ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 653/712/20 Головуючий в І інстанції Делалова О.М.
Номер провадження: №22-ц/819/1156/21 Доповідач Кутурланова О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2021 року Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кутурланової О.В.,

суддів: Майданіка В.В.,

Орловської Н.В.,

секретар судового засідання Давиденко І.О.

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Державного управління справами на рішення Генічеського районного суду Херсонської області у складі судді Делалової О.М. від 12 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного управління справами, третя особа Азово-Сиваський національний природний парк, про скасування розпорядження про застосування дисциплінарного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного управління справами, третя особа Азово-Сиваський національний природний парк, про скасування розпорядження про застосування дисциплінарного стягнення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідно до розпорядження керівника Державного управління справами № 16/80-к від 13.05.20005 року він був призначений на посаду директора Азово-Сиваського Національного природного парку.

Розпорядженням виконуючого обов`язки керівника Державного управління справами Грабовської М. від 13.02.2020 року № 07-П його притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за систематичне невиконання доручень керівника Державного управління справами.

Посилаючись на те, що притягнення його до дисциплінарної відповідальності відбулося з порушенням визначеної трудовим законодавством процедури, за відсутності з його боку фактів систематичного невиконання доручень керівництва, без відібрання у нього пояснень щодо обставин, які відповідач сприймав як невиконання доручень керівника Державного управління справами і стосувалися періоду протягом якого він перебував на лікарняному та у відпустці, позивач просив суд скасувати розпорядження № 07-П від 13.02.2020 року про притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 12 лютого 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Визнано незаконним та скасовано розпорядження виконуючого обов`язки керівника Державного управління справами М. Грабовської від 13.02.2020 р. №07-П про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за систематичне невиконання доручень керівника Державного управління справами.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі Державне управління справами, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, неповне з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, просило рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Заслухавши доповідача, осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні дисциплінарного проступку у виді систематичного невиконання доручень керівника Державного управління справами, тому розпорядження №07-П від 13.02.2020 року в.о. керівника Державного управління справами Грабовської М.Д. про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та оголошені догани підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим обставинам та нормам матеріального права, які регулюють правовідносини, що склались між сторонами.

Відповідно до статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Відповідно до вимог частини другої статті 140 КЗпП України роботодавець щодо окремих несумлінних працівників вправі застосовувати в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу.

Згідно зі ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну відповідальність можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Відповідно до ст.148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявлення проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладено пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

При розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст.ст.147-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок, попередня робота працівника, тощо.

У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.

Отже, підставою для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності є порушення останнім трудової дисципліни. При цьому закон вимагає, щоб факт такого порушення належним чином був зафіксований та дотриманий порядок застосування дисциплінарних стягнень.

Крім цього, при притягненні працівника до даного виду відповідальності, адміністрація повинна навести конкретні факти допущеного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов`язків.

Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушення ним свої трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права, КЗпП України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Дисциплінарним проступком визнаються діяння, що пов`язуються з невиконанням чи неналежним виконанням працівником своїх обов`язків без поважних причин.

Керівник установи або уповноважений ним орган має право застосувати дисциплінарну відповідальність за вчинення працівником проступку, тобто не просто за виявлення факту порушення трудової дисципліни, а за наявності вини особи, яка порушила трудові обов`язки, характеру порушення трудової дисципліни, шкідливих наслідків виявленого правопорушення, встановлення причинного зв`язку між правопорушенням та шкідливими наслідками.

З матеріалів справи вбачається та вірно встановлено судом першої інстанції, що згідно розпорядження керівника Державного управління справами № 16/80-к від 13.05.2005 року на посаду директора Азово-Сиваського Національного природного парку призначено ОСОБА_1 (а.с.23)

Відповідно до Положення про Азово-Сиваський національний природний парк, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України за №354 від 28.09.2015 року (далі Положення) адміністрацію парку очолює директор, який призначається на посаду та звільняється з посади в установленому порядку розпорядженням керівника Державного управління справами (п.3.1 Положення).

Пунктом 3.6 вищевказаного Положення визначено, що директор несе персональну відповідальність за виконання покладених на Парк завдань, у тому числі за організацію та проведення природоохоронних заходів, науково-дослідних, господарських та інших робіт, збереження закріпленого за Парком державного майна, створення належних соціально-побутових і виробничих умов для працівників Парку та ін.

Відповідно до листа керівника Державного управління справами С.Борзова від 20.01.2020 року у зв`язку з проведенням перевірки обставин нещасного випадку, що стався 02.01.2020 року в Азово-Сиваському національному природному парку, причин та умов, які призвели до цього та вжиття адміністрацією установи заходів реагування, ОСОБА_1 запрошено прибути на 14.00 годину 23.01.2020 року до Державного управління справами для надання пояснень стосовно зазначених питань (а.с.58).

Зазначений лист прийшов на електронну поштову скриньку Азово-Сиваського національного природного парку 21.01.2020 року, про що свідчить виписка з журналу вхідної кореспонденції (а.с.46).

При цьому, відповідно до наказу директора Парку Поповчука Є.С. №04 від 20.01.2020 року позивача відправлено у відпустку на два дні 21.01.-22.01.2020 року у зв`язку з виконанням ст.ст.9,10 Закону України «Про донорство та її компоненти» та визначено стати до роботи 23.01.2020 року (а.с.49).

Згідно акту № 1 від 24.01.2020 року засвідчено неприбуття ОСОБА_1 до Державного управління справами 23.01.2020 року та зазначено, що причини неявки невідомі (а.с.63).

