Справа №: 653/660/21
Провадження № 2/653/677/21
У Х В А Л А

іменем України

про залишення позову без руху

22 березня 2021 року

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області Делалова О.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Верона» про захист прав споживачів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Генічеського районного суду з вказаним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Верона» про захист прав споживачів, в якому просить визнати договір позики, укладений 10.10.2020 р. між нею та ТОВ «ФК «Верона» недійсним; розглянути клопотання про витребування у ТОВ «ФК «Верона» оригінал кредитного договору.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що між нею та ТОВ «ФК «Верона» було укладено договір позики, відповідно до якого нею отримано позику, однак, ознайомившись зі змістом договору, вона вважає його недійсним, оскільки: нею не було підписано договір відповідно до вимог ЗУ «Про електронну комерцію» та ЗУ «Про захист прав споживачів»; договір не прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі через те, що акцептування пропозиції відповідачем не відповідає вимогам ч.6 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію»; договір не укладено у письмовій формі, в порушення вимог ст.ст.1046, 1047 ЦК України; відповідачем введено її в оману щодо істотних умов договору; договір був укладений з використанням нечесної підприємницької практики.

Позовні вимоги та спосіб захисту порушеного права позивач обґрунтовує нормами ЦК України, ЗУ «Про захист прав споживачів», ЗУ «Про електронну комерцію».

Щодо звільнення від сплати судового збору позивач посилається на вимоги ЗУ «Про захист прав споживачів».

Відповідно до вимог ст.187 ЦПК України, суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє, чи відповідає вона вимогам, викладеним у ст.ст.175, 177 ЦПК України, чи немає підстав для залишення її без руху, повернення чи відмови у відкритті провадження і за відсутності таких підстав відкриває провадження у справі.

Згідно з вимогами ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки її подано з порушенням вимог цивільного процесуального законодавства України.

Так, у порушення вимог ст.175 ЦПК України, в позові не зазначено:

- чи отримувала позивачка кошти за оскаржуваним договором позики;

- жодних доказів, що підтверджують обставини, викладені в позові (не надання повної інформації про умови кредитування, відсутності підпису позивача у договорі і т.ін.);

- відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися;

- підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- яку мету переслідує позивач даним позовом: визнати недійсним договір чи розстрочити повернення отриманих коштів.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У порушення даної норми закону доказів сплати судового збору до позову не додано.

Звертаючись до суду, позивач посилається на Закон України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про судовий збір» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Відповідно до укладеного між сторонами договору позики від 10 жовтня 2020 року позивач отримала кредит у розмірі 11 900, 00 гр. строком на 29 календарних днів з 10.10.2020р. по 06.11.2020р.

Кредитний договір був укладений в електронному вигляді та підписаний електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію».

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про споживче кредитування» цей Закон не поширюється на договори, що містять умову про споживчий кредит у формі кредитування рахунку зі строком погашення кредиту до одного місяця, та кредитні договори, що укладаються на строк до одного місяця.

Виходячи з цього, вказаний договір не відноситься до споживчого кредитування, а тому позивач не є споживачем у розумінні вимог Закону України» Про захист прав споживачів», та відповідно, не звільняється від сплати судового збору на підставі даного Закону.

Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Законом України «Про Державний бюджет на 2021 рік» з 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2 270,00 гр.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, розмір судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 908,00 гр.

Частиною 3 ст.177 ЦПК України встановлено, що у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача, в тому числі, про витребування доказів.

Тобто таке клопотання додається до позовної заяви та повинно відповідати вимогам ст.ст.84, 182-183 ЦПК України.

Учасник справи вправі подати до суду клопотання про витребування доказів лише у разі неможливості самостійно надати цей доказ.

Разом з тим, будь- яких обставин щодо неможливості самостійно подати вказаний доказ суду, позивачкою не зазначено, а виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, збирання доказів не є обов`язком суду, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках .

Крім того, позивачкою не дотримана процесуальна форма вказаного клопотання, встановлена ст. 84 ЦПК України.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху та строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Верона» про захист прав споживачів залишити без руху, запропонувавши позивачу усунути недоліки вказані в мотивувальній частині ухвали в строк не пізніше десяти днів з дня отримання ухвали.

Роз`яснити позивачці, що у випадку невиконання ухвали суду, позовна заява буде вважатися неподаною та їй повернута.

Копію ухвали направити позивачці.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Генічеського районного суду О. М. Делалова