Справа № 309/655/20
Провадження № 2/309/838/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2021 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Орос Я.В.

за участю секретаря : Соймик Н.І.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст справу за позовом:

ОСОБА_3

до

ОСОБА_4

про припинення права власності на майно

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_4 про припинення права власності на майно.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що з відповідачем по справі вони перебували в зареєстрованому шлюбі з січня 2013 року по червень 2017 року.

Після розірвання шлюбу сторони вирішили здійснити розподіл спільно нажитого майна та уклали нотаріально посвідчений договір про розподіл спільно нажитого майна подружжя. Серед майна яке розділялось було і приміщення нежитлової будівлі мехмийки загальною площею 405,3 кв.м. що розташована в АДРЕСА_1 , яке в період шлюбу придбано ними за спільно нажиті кошти, шляхом придбання об`єкту нерухомості на прилюдних торгах та зареєстровано за відповідачем по справі відповідно до договору купівлі продажу від 13 грудня 2016 року.

Таким чином за позивачем було визнано право на 1/2 частину приміщення нежитлової будівлі мехмийки, що розташована в АДРЕСА_1 , як частка в спільно нажитому майні, інша 1/2 частина цього об`єкту викуплена позивачем у відповідача шляхом укладення договору купівлі - продажу від 17 вересня 2018 року, який посвідчено приватним нотаріусом Гелеван С.І. за реєстровим № 4754.

Невід`ємною частиною приміщення мехмийки є очисні споруди площею 137,2 кв.м., що розташовані за цією ж адресою, тобто в АДРЕСА_1 .

Відповідач набула права власності на це майно, як на «допоміжні споруди», що являються невід`ємною та приналежною частиною основного об`єкту - приміщення мехмийки на підставі рішення Хустського районного суду від 13 серпня 2018 року ( справа №309/2008/18). За даним рішенням суду здійснено державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером №108 від 27.09.2018 року. При цьому така реєстрація проведена з порушенням ст. 13 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»

Реєстрація права власності на приміщення нежитлової будівлі мехмийки загальною площею 405,3 кв.м. що розташована в АДРЕСА_1 , як основного о6єкту, здійснена приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Гелеван С.І. І7.09.2018 року та присвоєно реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - приміщення нежитлової будівлі мехмийки загальною площею 405,3 кв.м. що розташована в АДРЕСА_1 за № 108.

За таких обставин та виходячи з вимог Закону України « Про державну реєстрацію речових рав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор при реєстрації допоміжної споруди як невід`ємної частини основного об`єкгу прав власності повинен був відкрити реєстр реєстрації права власності на нерухоме майно по АДРЕСА_1 та за цим же номером зареєструвати допоміжну споруду тим більше, що про це чітко визначено в судовому рішенні, яке було підставою для реєстрації прав власника. При цьому державна реєстрація права власності за відповідачем проведена 27 вересня 2018 року, тобто після укладення між ними договору купівлі - продажу основного об`єкту, що було неможливим в силу вимог ст. 186,187 ЦК України.

У своєму позові позивач просить суд на підставі ст. 186,187,365 ЦК України припинити право власності ОСОБА_4 на очисні споруди площею 132 кв.м. розташовані в АДРЕСА_1 , що є невідємною частиною ( допоміжними приміщеннями) нежитлової будівлі мехмийки загальною площею 405,3 кв.м., яка належить позивачу згідно договору купівлі продажу майца. Визнати за ОСОБА_3 право власності на очисні споруди їлощею 132 кв.м. розташовані в АДРЕСА_1 , які є приналежністю до належної йому приміщення мехмийки.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала покликаючись на наведені в позовній заяві обставини, просить їх задоволити.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 просить суд відмовити в задоволенні позову покликаючись на наведені у відзиві на позовну заяву обставини.

