КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/5557/2021
справа № 939/1069/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 квітня 2021 року Київський апеляційний суд в складі:

Суддя - доповідач: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 26 січня 2021 року, постановлену суддею Міланіч А.М. про залишення без розгляду заяви по цивільній справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа - Центральне міжрегіональне управління ДМС у м. Києві та Київській області, про встановлення факту, що має юридичне значення - встановлення особи,

У С Т А Н О В И Л А :

У червні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення - встановлення особи, обґрунтованою тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Талліні, в тому ж році повернувся до України, і з того часу постійно проживає на території України, однак паспорт громадянина України отримати не може вже тривалий час. 22 листопада 2018 року рішенням Бородянського районного суду Київської області було встановлено факт, що має юридичне значення, а саме, що він постійно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року і по теперішній час. Проте, коли він із судовим рішенням звернувся до міграційної служби із заявою про оформлення паспорта та встановлення особи, то отримав відповідь, що для підтвердження громадянства України надається довідка про реєстрацію особи громадянином України і лише після цього приймається рішення відносно встановлення особи та документування паспортом України. Просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме встановити його особу - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Талліна, ЕРСР.

Ухвалою Бородянського районного суду Київської області від 26 січня 2021 року заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа - Центральне міжрегіональне управління ДМС у м. Києві та Київській області, про встановлення факту, що має юридичне значення - встановлення особи залишено без розгляду.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник заявника звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду та прийняти нове рішення, яким заяву задовольнити, обґрунтовуючи тим, що суд першої інстанції не врахував передбачену Порядком процедуру встановлення належності до громадянства України та дійшов до помилкового висновку про наявність у заявника громадянства України відповідно до рішення суду. Висновок про наявність спору між заявником та міграційною службою також не ґрунтується ані на нормах чинного законодавства, ні на матеріалах справи.

Представник заявника у суді апеляційної інстанції підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Представник ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, причину неявки суду не повідомили.

На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності осіб, що не з`явились.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що наявний спір про право.

Колегія суддів з таким висновком суду погоджується виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується із наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Бородянського районного суду Київської області від 22 листопада 2018 року було встановлено факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Талліна (ЕРСР), постійно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року по теперішній час (а.с.8-10). Разом з тим, коли заявник з даним судовим рішенням звернувся до міграційної служби із заявою про оформлення паспорта та встановлення особи, то отримав відповідь, що для підтвердження громадянства України надається довідка про реєстрацію особи громадянином України, і лише після цього приймається рішення відносно встановлення особи та документування паспортом України. При цьому, заявнику було рекомендовано звернутись до суду з питання встановлення особи (а.с.12).

У зв`язку із викладеним заявник звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме: встановити його особу - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Талліна.

Відповідно до ч. 1 ст.3 Закону України "Про громадянство України" громадянами України є:

1) усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України;

2) особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України "Про громадянство України" (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав.

Відповідно до п. 1 Розділу ІІІ Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України для оформлення паспорта особа, яка досягла 16-річного віку, або її законний представник (далі - заявник) подає:

1) заяву;

2) рішення суду;

3) свідоцтво про народження або документ, що підтверджує факт народження, виданий компетентними органами іноземної держави;

4) оригінали документів, що підтверджують громадянство та посвідчують особу батьків (або одного з них), що на момент народження особи перебували(в) у громадянстві України (для підтвердження факту належності особи до громадянства України). У разі відсутності таких документів або в разі, якщо батьки (чи один із батьків) такої особи на момент її народження були (був) іноземцями(ем) або особами(ою) без громадянства, або в разі набуття особою громадянства України на території України подається довідка про реєстрацію особи громадянином України;

5) дві фотокартки розміром 3,5 x 4,5 см;

6) довідку про реєстрацію / зняття з реєстрації місця проживання особи;

7) довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (для внутрішньо переміщених осіб);

8) посвідчення про взяття на облік бездомної особи, видане відповідним центром обліку бездомних осіб (для бездомних осіб).

Заявник, який звертається за оформленням паспорта вперше після досягнення 18-річного віку, додатково подає (за наявності) документ, виданий відповідним органом, установою, організацією, який містить фотозображення особи, на ім`я якої оформлюється паспорт.

За відсутності таких документів стосовно цієї особи проводиться процедура встановлення особи, визначена в розділі VIII цього Тимчасового порядку. У такому випадку заявник подає письмове звернення у довільній формі, у якому зазначаються адреси місць проживання, навчання, роботи, перебування в установах виконання покарань та інша інформація, відомості про батьків або інших родичів, які залучатимуться до проведення процедури встановлення цієї особи.

Відповідно до Розділу УІІІ вказаного Порядку процедура встановлення особи проводиться в обов`язковому порядку для осіб, які вперше отримують паспорт після досягнення 18-річного віку. Особі пропонується надати наявні документи, у тому числі з фотозображеннями. За відсутності документів, за якими може бути встановлено особу, з метою встановлення особи проводиться опитування родичів, здійснюється перевірка за даними відомчої інформаційної системи ДМС та засобами поштового або фельд`єгерського зв`язку надсилаються запити до органів державної влади. Висновок за результатами проведення процедури встановлення особи, погоджений з керівником територіального підрозділу ДМС, затверджується керівником територіального органу ДМС. Установлення особи проводиться протягом 30 календарних днів з дня подання заяви, за потреби проведення додаткових перевірок строк продовжується до 60 календарних днів, про що інформується заявник у письмовій формі.

Як вбачається з наданої ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області копії справи про встановлення особи ОСОБА_2 , відносно заявника було розпочато процедуру встановлення його особи відповідно до вимог вищезазначеного Порядку, зібрано документи, що підтверджують його особу, за результатами чого було складено висновок щодо документування ОСОБА_2 паспортом громадянина України після процедури встановлення належності до громадянства України, однак, даний висновок не був затверджений начальником ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області, так як ОСОБА_2 не надав документ, що підтверджує його належність до громадянства України (72-112).

За рішенням Бородянського районного суду Київської області від 22.11.2018 року було встановлено факт, що ОСОБА_2 постійно проживав на території України станом на 24 серпня 1991 року по теперішній час.

Таким чином , Державна міграційна служба України відмовила у розпочинанні процедури встановлення особи, так як дана процедура стосується лише громадян України, хоча існує рішення Бородянського районного суду Київської області, яке є підставою для визнання громадянства заявника, яке органами ДМС України до уваги не приймається, тому в даному випадку має місце спір про право.

Виходячи з цих обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, про те, що існує спір про право, оскільки заявник у своїй заяві просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме встановити його особу - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Талліна, ЕРСР. Однак, з відповіді міграційної служби вбачається, що для розгляду його питання про видачу паспорта громадянина в пакеті документів не вистачає довідки про реєстрацію особи громадянином України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про залишення заяви без задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України апеляційний суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргуОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Бородянського районного суду Київської області від 26 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови виготовлено 06 квітня 2021 року.

Суддя - доповідач:

Судді: