Справа №: 653/3743/20
Провадження № 2-з/653/27/21
У Х В А Л А

іменем України

06 серпня 2021 року

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області Берлімова Ю.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Хоменко Тетяна Леонідівна про визнання права спільної сумісної власності на житловий будинок та земельну ділянку та визнання договорів купівлі-продажу недійсними,

ВСТАНОВИВ:

23 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Хоменко Тетяна Леонідівна про визнання права спільної сумісної власності на житловий будинок та земельну ділянку та визнання договорів купівлі-продажу недійсними.

04 серпня 2021 ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову.

Заява обґрунтована тим, що 20 серпня 2020 року його колишня дружина ОСОБА_3 продала ОСОБА_2 будинок, де він проживає ( АДРЕСА_1 ), а також земельну ділянку на якій він знаходиться. Зазначає, що житловий будинок і земельна ділянка є його із ОСОБА_3 спільною сумісною власністю, а тому продаж цього майна без його згоди вважає незаконним.

У зв`язку із цим ним подано позов про визнання його із ОСОБА_3 права спільної сумісної власності на зазначені житловий будинок та земельну ділянку та визнання договорів їх продажу ОСОБА_2 недійсними.

Зазначає, що таємне від позивача оформлення його колишньою дружиною ОСОБА_3 документів по вводу будинку в експлуатацію, свідоме внесення нею в офіційні документи відомостей про терміни будівництва, які не відповідали дійсності, приховане оформлення правовстановлюючих документів на своє ім`я, а також відкрите нехтування законом при відчуженні будинку та земельної ділянки, вбачається відверте бажання його колишньої дружини будь-яким способом позбавити позивача права власності на цю нерухомість. Тому, позивач вважає можливим подальше відчуження відповідачами цієї нерухомості, що істотно ускладнить поновлення його порушених прав, за захистом яких він звернувся до суду. На теперішній час йому відомо, що відповідач ОСОБА_2 встав на шлях відчуження зазначеної нерухомості, оскільки 21січня 2021 року він уклав договір іпотеки, який передбачає забезпечення виконання дуже великих зобов`язань відповідача-2 (7061280,00 грн.) саме нерухомим майном, яке є об`єктом спору по цій справі.

За таких обставин заявник вважає, що невжиття заходів забезпечення його позову може істотно ускладнити і навіть унеможливити виконання судового рішення та поновлення порушених прав, за захистом яких він звернувся до суду, у зв`язку із цим ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про забезпечення свого позову. Просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на земельну ділянку, кадастровий номер :21:027:0013, площею 0,1500 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 221), яка належить ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 ), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 із забороною вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо внесення змін відносно цієї земельної ділянки до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Також просить накласти арест на житловий будинок АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 221), який належить ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 ), та заборонити вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо внесення змін відносно цього будинку до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України суд проводить розгляд заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Суд, розглянувши заяву про забезпечення позову, приходить до наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Хоменко Тетяна Леонідівна, в якому просить:

- визнати їх, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , право спільної сумісної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Право особистої приватної власності ОСОБА_3 на цей житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами припинити.

- визнати їх, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , право спільної сумісної власності на земельну ділянку, площею 0,1500га, з кадастровим номером :21:027:0013, яка знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Право особистої приватної власності ОСОБА_3 на цю земельну ділянку припинити.

- визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та посвідчений 20 серпня 2020 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Хоменко Тетяною Леонідівною.

- визнати недійсним договір, купівлі-продажи земельної ділянки, площею 0,1500 га, з кадастровим номером :21:027:0013, яка знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 та посвідчений 20 серпня 2020 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Хоменко Тетяною Леонідівною.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №268580376 від 02 серпня 2021 року 21 січня 2021 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Воєводіною І.М. було внесено відомості, щодо договору іпотеки (зазначеного у позовній заяві майна) серія та номер 80 від 21 січня 2021 року відповідно до якого Іпотекодавець ОСОБА_2 забезпечив договором іпотеки виконання грошових зобов`язань на суму 7061280,00 грн. Іпотекодержатель ОСОБА_5 . Строк виконання основного зобов`язання до 20 січня 2022 року.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суддя виходить з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Так, частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

У відповідності з ч. 2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено зокрема: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Види забезпечення позову визначені положеннями статті 150 ЦПК України. Відповідно до частини 1 вказаної статті, позов забезпечується зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

У відповідності до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки сторони позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Разом з тим, забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ст. 150 ЦПК України).

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів.

Таким чином, з огляду на предмет позовних вимог та існування між сторонами спору щодо визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна, та визнання права спільної сумісної власності на вищезазначене нерухоме майно та земельну ділянку, а також той факт, що на теперішній час відповідач ОСОБА_2 оформив договір іпотеки на зазначену земельну ділянку та нерухоме майно, сума за договором основного зобов`язання складає 7061280,00 грн., враховуючи, що заходи забезпечення позову, які просить застосувати позивач є співмірним по відношенню до негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову поряд з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, суддя приходить до висновку, що з метою уникнення ускладнення виконання рішення суду (у разі задоволення позовних вимог), необхідно застосувати заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на вищевказане майно із забороною вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо внесення змін відносно цього майна до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 157, 258-261, 352-355 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Хоменко Тетяна Леонідівна про визнання права спільної сумісної власності на житловий будинок та земельну ділянку та визнання договорів купівлі-продажу недійсними задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку, кадастровий номер :21:027:0013, площею 0,1500 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 221), яка належить ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 ), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 із забороною вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо внесення змін відносно цієї земельної ділянки до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Накласти арест на житловий будинок АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 221), який належить ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_2 ), та заборонити вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо внесення змін відносно цього будинку до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Дані про позивача: (стягувач за виконавчим документом): ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Дані про відповідача: (боржник за виконавчим документом): ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Генічеський районний суд Херсонської області.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Генічеського районного суду Ю. Г. Берлімова