Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1555/21
Провадження № 2/553/865/2021
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03.08.2021м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючої судді Крючко Н.І.,

при секретарі Іжик А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності, в якому просив визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий Миргородським МРВ УМВС України в Полтавській області 28.02.1997 року, іден. Код НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 право власності на нежитлове приміщення по АДРЕСА_2 , яке складається з: 1-1 торгова зала площею 174,8 в.м., 1-2 склад площею 126,8 кв.м.; 1-3 сходи площею 17,1 кв.м.; 2-4 сходи площею 17,1 кв.м; 2-5 торгова зала площею 129,1 кв.м.; 2-6 торгова зала - площею 149,5 кв.м., загальною площею 614,4 кв.м., припинити право власності за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Ленінським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 17.01.1997 року, ідентифікаційний код НОМЕР_4 , місце реєстрації та місце проживання: АДРЕСА_3 на нежитлову будівлю по АДРЕСА_2 .

Ухвалою суду від 18 червня 2021 року відкрито загальне позовне провадження, призначено справу до підготовчого провадження.

Згідно ухвали суду від 29 червня 2021 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, але надав на адресу суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, але надав на адресу суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляд справи у його відсутність, вимоги за позовом визнає в повному обсязі.

Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов ОСОБА_1 таким, що підлягає до задоволення за наступних обставин.

Судом встановлено, що 09 жовтня 2015 року, відповідач ОСОБА_2 взяв в борг у позивача грошові кошти в сумі 75 000,00 тис. доларів США під заставу нежитлового приміщення у АДРЕСА_2 , строком до 09.10.2020 року.

На підставі договору купівлі продажу від 28 травня 2004 року , посвідченого Приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Матвєєнко В.О. та зареєстрованим у КП ПБТІ «Інвентаризатор» за номером 5614073 нежитлове приміщення, що у АДРЕСА_2 , належить на праві власності ОСОБА_2 ( а.с.15-16).

Дане нежитлове приміщення, що у АДРЕСА_2 складається на ступних приміщень: 1-1 торгова зала, площе. 174,8 кв.м., 1-2 склад площею 126,8 кв.м.; 1-3 сходи площею 17,1 кв.м., 2-4 сходи площею 17,1 кв.м.; 2-5 торгова зала - площею 129, 1 кв.м.; 2-6 торгова зала площею 149,5 кв.м., загальною площею 614,4 кв.м..

З матеріалів позову вбачається, що між сторонами у справі 09 жовтня 2015 року був укладений договір позики, відповідно до якого ОСОБА_2 взяв у ОСОБА_1 , в борг кошти в сумі 75 000,00 доларів США під заставу нежитлового приміщення по АДРЕСА_2 , строком користування до 09.10.2020 року, що підтверджується розпискою.

В обґрунтування позову позивачем вказувалось про те, що на початку жовтня 2020 року ОСОБА_2 прохав надати відстрочку строком на два місяці з повернення боргу, мотивуючи своє прохання тим, що в зв`язку з встановленням з 12.03.2020 року на всій території України карантину, він був позбавлений можливості здійснювати комерційну діяльність, тому не мав можливості повернути кошти. На даний час відповідач в добровільному порядку не бажає повернути грошові кошти, не зважаючи на те, що терміни повернення сплинули, тому позивач був змушений звернутися до суду з вказаним позовом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтями 610,611 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України визначено, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлені судом.

З огляду на наведені вище фактичні обставини справи та приймаючи до уваги той факт, що відповідачем порушено перед позивачем взяті на себе зобов`язання, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 ..

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 328, 610, 611, 1046, 1047 ЦК України, ст.ст. 4, 12,13, 264-265, 279 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий Миргородським МРВ УМВС України в Полтавській області 28.02.1997 року, іден. код НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 право власності на нежитлове приміщення по АДРЕСА_2 , яке складається з: 1-1 торгова зала площею 174,8 в.м., 1-2 склад площею 126,8 кв.м.; 1-3 сходи площею 17,1 кв.м.; 2-4 сходи площею 17,1 кв.м; 2-5 торгова зала площею 129,1 кв.м.; 2-6 торгова зала - площею 149,5 кв.м., загальною площею 614,4 кв.м..

Припинити право власності за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Ленінським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 17.01.1997 року, ідентифікаційний код НОМЕР_4 , місце реєстрації та місце проживання: АДРЕСА_3 на нежитлову будівлю по АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. ПолтавиН. І. Крючко