ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9752/20
провадження № 2/753/4834/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Комаревцевої Л.В.

з секретарем Гаврилюк О.В.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідач ОСОБА_4

третя особа: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_5 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину,

ВСТАНОВИВ :

У червні 2020 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_5 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину.

Позовна заява мотивована тим, що 07.07.2001 між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. В шлюбі у сторін народилась донька, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачем.

21.06.2019 Дарницьким районним суду м. Києва було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання дитини, доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) на дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.04.2019 і до досягнення дитиною повноліття ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).

У червні 2019 ОСОБА_5 закінчила школу та вступила до Київського національного торговельно - економічного університету.

Позивач посилається на те, що відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні дитини. ОСОБА_3 просить позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 з усіх видів доходу відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 21.06.2020, але не більше ніж досягнення ОСОБА_5 двадцяти трьох років.

Також, позивач просить суд стягнути з відповідача половину вартості додаткових витрат, понесених позивачем на оплату навчання дитини у розмірі 28 320,00 грн.

23.06.2020 ухвалою Дарницького районного суду м. Києва відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15.07.2020 позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), аліменти на утримання доньки, ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у розмірі 1/4 з усіх видів його доходу щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 19.06.2020 до досягнення двадцяти трьох років, до завершення навчання. Стягнуто з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) додаткові витрати на дитину у розмірі 28 320 (двадцять вісім тисяч триста двадцять) грн. 00 коп.

Ухвалою суду від 15.02.2021 скасовано заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва від 15.07.2020 за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_5 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину, справу призначено в порядку спрощеного позовного провадження в судове засідання з викликом сторін.

Відповідач у заяві про перегляд заочного рішення вказав, що на його утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, неповнолітній пасинок та дружина. З введенням в країні карантинних заходів відповідач втратив свою справу і стабільний заробіток. Старшій доньці відповідач надає кошти враховуючи фінансову можливість та частково компенсував витрати на навчання. При цьому підготовка до ЗНО не є додатковими витратами, про які вказує позивач, понесені позивачем витрати з відповідачем не обговорювались. Відтак, зважаючи на викладені обставини в заяві по суті справи, відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

В судовому засіданні позивач та представник позивача підтримали позовну заяву, яку просив задовольнити в повному обсязі.

Відповідач та представник відповідача проти задоволення позову заперечували.

Третя особа в судовому засіданні позов підтримала.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення сторін, їх представників суд приходить до наступного.

Як вбачається з позовної заяви, 7 липня 2001 року ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , уклали шлюб.

В шлюбі у сторін народилась донька, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . В свідоцтві про народження дитини, що зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1195, батьком дитини зазначено ОСОБА_3 , тобто відповідача (а.с. 5).

06.03.2008 шлюб між сторонами було розірвано. На даний час дитина проживає з позивачем за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується Довідками про реєстрацію місця проживання особи №2066650 від 03.11.2018 та №2066661 від 03.11.2018 (а.с. 11, 12).

21.06.2019 Дарницьким районним суду м. Києва було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 аліментів на утримання дитини, доньки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) на дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26.04.2019 і до досягнення дитиною повноліття.

У червні 2019 року третя особа закінчила школу, отримала атестат та вступила до Київського національного торговельно-економічного університету на факультет економіки, менеджменту та психології, відповідно до Договору про навчання (підготовку) № 1660 5к-2019 від 15.08.2019, Попереднього договору №2358здб-2019 від 30.07.2019 із здобуття освітнього рівня бакалавра, студентського квитка серії НОМЕР_3 , виданого 01.09.2019 Київським національним торговельно-економічним університетом, денна форма навчання. Термін навчання 3 роки 10 місяців.

Звертаючись до суду з заявленим позовом позивач вказує на те, що напередодні здачі ЗНО, подальшого вступу до вищого навчального закладу, донька потребувала додаткових занять, у зв`язку з чим в червні 2018 року була зарахована на курси по підготовці до вступу до вищого навчального закладу на період навчання з вересня 2018 року по травень 2019 року, про що позивачем були укладені відповідні Договори оплатного надання послуг № 88 від 03.06.2018 та № 88 від 26.11.2018. Вартість послуг по організації підготовки до вступу до вищого навчального закладу склала 38540,00 грн, які були сплачені позивачем та підтверджуються квитанціями про сплату послуг № 88/1 від 03.06.2018, № 88 від 07.12.2018 та випискою з карткового рахунку в АТ «Приватбанк».

