Провадження №8/311/1/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 року Василівський районний суд Запорізької області

в складі: головуючого судді Носика М.А.

секретар судового засідання: Чуча С.О.

за участю: заявниці ОСОБА_1

представника заявниці ОСОБА_2

представника позивача Заболотної Р.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Василівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , про перегляд судового рішення від 14 травня 2013 року по справі №0802/7519/2012 за нововиявленими обставинами, суд,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року до Василівського районного суду Запорізької області звернувся представник відповідачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 із заявою про перегляд судового рішення від 14 травня 2013 року по справі №0802/7519/2012 за нововиявленими обставинами.

У заяві зазначено, що рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 14 травня 2013 року у справі №0802/7519/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , виселено ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , звернуто стягнення на предмет іпотеки. Рішення суду набрало законної сили. Вважає, що позовна заява ПАТ КБ «ПриватБанк» від 19.10.2012 року подана з порушенням вимог ЦПК України. ПАТ КБ «ПриватБанк» не є належним кредитором за кредитним договором №ZPDNGA00002277 від 06 вересня 2007 року. Судом під час розгляду справи не досліджено рух коштів за вказаним кредитним договором, що стало причиною прийняття завідомо неправосудного рішення. Посилання представника Банку на умови договору №1.07 надання послуг (аутсортінг) від 01 листопада 2007 року між ЗАТ «Акцент-Банк» в якості Замовника та ЗАТ «ПриватБанк» в якості Виконавця, не є належними доказами права ПАТ КБ «ПриватБанк» на звернення до суду в якості належного позивача. З тексту до додаткової угоди №1 від 26 грудня 2007 року до договору №1.07 надання послуг (аутсортинг) від 01.11.2007 року вбачається, що ЗАТ «Акцент Банк» не надав ЗАТ КБ «ПриватБанк» право на ведення справ у судах в якості позивача з усіма правами, що надані позивачу законом. Також під час розгляду даної справи ПАТ КБ «ПриватБанк» не надав належним чином оформлену довіреність, що видана ПАТ «Акцент Банк» на ведення ПАТ КБ «ПриватБанк» справи за кредитним договором від 06 вересня 2007 року за № ZPDNGA00002277 у судах. На час розгляду справи у 2012 році була відсутня належна інформація щодо відсутності у Секретаря Правління ПАТ КБ «ПриватБанк» належних повноважень щодо прав на підписання довіреностей та факт укладання договору факторінгу №1 від 01.11.2007 року, за яким новим кредитором за кредитним договором від 06.09.07 року № ZPDNGA00002277 стало ЗАТ «Акцент-Банк». