ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/1924/20 Номер провадження 22-ц/814/1201/21Головуючий у 1-й інстанції Олефір А. О. Доповідач ап. інст. Пікуль В. П.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Пікуля В.П.,

суддів Одринської Т.В., Панченка О.О.,

при секретарі Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Артюх Анжела Петрівна на рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 01 березня 2021 року (повний текст рішення складено 04 березня 2021 року) у справі за позовом ОСОБА_2 до Глобинської міської ради Полтавської області, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_1 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду першої інстанції з позовною заявою до Петрівської сільської ради Глобинського району Полтавської області, правонаступником якої є Глобинська міська рада Полтавської області, третя особа без самостійних вимог ОСОБА_1 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Позов обґрунтовано тим, що з 1996 року позивач та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Під час спільного проживання, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 , у них народився син, який був зареєстрований на прізвище « ОСОБА_4 » у зв`язку з перебуванням ОСОБА_3 у зареєстрованому шлюбі, який останній розірвав у грудні 1999 року.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вирішили не реєструвати шлюб та разом проживали за адресою: АДРЕСА_1 , де останній з 02 вересня 2004 року був зареєстрований за вищевказаним місцем проживання.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Глобинського районного управління юстиції у Полтавській області.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 3,92 га, кадастровий номер :00:008:0029, яка розташована на території Петрівської сільської ради Глобинського району.

З метою отримання спадщини вона звернулася до Глобинської державної нотаріальної контори, де після смерті ОСОБА_3 було заведено спадкову справу № 14/2016, однак 21 січня 2020 року нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки є непідтвердженим факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менше п`яти років до часу відкриття спадщини. ОСОБА_2 зверталася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин в порядку окремого провадження та рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 04 березня 2020 року її заяву було задоволено, проте вказане рішення було скасоване за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , який є рідним сином померлого ОСОБА_3 та який не прийняв спадщину. Тому вона вимушена звернутися з позовом на загальних підставах.

У зв`язку з вищевказаним прохала встановити факт, що має юридичне значення, а саме те, що ОСОБА_2 проживала зі спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 01 березня 2021 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Встановлено факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що наданими позивачем доказами підтверджується вищевказаний юридичний факт, тому позов є законним та підлягає задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Із рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 01 березня 2021 року не погодився ОСОБА_1 , який оскаржив дане рішення суду в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі просить оскаржуване судове рішення скасувати та ухвалити нове рішення суду, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_2 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Позиції учасників справи

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі скаржник посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, тому вважає, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню.

Скаржником зазначено, що жодного доказу проживання з померлим однією сім`єю позивачем не було надано, обставини, зазначені позивачем не знайшли свого підтвердження в суді та є необґрунтованими.

Також ОСОБА_1 зазначає, що позивачем не було доведено того, що вона не перебувала у шлюбних відносинах в період встановлення факту проживання однією сім`єю, натомість суд першої інстанції попри норми чинного цивільного процесуального законодавства самостійно долучив до матеріалів цивільної справи в якості доказу витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб від 17 березня 2016 року.

Скаржником вказано, що судове рішення, яке було проголошено 01 березня 2021 року у відкритому судовому засіданні було зареєстровано у Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі 28 лютого 2021 року, що підтверджує те, що суд першої інстанції заздалегідь знав про результати розгляду даної цивільної справи, що суперечить нормам цивільного процесуального законодавства.

Також наголошено, що судом першої інстанції не було встановлено хто ж володіє 3/10 частинами домоволодіння, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , адже з матеріалів справи не вбачається хто ж надав згоду на реєстрацію місця проживання померлого за вказаною адресою.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу з поданими уточненнями представник ОСОБА_2 - адвокат Левицький В.І. просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі.

На думку представника позивача, апеляційна скарга є безпідставною та такою, що обмежується загальними термінами щодо порушення, а рішення суду першої інстанції ухвалено із дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Щодо явки та позиції учасників справи в суді апеляційної інстанції

В судовому засіданні представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував, прохав оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Представник ОСОБА_1 підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, які з`явилися в судове засідання,перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходить до такого висновку.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серія НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Глобинського районного управління юстиції у Полтавській області 10 серпня 2015 року (а.с.19).

ОСОБА_3 належала земельна ділянка сільськогосподарського призначення, площею 3,92 га, кадастровий номер: :00:008:0029, яка розташована на території Петрівської сільської ради Глобинського району (а.с.15-16).

Постановою державного нотаріуса Глобинської державної нотаріальної контори від 21 січня 2020 року ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 у зв`язку із відсутністю рішення суду, яким згідно статті 1264 ЦК України встановлено факт проживання ОСОБА_2 з померлим не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (а.с. 41-42).

Відповідно до копії паспорту серії НОМЕР_2 , виданого Глобинським РВ УМВС України в Полтавській області 02 вересня 2004 року, місце реєстрації ОСОБА_3 з 02 вересня 2004 року зазначено: АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Згідно копії домової книги на домоволодіння, що розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 з 02 вересня 2004 року зареєстрований за вказаною адресою, ОСОБА_2 зареєстрована у вказаному домоволодінні з 04 квітня 1997 року (а.с. 13-14).

7/10 частин домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 належало батьку ОСОБА_2 - ОСОБА_5 , яке 18 лютого 2008 року успадкувала позивач (а.с.12).

Відповідно до копії довідки про місце реєстрації громадянина на день його смерті від 24 грудня 2019 року № 02-04/21564, виданої Виконавчим комітетом Глобинської міської ради, ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 02 вересня 2004 року та знятий з реєстрації 29 вересня 2015 року. Разом з ним на день смерті була зареєстрована, зокрема, співмешканка - ОСОБА_2 (а.с.40).

Позиція суду апеляційної інстанції

Щодо встановлення факту

Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною першою статті 1221 ЦК України передбачено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України).

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Звертаючись до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем, ОСОБА_2 вказувала, що вона з 1999 року проживала разом з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю без реєстрації шлюбу.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга статті 77 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України)

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (стаття 80 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 08 травня 2020 року у справі №643/3240/17 зазначено, що матеріально-правовий зміст обов`язку подавати докази полягає в тому, що у випадку його невиконання суб`єктом доказування і неможливості отримання доказів суд має право визнати факт, на який посилалася заінтересована сторона, неіснуючим, чи навпаки, як це має місце при використанні презумпції, існуючим, якщо інше не доказано другою стороною.

Задовольняючи позовні вимоги щодо встановлення факту проживання позивача із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, суд дійшов до правильного висновку, що наявні у матеріалах справи докази, а саме: спільне місце проживання та реєстрації ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , наявність у позивача оригіналів документів виданих на ім`я померлого, укладення ОСОБА_3 договору про надання послуг інтернету за адресою спільного проживання, зазначення позивача як «співмешканки» ОСОБА_3 у довідці виконавчого комітету Глобинської міської ради про місце реєстрації померлого на день смерті від 24 грудня 2019 року, наявність спільних фотокарток, у своїй сукупності підтверджують факт проживання позивача із ОСОБА_3 однією сім`єю у вказаний період.

Щодо порушення прав особи, яка подала апеляційну скаргу

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні.

Частиною першою статті 352 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Так, до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 01 березня 2021 року звернувся ОСОБА_1 - третя особа без самостійних вимог.

Частинами четвертою-п`ятою статті 82 ЦПК України закріплено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у провадженні Полтавського апеляційного суду перебувала цивільна справа №527/1418/20 за позовом ОСОБА_1 до Петрівської сільської ради Глобинського району, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Глобинська державна нотаріальна контора Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Так, у постанові апеляційного суду від 23 червня 2021 року по вищевказаній справі встановлено, що ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою державного нотаріуса Глобинської державної нотаріальної контори Полтавської області від 15 липня 2020 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 у зв`язку з пропуском шестимісячного терміну для прийняття спадщини.

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 18 березня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Петрівської сільської ради Глобинського району, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Глобинська державна нотаріальна контора Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовлено.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 23 червня 2021 року змінено мотивувальну частину рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 18 березня 2021 року в частині підстав відмови.

З вищевказаного вбачається, що особа, яка подала апеляційну скаргу, будучи спадкоємцем за законом після смерті свого батька, у встановлений законодавством строк спадщину не прийняв, а в судовому порядку йому було відмовлено від встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

Отже, підсумовуючи все вищезазначене, колегія суддів вважає, що рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 01 березня 2021 року не стосується прав та обов`язків третьої особи, адже встановлення факту проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_3 однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини не впливає на права, свободи, інтереси та (або) обов`язки скаржника.

Враховуючи, що ОСОБА_1 є учасником справи, а саме третьою особою, від має право оскаржити рішення суду, однак відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Щодо інших доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції всупереч вимогам цивільного процесуального законодавства за власною ініціативою долучив в якості доказу витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 17 березня 2016 року, яким встановлено факт неперебування позивача у шлюбних відносинах за період встановлення факту проживання однією сім`єю.

Однак вищевказане не впливає на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, адже встановлення факту перебування чи неперебування позивача та спадкодавця у шлюбі має вагоме значення при вирішенні даної справи, бо відповідно до статті 25 СК України жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі.

Також заслуговує на увагу те, що позивач звертаючись з даним позовом до суду першої інстанції додала до позовної заяви копію свідоцтва про розірвання шлюбу ОСОБА_3 з ОСОБА_6 03 грудня 1999 року.

Що ж стосується твердження скаржника про реєстрацію повного тексту оскаржуваного рішення 28 лютого 2021 року, тобто до моменту його проголошення вступної та резолютивної частини у судовому засіданні 01 березня 2021 року, то колегія суддів не бере до уваги даний довід, адже з поданої роздруківки із сайту Електронного суду неможливо ідентифікувати, яке саме рішення було створено 28 лютого 2021 року.

До того ж з протоколу судового засідання вбачається, що рішення суду (вступна та резолютивна частини) були проголошені 01 березня 2021 року, а з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що вступна та резолютивна частина рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 01 березня 2021 року була надіслана судом до електронної системи 02 березня 2021 року, тобто після її проголошення у судовому засіданні.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Як вбачається з частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про задоволення позовної заяви, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Отже, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Щодо судових витрат

За правилами частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Артюх Анжела Петрівна - залишити без задоволення.

Рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 01 березня 2021 року- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 09 серпня 2021 року.

Головуючий В.П. Пікуль

Судді Т.В. Одринська

О.О. Панченко