13.08.2021 Єдиний унікальний № 371/453/21
Провадження №2/371/535/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 серпня 2021 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Гаврищука А.В.,

за участі

секретаря судового засідання Марусич А.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача Ткаченка С.О. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миронівка в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон»про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_4 (далі -позивач) 11 травня 2021 року звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон»про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 5 червня 2020 року о 15 годині 20 хвилин, відповідачка ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом марки «ЗАЗ», номерний знак НОМЕР_1 , на трасі Київ - Знам`янка, що територіально знаходиться поблизу міста Миронівка Київської області, допустила зіткнення із належним йому на праві власності автомобілем марки «Hundai Accent», номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого його автомобіль зазнав значних механічних пошкоджень і в результаті цього йому було заподіяно майнову шкоду, оскільки автомобіль підлягав ремонту.

Факт заподіяння механічних пошкоджень його транспортному засобу вказано у постанові Миронівського районного суду Київської області 19 квітня 2021 року, справа ЄУН 371/548/20.

Однак, не зважаючи на те, що дана адміністративна справа відносно відповідачки була закрита, це не є підставою для звільнення її від виконання деліктних зобов`язань.

Згідно пункту 2 Постанови ВСУ від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» визначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК (1540-06) шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Цивільно - правова відповідальність ОСОБА_2 , зумовлена її безпосередніми діями та участю у пошкодженні його транспортного засобу, у зв`язку з чим, він поніс значні витрати на його ремонт.

Представником ПАТ страхова компанія «Еталон» був оглянутий 11 червня 2020 року пошкоджений його автомобіль і складений акт огляду колісного транспортного засобу.

Згідно з рахунком фактурою № СФ - 0000300 від 1 вересня 2020 року, ним було замовлено та придбано запчастини до автомобіля, які необхідні майстру СТО для його ремонту на суму 29 808 (двадцять дев`ять тисяч вісімсот вісім) гривень 00 копійок.

Згідно з актом наданих послуг від 11 вересня 2020 року, вартість ремонтних робіт, які він замовив та оплатив у Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 , становила 18 430 (вісімнадцять тисяч чотириста тридцять) гривень 00 копійок.

Загальна сума витрат, які він поніс у зв`язку із замовленням та оплатою ремонтних робіт по відновленню пошкодженого автомобіля, становить: 48 238 (сорок вісім тисяч двісті тридцять вісім) гривень 00 копійок.

Водночас, разом із заподіянням йому майнової шкоди, діями відповідачки було заподіяно йому моральну шкоду, яку він пов`язую із пошкодженням його майна.

Також, вказані дії спричинили йому душевних страждань у виді довготривалої судової процедури руху адміністративної справи, яку розглядав суд першої та апеляційної інстанції. Він вимушений був їздити на всі судові засідання і в Миронівський районний суд, потім в Апеляційний суд і знову в Миронівський районний суд і доводити свою не винуватість у ДТП, що негативно впливало на стан його здоров`я. Оскільки за все своє життя жодного разу у суді не був, не притягувався ні до адміністративної, ні кримінальної відповідальності.

Просить стягнути з відповідачки на його користь в рахунок відшкодування майнової шкоди кошти в сумі 48238 гривень 00 копійок та моральну шкоду в сумі 30 000 гривень 00 копійок.

ІІ. Процесуальні дії у цивільній справі.

Ухвалою судді Миронівського районного суду Київської області від 25 травня 2021 року, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 20 липня 2021 року, закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду, залучено до справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон»та витребувано докази.

ІІІ. Аргументи учасників справи

16 червня 2021 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву.

У відзиві представник відповідача вказав, що 5 червня 2020 року о 15 годині 20 хвилин на 109 км. автодороги «Київ-Знам`янка» дійсно мала місце ДТП за участі автомобіля марки «Hyundai», моделі «Accent», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням позивача ОСОБА_4 , та автомобіля марки «ЗАЗ», моделі «TF698K», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням відповідача ОСОБА_2 , на перехресті при виїзді зі сторони м. Миронівка на автодорогу «Н-01», під час якого автомобіль марки «ЗАЗ» виїздив із другорядної на головну автодорогу «Н-01», а автомобіль марки «Hyundai» рухався по автодорозі сполученням «Київ-Знам`янка» в сторону м. Києва, під час чого сталось зіткнення таких автомобілів.

Проте, наведені позивачем обставини щодо порушення правил дорожнього руху зі сторони ОСОБА_2 , зокрема щодо ненадання нею переваги у русі автомобілю «Hyundai», - є недостовірними та ґрунтуються на припущеннях позивача ОСОБА_4 .

Постановою судді Миронівського районного суду Київської області Капшук Л.О. 19 квітня 2021 року у справі про адмінправопорушення ЄУН371/548/20, провадження № 3/371/130/21, по факту зазначеного ДТП щодо ОСОБА_2 закрито провадження у справі про адмінправопорушення за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відтак, постановою у справі про адмінправопорушення констатовано відсутність вини в діях ОСОБА_2 .

