КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 756/795/20
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/5711/2020
Головуючий у суді першої інстанції: Плахотнюк К.Г.
Доповідач у суді апеляційної інстанції:Семенюк Т.А.

07 квітня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Кирилюк Г.М., Махлай Л.Д.,

при секретарі - Максюк І.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 16 листопада 2020 року в справі за поданням приватного виконавця Корольова Вадима Вячеславовича, заінтересовані особи ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, -

В С ТА Н О В И В :

У січні 2020 року до суду звернувся приватнийвиконавець виконавчого округу міста Києва Корольов В.В. із подання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, посилаючись в обґрунтування подання на те, що на виконанні у провадженні виконавчого округу міста Києва перебуває виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-4023/10 виданого 22.02.2011 року Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості у розмірі 85 344, 91 дол. США, що за курсом НБУ на дату проведення розрахунку еквівалентно 681 931, 43 грн. та 16 496, 27 грн.

На адресу боржника рекомендованим листом було направлено постанову про відкриття виконавчого провадження від 29.05.2019 року.

Зазначає, що за згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, боржник передав в іпотеку квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та зазначений як її власник.

30.05.2019 року винесено постанову про арешт майна боржника, а саме квартири АДРЕСА_2 .

КП Київської міської ради «Київське бюро технічної інвентаризації» повідомило, що квартира АДРЕСА_2 не зареєстрована на підставі договору купівлі-продажу від 08.05.2008 року за № 1325 на ім`я ОСОБА_2 .

Відповідно до договору іпотеки № PCL-005/074/2008 від 08.05.2008 року ОСОБА_2 на праві власності належить квартира АДРЕСА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шепелюк О.Г. 08.05.2008 року за реєстровим № 1325, зареєстрованим у Державному реєстрі правочинів приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шепелюк О.Г. 08.05.2008 року, за змістом якого ОСОБА_3 (продавець) продав, а ОСОБА_2 (покупець) придбав у власність квартиру АДРЕСА_2 .

За повідомленнямОболонської РДА ОСОБА_2 за адресою - АДРЕСА_1 не зареєстрований.

Відповідно до інформаційної довідки №168600221 від 30.05.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, зазначене нерухоме майно не було належним чином зареєстроване у встановленому законом порядку у зв`язку з чим відсутній запис щодо належності його боржнику.

Зазначає, що ОСОБА_2 порушив порядок реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_2 .

У зв`язку із викладеним, просив надати дозвіл на звернення стягнення на нерухоме майно боржника за виконавчим провадженням №59238990, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку, а саме квартиру АДРЕСА_2 , та належить ОСОБА_2 у розмірі необхідному для виконання за виконавчим документом, з урахуванням витрат виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця, а саме 768 270, 47 грн.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 16 листопада 2020 року подання приватного виконавця Корольова В.В., заінтересовані особи ОСОБА_2 , ПАТ«ОТП Банк» про звернення стягнення на нерухоме майно, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, задоволено.

Надано дозвіл на звернення стягнення на нерухоме майно боржника за виконавчим провадженням 59238990, право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку, а саме квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 у розмірі необхідному для виконання за виконавчим документом, з урахуванням витрат виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця, а саме 768 270 грн. 47 коп.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду від 16 листопада 2020 року та направити справу на продовження розгляду до першої інстанції, вважаючи, що судом порушено норми процесуального права та не враховано обставини, які мають суттєве значення для справи.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначив, що розгляд справи за відсутності учасника, не залученого до розгляду справи належним чином, визнавався Верховним Судом достатньою підставою для скасування рішень судів першої та апеляційної інстанцій, (постанова КЦС/ВС від 14 січня 2019року справа № 676/553/17), враховуючи неналежне повідомлення скаржника, незалучення до розгляду справи власника нерухомого майна ОСОБА_3 , відносно якого було здійснено подання, скаржник вважає, що наявні усі підстави для скасування оскаржуваного рішення.

Також зазначив, що під час розгляду справи, судом першої інстанції було встановлено, що право власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_2 не було зареєстровано за скаржником у встановленому законом порядку, передусім з підстав наявності обмеження (заборони відчуження) вказаної квартири на момент укладення договору купівлі-продажу та іпотечного договору вказаної квартири.

Таким чином, скаржник вважає суд першої інстанції дійшов передчасних висновків про причини перереєстрації нерухомого майна квартири АДРЕСА_2 , та передчасно задовольнив подання приватного виконавця.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні приватного виконавця Корольова В.В. виконавчого округу міста Києва перебуває виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 2-4023/10 виданого 22.02.2011 року Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості у розмірі 85 344, 91 дол. США, що за курсом НБУ на дату проведення розрахунку еквівалентно 681 931, 43 грн. та 16 496, 27 грн. (а.с. 3, 6-7).

Згідноінформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, ОСОБА_2 передав в іпотеку квартиру за адресою: АДРЕСА_1 та зазначений як її власник (а.с. 8).

30.05.2019 року винесено постанову про арешт майна боржника - квартири АДРЕСА_2 (а.с. 9).