У своєму відзиві на позовну заяву, як на підставу для відмови у задоволенні позову, відповідач вказує , що позивач набула право вланості на очисні споруди на підставі рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 13 серпня 2018 року (справа № 309/2008/18). За даним рішенням суду здійснено державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна 27.09.2018 року, тобто через рік після розірвання шлюбу та виникнення у відповідача в цілому права власності на нежитлову будівлю мехмийки. Тобто, очисні споруди під літерами Н1 (загальна площа 45,9 кв.м.) та очисна споруда літера Н2 (загальна площа 137,2 кв.м.), що розташовані по АДРЕСА_1 , не увійшли в об`єкт переходу права власності мехмийки у 2010 році та під час придбання мехмийки подружжям у 2016 році.

Враховуючи вказане, відсутні правові підстави застосування ст. 365 ЦК України відповідно до якої право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі річ неподільною, оскільки сторони не являються співвласниками одного суцільного об`єкта, а є двома окремими власниками двох різних об`єктів нерухомості.

Крім того, відповідно в ст. 346 ЦК України наведено вичерпний перелік підстав припинення права власності, зокрема: відчуження власником свого майна; відмови власника від права власності; припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; знищення майна; викупу пам`яток культурної спадщини; примусового відчуження земельних ділянок приватної власності інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; реквізиції; конфіскації; припинення юридичної особи чи смерті власника; визнання необгрунтованими активів та стягнення в дохід держави. Така підстава, як виникнення права власності на річ яка призначена для обслуговування іншої речі включена в переліку підстав.

Оскільки, очисна споруда літери Н1 загальною площею 45, 9 кв.м. та очисна споруда літери Н2 загальною площею 137,2 кв.м. не входили до складу об`єкту в Договорі купівлі-продажу від 17 вересня 2018 року та Договору про поділ майна подружжя від 17 вересня 2018 року тому на вказані об`єкти нерухомого майна відкрився новий розділ та був присвоєний новий реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна - 108, окремо від вже існуючого реєстраційного номеру об`єкта нерухомого майна - 108 (мехмийка, нежитлова будівля),, а тому, реєстрація права власності на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 108 від 27.09.2018 року проведена без порушення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі, який відповідно до рішення Хустського районного суду від 16 червня 2017 р. було розірвано.

Після розірвання шлюбу та вирішення питання про поділ спільно нажитого майна позивач ОСОБА_3 став власником нежитлової будівлі мехмийки загальною площею 405,3 кв.м. що розташована в АДРЕСА_1 .

Відповідно до рішення Хустського районного суду від 13 серпня 2018 року ( справа №309/2008/18) за відповідачем ОСОБА_4 визнано право власності на очисну споруду літера Н1 загальною площею 45,9 кв.м., та очисну споруду літера Н2 загальною площею 137.2 кв.м. , які є невід`ємною та приналежною частиною мехмийки, яка розташована АДРЕСА_1 .

За вищезазначеним рішенням суду здійснено державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером №108 від 27.09.2018 року.

У своєму позові ОСОБА_3 як на підставу для припинення права власності відповідача на майно покликається на ст.365 ЦК України .

Ст. 365 ЦК України передбачає випадки припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_4 стала одноосібним власником окремого нерухомого майна відповідно до рішення суду вже після розірвання шлюбу, а отже дане майно не є спільним майном, а тому на переконання суду позивач ОСОБА_3 в даному випадку не є співвласником майна, а отже і не може ініціювати питання про припинення права на частку у спільному майні.

Також, як на підставу для задоволення свого позову та припинення права власності на майно позивач ОСОБА_3 покликається на ст. 186, 187 ЦК України.

Суд звертає увагу, що в ст. 346 ЦК України наведено вичерпний перелік підстав припинення права власності, зокрема: відчуження власником свого майна; відмови власника від права власності; припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; знищення майна; викупу пам`яток культурної спадщини; примусового відчуження земельних ділянок приватної власності інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; реквізиції; конфіскації; припинення юридичної особи чи смерті власника; визнання необгрунтованими активів та стягнення в дохід держави.

На переконання суду підстава, як виникнення права власності на річ яка призначена для обслуговування іншої речі включена в переліку підстав, які передбачені ст. 346 ЦК України

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За наведених вище обставин в задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про припинення права власності на майно - відмовити

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання через Хустський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 6 квітня 2021 р.

Суддя Хустського

районного суду: Орос Я.В.