Крім того, відповідальність власника автомобіля марки «ЗАЗ» ОСОБА_2 застраховане у Страховій компанії «Еталон».

Згідно п. 4 страхового полісу ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну потерпілого, становить 100 тис. грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак, в будь якому випадку належним відповідачем щодо стягнення витрат на відновлення автомобіля є страхова компанія «Еталон», оскільки розмір збитку позивача не перевищує ліміту страхового відшкодування.

Вимоги щодо моральної шкоди жодним належним чином не обґрунтовані, а стосуються суті тривалості процесу справи про адмінправопорушення та неправильності складення працівниками поліції адмінпротоколу щодо ОСОБА_2 , які (обставини) не залежали від останньої.

Судові витрати не підлягають стягненню з відповідача через необґрунтованість позовних вимог.

Крім того, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач ОСОБА_2 понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи: відповідачем понесено судові витрати на правову допомогу адвоката Ткаченка С.О. в загальній сумі 14 600,00 грн., понесені з метою підготовки справи до судового розгляду, зокрема консультація щодо спірних правовідносин (800 грн.), вивчення та правовий аналіз наданих матеріалів справи (1 600,00 грн.), підготовка відзиву на позовну заяву (3 200,00 грн.), представництво інтересів ОСОБА_2 в Миронівському районному суді Київської області (9 000,00 грн.).

Просять відмовити в задоволенні позову та стягнути із позивача на користь відповідача судові витрати.

29 липня 2021 року голова правління Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон`ОСОБА_7 подав до суду письмові пояснення.

У письмових поясненнях вказав, що постановою Миронівського районного суду Київської області від 19 квітня 2021 року у справі № 371/548/21, встановлено, що в діях водія автомобіля ЗАЗ ТF698К, держ. номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , відсутній склад правопорушення та на підставі п.1 ч.2 ст. 247 КУпАП провадження по справі закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Вищезазначена постанова набрала законної сили 29 квітня 2021 року.

Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відсутність допустимих, належних, достатніх і незаперечних доказів порушення водієм ОСОБА_2 вимог п. 10.2 Правил дорожнього руху є підставою для закриття провадження у справі за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

А отже, оскільки ОСОБА_2 визнана невинною у даному ДТП та її цивільно- правова відповідальність не настала, ПрАТ «СК`Еталон» відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не зобов`язано здійснювати виплату страхового відшкодування, оскільки це буде суперечити вищезазначеному закону, який є спеціальним для діяльності страхової компанії та суб`єктів, які підпадають під дію цього закону.

ІV. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити, з підстав зазначених в позовній заяві.

Відповідачка та представник відповідачки у судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили в задоволенні позову відмовити, з підстав зазначених у відзиві.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та день слухання справи повідомлявся належним чином, причини не явки суду не відомі.

Заслухавши сторони, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

V. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, норми права, які застосовував суд, мотиви суду.

Судом встановлено, що 5 червня 2020 року о 15 годині 20 хвилин, на 109 км. автодороги «Київ-Знам`янка» відбулася дорожньо-транспортна пригода, за участі автомобіля марки «Hyundai», моделі «Accent», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням позивача ОСОБА_4 , та автомобіля марки «ЗАЗ», моделі «TF698K», реєстраційний номер НОМЕР_4 , під керуванням відповідача ОСОБА_2 .

Представником ПАТ Страхова компанія «Еталон» був оглянутий 11 червня 2020 року пошкоджений автомобіль ОСОБА_4 і складений акт огляду колісного транспортного засобу.

В наслідок пошкодження транспортного засобу ОСОБА_4 автомобіля марки «Hyundai», моделі «Accent», реєстраційний номер НОМЕР_3 позивачу завдано матеріальної шкоди у розмірі 48238 гривень 00 копійок. Розмір шкоди встановлено відповідно до рахунку фактури від 11 червня 2020 року та акту наданих послуг від 11 вересня 2020 року на суму 18 430 гривень; рахунку фактури № СФ-0000300 від 1 вересня 2020 року та видаткової накладної № РН -0000205 від 1 вересня 2020 року про купівлю запчастин на суму 29808 гривень 00 копійок (а.с. 9-11, 13).

Цивільно правова відповідальність відповідачки ОСОБА_2 була застрахована у Страховій компанії «Еталон», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/1202087 від 7 червня 2019 року (а.с.48).

Листом вих. 01-04-18038 від 6 травня 2021 року Страхова компанія «Еталон» відмовила ОСОБА_4 у виплаті страхового відшкодування зіславшись на те, що вина ОСОБА_2 у вчиненому ДТП не була встановлена (а.с. 61).

Постановою Миронівського районного суду Київської області від 19 квітня 2021 року, провадження у справі про адміністративне правопорушення, порушеній відносно ОСОБА_2 закрито за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.14-20).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Правовідносини, які складися між сторонами врегульовано ст.ст. 1187, 1188, 1166 ЦК України.