Згідно наказу Азово-Сиваського національного природного парку № 09 від 24.01.2020 року ОСОБА_1 починаючи з 03.02.2020 року по 26.02.2020 року відбуває у невикористану щорічну відпустку, на час якої тимчасове виконання обов`язків покладено на заступника директора ОСОБА_2 (а.с.45).

Відповідно до розпорядження керівника Державного управління справами С.Борзова № 21 від 27.01.2020 року на період тимчасової відсутності керівника Державного управління справами у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності виконання його обов`язків покладено на заступника керівника Державного управління справами Грабовську М.Д. (а.с.62).

Судом також встановлено, що відповідач надсилав повторні виклики щодо прибуття ОСОБА_1 для надання пояснень стосовно нещасного випадку в Азово-Сиваському національному природному парку, які були підписані заступником керівника Державного управління справами ОСОБА_3 :

-28.01.2020 року надіслано виклик про прибуття позивача на 30.01.2020 року, який отримано Парком 28.01.2020 року (а.с.59, 46 зворот);

-30.01.2020 року надіслано виклик про прибуття позивача на 31.01.2020 року, який отримано Парком 30.01.2020 року (а.с.60, 46 зворот);

У зв`язку із неприбуттям ОСОБА_1 для надання пояснень 30.01.2020 року та 31.01.2020 року відповідачем складені акти № 2 від 31.01.2020 року та акт №3 від 03.02.2020 року (а.с.64-65).

31.01.2020 року листом № 03-01/10/0219 за підписом М.Грабовської ОСОБА_1 зобов`язано повідомити про причини неявок до Державного управління справами з підтверджуючими документами (а.с.61).

31.01.2020 року за №40 та 04.02.2020 року за № 46 до Державного управління справами за підписом т.в.о. директора Парку Недовізія Ю.Ю. направлено повідомлення про неможливість прибуття ОСОБА_1 до Управління у вказані дати з посиланням на те, що 21.01.-22.01.2020 року ОСОБА_1 перебував у відпустці, а починаючи з 29.01.2020 року перебуває на лікарняному (а.с. 44, 76).

У доповідній записці № 10/027 від 05.02.2020 року щодо неявки директора Азово-Сиваського національного природного парку Є.С. Поповчука для надання пояснень з приводу нещасного випадку, що стався 02.01.2020 року зазначено, що ОСОБА_1 тричі не з`явився до Управління, а саме: 23.01.2020 року, 30.01.2020 року та 31.01.2020 року, про причини своєї неявки не повідомляв. Заява від ОСОБА_1 щодо погодження щорічної відпустки до Державного управління справами не надходила та не погоджувалася керівником Державного управління справами, тому запропоновано притягнути ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани за систематичне невиконання доручень керівника Державного управління справами (а.с.40).

Відповідно до розпорядження в.о. керівника Державного управління справами Грабовської М. № 07-П від 13.02.2020 року директору Азово-Сиваського національного природного парку Поповчуку Є.С. за систематичне невиконання доручень керівника Державного управління справами оголошено догану (а.с.22).

Колегія суддів приймає до уваги посилання апелянта щодо неправомірності відбуття позивача у відпустку 21.01.-22.01.2020 року у зв`язку з виконанням ст.ст.9,10 Закону України «Про донорство та її компоненти» з огляду на попереднє невиконання ним положень ст.14 ЗУ «Про донорство та її компоненти», які зобов`язують працівника письмово повідомити адміністрацію за місцем роботи не пізніше аніж за 3 дні про намір здати кров та визначення саме у цій заяві додаткового дня відпочинку, передбаченого ч.2,3 ст.9 або ч.3,4 ст.11 наведеного Закону.

Разом з тим, приймаючи до уваги, що підставою для накладення на позивача дисциплінарного стягнення є доповідна записка № 10/027 від 05.02.2020 року про систематичне невиконання доручень керівництва, а саме неявка директора Азово-Сиваського національного природного парку Є.С. Поповчука для надання пояснень до Управління 23.01.2020 року, 30.01.2020 року та 31.01.2020 року та неповідомлення про причини такої неявки, а також зважаючи на наявні у справі докази поважності неприбуття позивача до Управління 30.01 та 31.01.2020 року у зв`язку із перебуванням на лікуванні з 29.01.2020 року по 07.02.2020 року (а.с.38), зважаючи при цьому на завчасне повідомлення т.в.о. директора Парку Недовізія Ю.Ю. про неможливість прибуття ОСОБА_1 до Управління у вказані дати з посиланням на поважність причин, колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги щодо правомірності притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та наявності у його діях такої ознаки дисциплінарного проступку, як систематичність.

Крім того, за положеннями ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

В свою чергу Державне управління справами, притягуючи позивача до дисциплінарної відповідальності за правопорушення у виді систематичного невиконання доручень керівника, що саме по собі передбачає декілька діянь, не зажадав від ОСОБА_1 письмових пояснень щодо обставин правопорушення.

Таким чином, вирішуючи спір, суд правильно визначив характер спірних правовідносин та норми матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну правову оцінку, ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Зважаючи на наведене та приймаючи до уваги, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, не підтверджені законом та доказами, колегія суддів приходить до висновку про відсутність визначених ст.376 ЦПК України підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухваленого у справі рішення.

Керуючись ст.ст. 367,374,375 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного управління справами залишити без задоволення.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 12 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Дата складання повного тексту постанови 12.08.2021 року.

Головуючий О.В. Кутурланова

Судді: В.В. Майданік

Н.В. Орловська