Справа № 686/340/21
Провадження № 2/686/2247/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

29.03.2021

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

в складі : головуючого судді - Заворотної О.Л.,

секретаря судового засідання - Сікори Ю.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницький в порядку ст. 247 ЦПК України, за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення авансу за попереднім договором,

встановив:

В січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення авансу за попереднім договором, в обґрунтування якого вказав, що 23.10.2020 між позивачем та відповідачем було укладено договір про наміри щодо купівлі-продажу нерухомого майна, згідно умов якого сторони домовились та зобов`язались укласти (нотаріально посвідчити) договір купівлі-продажу об`єкта не пізніше 06 листопада 2020 року. На підтвердження зобов`язань, позивачем передано відповідачу аванс в сумі 28100грн., що за курсом НБУ на день укладення договору еквівалентно 1000,00 доларів США, крім цього згідно умов договору, якщо продавець не виконує всі зобов`язання за договором, то він зобов`язується повернути покупцю аванс та платити штраф. У визначений договором строк, відповідач не виконав умови договору і підписання та укладання договору купівлі-продажу об`єкта не відбулось. В листопаді 2020 позивач направив відповідачу вимогу про повернення авансу, однак відповіді не отримав, у зв`язку з чим звернувся до суду та просить стягнути з відповідача аванс за попереднім договором в сумі 28100грн. Та понесені судові витрати.

В судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили задовольнити в повному обсязі, не заперечують проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, заяви про розгляд справи без його участі не надсилав, відзив на позов не подав.

За таких обставин, суд із письмової згоди представника позивача ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст.ст. 280, 281 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 23 жовтня 2020 року між сторонами укладено договір про наміри щодо купівлі-продажу нерухомого майна.

В зазначеному вище договорі передбачено, що:

- відповідно до п.2.1. вказаного договору предметом даного договору є зобов`язання сторін щодо укладання в майбутньому договору купівлі-продажу об`єкту нерухомого майна, який являє собою будинок, земля, розташовані за адресою АДРЕСА_1 .

- в п.2.2 сторони домовились та зобов`язались укласти (нотаріально посвідчити) договір купівлі-продажу не пізніше 06 листопада 2020 року.

- на підтвердження зобов`язання, встановленого цим договором покупець передає, а продавець приймає в рахунок належних за договором купівлі-продажу об`єкта платежів аванс у розмірі 28100грн., що за курсом НБУ на день укладання цього договору еквівалентно 1000 доларів США. Сума авансу підлягає заліку в ціну. на забезпечення його виконання, сторона 2 видає стороні 1 в рахунок належних з неї за основним договором платежів аванс у розмірі 23688 гривень 50 копійок (п.2.1. договору).

- права та взаємні зобов`язання сторін, щодо авансу у розмірі 28100грн. у разі їх порушення визначені у пунктах 5.2 -5.5 договору.

24.11.2020 ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_3 із досудового вимогою про повернення авансу, яка відповідачем залишена без реагування.

Між сторонами виник спір стосовно повернення коштів, внесених за попереднім договором в зв`язку з ухиленням продавця від його виконання.

Відповідно до ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Законом може бути встановлено обмеження щодо строку (терміну), в який має бути укладений основний договір на підставі попереднього договору. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Договір про наміри (протокол про наміри тощо), якщо в ньому немає волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору, не вважається попереднім договором (ч. 1, 4 ст. 635 ЦК України).

Укладений між позивачем та відповідачем договір від 23.10.2020 року відповідає вимогам законодавства щодо попереднього договору, у ньому міститься волевиявлення сторін щодо надання йому сили попереднього договору. В якому міститься вимога про укладення у строк не пізніше 06.11.2020 року договору купівлі-продажу будинку та земельної ділянки. Однак основний договір купівлі-продажу, щодо якого укладався попередній договір від 23.10.2020, між сторонами укладено не було.

Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі статтею 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Отже, ознакою завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, одночасно є способом платежу та способом забезпечення виконання зобов`язання.

Аванс це спосіб платежу, він не має забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати, яка підлягає поверненню у випадку не виконання зобов`язання.

Отже платіж, переданий ОСОБА_1 ОСОБА_3 за попереднім договором, є авансом та підлягає поверненню власникові в розмірі 28100,00 грн.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 296/10217/15-ц (провадження 14-727цс19).

Частиною третьою статті 12, частинами першою, п`ятою, шостою статті81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню аванс за договором про наміри щодо купівлі-продажу нерухомого майна від 23.10.2020 в сумі 28100грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 3ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.ч.3-6 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч.ч. 1, 2ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Позивачем надано акт приймання передачі наданих послуг до договору про надання правничої (правової) допомоги від 29.03.2021, де зазначено детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом Князюком Д.К. та квитанцію до прибуткового касового ордера № 29 від 29.03.2021 на суму 2500грн.

При поданні позову позивачем сплачено судовий збір в сумі 840,80грн., таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі судовий збір в сумі 840,80 грн. та витрати на правничу (правову) допомогу в сумі 2500,00грн., а всього 3340,80грн.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76, 81, 133, 137, 141, 246, 258, 259, 263-265, 280-281, 430 ЦПК України, ст.ст. 546, 570, 626, 635 ЦК України, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення авансу за попереднім договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аванс за попереднім договором від 23.10.2020 в сумі 28100грн. (двадцять вісім тисяч грн. 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати: судовий збір в сумі 840,80 грн. та витрати на правничу (правову) допомогу в сумі 2500,00грн., а всього 3340,80грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , прож. АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , прож. АДРЕСА_3 .

Дата складення повного рішення суду 02.04.2021 року.

Суддя: