідних доказів суду не надано.

Крім того, судом не здобуто в судовому засіданні доказів ведення заявником та спадкодавицею спільного господарства, наявності у них спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї. При цьому, суд враховує, що наданими заявником документами підтверджено, що нерухоме майно (квартира) і рухоме майно (автомобіль) придбані саме ОСОБА_2 , право власності оформлено на її ім`я. Доказів фінансової участі заявника в придбанні цього майна, яке він зазначає спільним, суду не надано, не надали підтвердження цієї обставини і допитані судом свідки.

Також не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні пояснення свідків щодо надання заявником допомоги спадкодавцеві по господарству, витрати спільних коштів на проведення ремонтних робіт або утримання житла. А надану заявником інформацію про оплату комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 суд не може вважати доказом участі заявника в оплаті таких послуг за життя спадкодавця, оскільки інформація надана за період з січня по грудень 2020 року, тобто після смерті останньої.

Крім того, суд враховує, що відповідно до Постанови Верховного Суду у справі № 129/2115/15-ц від 14.02.2018 показання свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Суд критично ставиться до Акту від 30.06.2020, складеного мешканцями будинку АДРЕСА_1 , затвердженого посадовою особою ТОВ «УЮТ-2011», оскільки ним підтверджено лише той факт, що ОСОБА_1 проживає в кв. № 58 вказаного будинку з 04.04.2006 по теперішній час. Жодної інформації щодо спільного проживання заявника зі ОСОБА_2 , ведення ними спільного господарства такий акт не містить, і в ньому взагалі відсутнє прізвище ОСОБА_2 .

Також суд вважає, що заявником не доведено придбання автомобіля ВАЗ 2104 у листопаді 2006 року за час спільного проживання зі ОСОБА_2 , оскільки згідно з техпаспортом право власності на вказаний автомобіль за спадкодавицею оформлено 07.11.2000, а не у 2006, як стверджує заявник.

До того ж, суд вважає, що в заяві та в судовому засіданні заявником вказуються різні періоди спільного його проживання з померлою ОСОБА_2 .

Відповідно до положень ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що між ним та померлою ОСОБА_2 протягом останніх п`яти років до часу відкриття спадщини склалися відносини, що притаманні сім`ї, які б у своїй сукупності та взаємозв`язку переконливо свідчили б про те, що в спірний період часу сторони підтримували сімейні стосунки, та що у зазначений період вони були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет та мали взаємні права та обов`язки, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заявлених заявником вимог.

Вищезазначене узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним в Постанові Касаційного цивільного суду від 18.02.2021 у справі 703/3400/19, який згідно з положеннями ч.4 ст. 263 ЦПК України, ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» має враховуватись іншими судами при застосуванні відповідних норм права.

За викладених підстав суд вважає, що заява ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 1216-1218, 1220-1223, 1264 ЦК України, ст.3 СК України, ст.ст.4, 10-13, 81, 228-229, 293, 315, 319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні вимог ОСОБА_1 про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу зі ОСОБА_2 в період з 01.11.1996 року по 18.01.2020 року відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Інформація щодо учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 ;

Заінтересована особа: Виконавчий комітет Інгулецької районної у місті Кривому Розі ради м. Кривого Рогу - 50026, м. Кривий Ріг, пл. Гірницької Слави, 1.

Вступну та резолютивну частину рішення проголошено у судовому засіданні 01.04.2021.

Повне рішення складено та підписано 05.04.2021.

Суддя О.М. Нестеренко