Позивач посилається на те, що відповідач не бере участі в утриманні та вихованні дитини. ОСОБА_3 просить позов задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 з усіх видів доходу відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 21.06.2020, але не більше ніж досягнення ОСОБА_5 двадцяти трьох років. Також, позивач просить суд стягнути з відповідача половину вартості додаткових витрат, понесених позивачем на оплату навчання дитини у розмірі 28 320,00 грн.

Позивач вказує, що відповідач має майно, є засновником та директором ПП «Лідія-Парк», відтак має можливість сплачувати аліменти. При цьому доньці встановлено діагноз симптоматична фокальна епілепсія посттравматичного генезу.

Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Разом з тим ст.199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

На відміну від правовідносин щодо обов`язку батьків у додаткових витратах, правовідносини обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Главою 16 передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання, при цьому в ст. 201 СК України зазначено норми (перелік статтей), які застосовуються до відносин між батьками і повнолітніми дітьми. У зазначеному переліку відсутня норма ст. 185 СК щодо обов`язку батьків брати учать у додаткових витратах. Діючим сімейним законодавством України не передбачено стягнення з батьків на користь та/або утримання повнолітніх дочки/ сина додаткових витрат, оскільки останні є особами, які набули повної цивільної дієздатності, тобто втратили правовий статус дитини, визначений ст. 6 СК України.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Додаткові витрати на дитину, що визначені ст. 185 СК України, не розповсюджуються на дорослих дітей, тобто дітей, які досягли повноліття.

У зв`язку з зазначеним, вказані витрати не є додатковими, в розумінні ст. 185 СК України.

З огляду на вищевикладені обставини, надавши аналіз наявним у справі доказам, керуючись нормами діючого сімейного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача на її користь додаткових витрат на утримання доньки, оскільки не знайшли свого обґрунтування в ході судового розгляду. Сам факт навчання дитини у вищому навчальному закладі, підготовка до навчання, є підставою для стягнення аліментів на утримання дитини після досягнення нею повноліття в порядку ст. 199 СК України, однак не є особливою обставиною, яка породжує обов`язок відповідача брати участь у додаткових витратах на дитину в порядку ст. 185 СК України.

Заявляючи вимогу про стягнення аліментів на повнолітню дитину, судом враховано, що донька проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні, що не заперечується сторонами. При цьому на утриманні відповідача перебувають ще дві малолітні доньки: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . У доньки відповідача, ОСОБА_7 наявні хронічні захворювання: хронічний пієлонефріт, рецедивуючий перебіг, дитина перебуває на Д-обліку. У Відповідача відповідно до медичних виписок гостре захворювання хребта з потребою оперативного втручання, що потребує тривалого лікування та значних затрат. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 26.01.2021 стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 аліменти на утримання доньки, ОСОБА_5 у розмірі 1/4 з усіх видів доходу. Крім того, за наданими копіями податкових декларацій відповідач востаннє отримував доходи в 2018 році, а з 2019 року по даний час, як фізична-особа підприємець доходів не отримує. Як пояснив відповідач, оскільки необхідно заробляти кошти був вимушений навчатися на платній основі. Відповідач перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9 , яка працює та утримує всю сім`ю. Щодо наявності у власності транспортних засобів, відповідач вказує, що автомобіль відчужив за довіреністю у 2014 році та користується громадським транспортом. З виписок на ім`я дружини вбачається заборгованість за кредитом.

Відповідно до статті 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання).

Аналогічні правові висновки висловлені у постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року № 6-1296цс15.

У пункті 2 постанови Пленумом Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі та можливість надавати таку допомогу.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини необхідно враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітню дочку, сина, що продовжують навчання.

У частині першій статті 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відтак, враховуючи перебування на утриманні у відповідача двох малолітніх дітей, стан здоров`я відповідача та малолітньої доньки ОСОБА_7 , відсутність доходів та офіційного працевлаштування Відповідача, обов`язок обох батьків утримувати дітей, потребу третьої особи у визначеному розмірі аліментів, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення аліментів з відповідача, оскільки позивачем не доведено всіх юридичних фактів, які у своїй сукупності надають право стягувати аліменти на підставі статті 199 СК України.

Наявність у відповідача майна та інші доводи позивача щодо заявлених позовних вимог суд не бере до уваги, оскільки вказані обставини не спростовують висновків суду про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

На підставі статей 12, 13, 17, 19, 76-81, 83, 89, 141, 235, 258-259, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_5 про стягнення аліментів та додаткових витрат на дитину - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

Повний текст рішення виготовлено 08.04.2021.

Суддя Комаревцева Л.В.