Відповідно до статті 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною третьою статті 386 ЦК України передбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням, зокрема транспортних засобів, механізмів та обладнання, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб (частина перша статті 1187 ЦК України).

Відповідно до пункту третього частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Отже, зі змісту ч. 1 ст. 1188 ЦК України при розгляді даної справи суду слід з`ясувати наявність вини ОСОБА_2 у завданні шкоди автомобілю ОСОБА_4 .

За наявності вини обох володільців автомобілів розмір відшкодування суд визначає у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення, зокрема залежно від ступеня вини кожного володільця.

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, з врахуванням вимог ч. 1 ст. 1188 ЦК України слід враховувати вимоги статей 1166, 1187 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини заподіювача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК України). Особа, якій спричинено шкоду, подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір спричиненої шкоди, а також докази того, що саме відповідач її спричинив або є особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Зі змісту позовної заяви убачається, що позивач фізична особа - власник транспортного засобу звернувся до суду за захистом своїх цивільних прав - відшкодування завданої майнової шкоди, заподіяної пошкодженням належного йому на праві власності рухомого майна (транспортного засобу).

Водночас у судовому засіданні, судом на підставі наданих доказів не було доведено факт вини ОСОБА_2 .

Згідно п.10.2 ПДР України, виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

Так із показів свідка - ОСОБА_6 допитаного у судовому засіданні вбачається, що 5 червня 2020 року о 15 годині 20 хвилин на 109 км. автодороги «Київ-Знам`янка» під час виїзду на головну дорогу ОСОБА_2 не перетинала траєкторію руху автомобіля позивача ОСОБА_4 та не виїздила на головну дорогу, а зупинила автомобіль перед нею. Разом із тим, позивач ОСОБА_4 здійснював хаотичне маневрування та за словами свідка начебто намагався об`їхати автомобіль ОСОБА_2 змістившись праворуч відносно напрямку свого руху. Із дослідженої в судовому засіданні схеми ДТП (а.с. 106) вбачаються сліди гальмування автомобіля «Hundai Accent», номерний знак НОМЕР_2 , які також зміщуються праворуч відносно напрямку його руху, тобто в сторону автомобіля ЗАЗ яким керувала ОСОБА_2 . Із досліджених у судовому засіданні відео та фото доказів місця ДТП вбачається також наявність вказаного гальмівного шляху автомобіля «Hundai Accent», який на схемі ДТП (позначений цифрою 7) праворуч по напрямку руху автомобіля «Hundai Accent». Тобто вказані докази вказують на виїзд автомобіля «Hundai Accent» на другорядну дорогу на якій знаходився автомобіль «ЗАЗ» під керуванням ОСОБА_2 , а не навпаки.

Інших доказів вини саме ОСОБА_2 у спричиненні шкоди автомобілю позивача ОСОБА_4 суду не надано.

Із вивчених та досліджених письмових, відео та фото доказів, пояснень сторін і свідка, вини ОСОБА_2 як володільця джерела підвищеної небезпеки у спричиненні матеріальної шкоди автомобілю позивача ОСОБА_4 не вбачається. Відповідно в силу положень ч. 1 ст. 1188, ст 1166 ЦК України відсутні і підстави для задоволення позову.

Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.

Всебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення, що дотримано судами при розгляді вказаної справи.

Враховуючи вищевикладене та у зв`язку із відсутністю вини відповідачки у спричиненні матеріальної шкоди позивачу, суд вважає за необхідне відмовити і у задоволенні позову в частині моральної шкоди.

Що стосується вимоги представника відповідача про стягнення з ОСОБА_4 судових витрат, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

За умовами п.п. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно ч. 3-4 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

У ч. 2 ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» зазначено, що порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

В матеріалах справи міститься договір про надання правничої допомоги від 5 червня 2020 року № 05/06/20 укладений між Адвокатом Ткаченком С.О. та ОСОБА_2

На підтвердження понесених витрат представником відповідача долучено розрахунок вартості витрат за надану правничу допомогу у цивільній справі 371/453/21 відповідачу ОСОБА_2 , та квитанцію до прибуткового касового ордера №1 від 16 червня 2021 року на суму 14600 гривень, що свідчить про фактичну сплату відповідачем вказаної суми.

Враховуючи викладене, суд приходить висновку, що клопотання представника відповідача про стягнення з ОСОБА_4 судових витрат підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 4, 10-13, 76-81, 89, 133, 137, 141, 258-265, 268, 273 ЦПК України, ст. ст. 22, 386, 1166, 1187, 1188 ЦК України, ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон» про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки- відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судові витрати у виді витрат на правову допомогу у розмірі 14600 гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Миронівський районний суд Київської області протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач:ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 13.08.2021

Суддя підпис А.В.Гаврищук

Згідно з оригіналом

Суддя А.В. Гаврищук