Листами № 062/14 - 10287 (И-2019) від 25.07.2019 року на запит № 1695 від 09.07.2019 року та № 062/14 - 12763 (И-2019) від 18.09.2019 року на запит № 2115 від 29.08.2019 року КП Київської міської ради «Київське бюро технічної інвентаризації» повідомило, що квартира АДРЕСА_2 не зареєстрована на підставі договору купівлі-продажу від 08.05.2008 року за № 1325 на ім`я ОСОБА_2 (а.с. 10-11, 12).

За даними ЦМУ ДМС від 18.07.2019 року ОСОБА_2 за обліками відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання у м. Києві не значиться (а.с. 19).

Відповідно до договору іпотеки № PCL-005/074/2008 від 08.05.2008 року ОСОБА_2 на праві власності належить квартира АДРЕСА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шепелюк О.Г. 08.05.2008 року за реєстровим № 1325, зареєстрованим в Державному реєстрі правочинів приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шепелюк О.Г. 08.05.2008 року (а.с. 4-5).

За змістом договору купівлі-продажу від 08.05.2008 року та витягу з Державного реєстру правочинів № 5895722 від 08.05.2008 року про реєстрацію договору купівлі-продажу від 08.05.2008 року, ОСОБА_3 продав, а ОСОБА_2 придбав у власність квартиру АДРЕСА_2 (а.с. 13-14).

Листом № 104-6909 від 30.07.2019 року Оболонська РДА повідомила, що ОСОБА_2 за адресою - АДРЕСА_1 не зареєстрований (а.с. 17-18).

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що боржником ОСОБА_2 не зареєстровано в установленому законом порядку право власності на майно щодо якого має бути звернуто стягнення, а саме на квартиру АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Зач. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Загальний порядок звернення стягнення на заставлене майно визначений статтею 50 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

Відповідно до ч. 4 ст. 50 Закону після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме майно боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Згідно ч. 1 ст. 53 Закону виконавець має право звернути стягнення на майно боржника, що перебуває в інших осіб, а також на майно та кошти, що належать боржнику від інших осіб. Зазначені особи зобов`язані подати на запит виконавця у визначений ним строк відомості про належне боржнику майно, що перебуває у них, та майно чи кошти, які вони повинні передати боржнику.

Так, державний виконавець у своєму поданні порушує питання про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_2 , право власності на яку не зареєстроване у встановленому законодавством порядку за боржником ОСОБА_2 .

За правилами ст. 657 ЦК України (в редакції станом на час укладення договору купівлі-продажу), договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, а відповідно до ч. ч. З, 4 ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним; якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації.

Статтею 210 ЦК України визначено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Відповідно до Тимчасового порядку державної реєстрації правочинів, затвердженого постановою КМУ № 671 від 26.05.2004 року «Про затвердження Тимчасового порядку державної реєстрації правочинів у редакції станом на 2008 рік). Державна реєстрація правочинів проводиться відповідно до вимог ЦК України шляхом внесення відповідної інформації до Державного реєстру правочинів.

Судом встановлено, що з моменту нотаріального посвідчення договору купівлі продажу від 08.05.2008 року зареєстрованого в реєстрі за №1325 та реєстрації його в Державному реєстрі правочинів, ОСОБА_2 набув у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до інформаційної довідки 168600221 від 30.05.2019 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно зазначене нерухоме майно не було належним чином зареєстроване у встановленому законом порядку та відсутній запис щодо належності боржнику.

За змістом ч. 10 ст. 440 ЦПК України судом вирішується питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку.

Отже, ОСОБА_2 набув право власності на спірне нерухоме майно шляхом укладення договору купівлі-продажу, разом з тим, не зареєстрував його у встановленому законом порядку, що позбавляє державного виконавця вчиняти дії, визначені Законом України «Про виконавче провадження», а саме звернути стягнення на зазначене нерухоме майно.

Враховуючи, що судове рішення боржником не виконане, а державний виконавець зобов`язаний вживати всіх можливих заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» для виконання рішення суду, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про доведеність державним виконавцем обставин, які підтверджують правомірність та обґрунтованість його звернення до суду з поданням.

Доводи апеляційної скарги, що розгляд справи відбувався за відсутності ОСОБА_2 , колегія суддів до уваги не приймає, оскільки згідно ч. 11 ст. 440 ЦПК України, суд негайно розглядає подання державного виконавця, приватного виконавця без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця, приватного виконавця.

Постановою Верховного Суду від 01 липня 2020 року у справі № 488/3753/17-ц (провадження № 61-17011сво19) Верховний суд зазначив, що заява (подання державного / приватного виконавця) з процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень у цивільних справах, зокрема, про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, підлягає негайному розгляду без відкриття провадження у справі.

Також, не заслуговують на увагу доводи скаржника, щодо незалучення до розгляду справи ОСОБА_3 , оскільки власником спірної квартири є ОСОБА_2 , який набув таке право з моменту державної реєстрації у державному реєстрі правочинів договору купівлі - продажу від 08.05.2008 року.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов до обґрунтованого висновку про задоволення подання.

Інші доводи апеляційної скарги також висновків суду не спростовують і не впливають на їх правильність.

Враховуючи наведе, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм діючого законодавства, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 а залишити без задоволення.

Ухвалу Голосіївського районного судум. Києва від 16 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає чинності з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлений 07 квітня 2021 року.

Головуючий

Судді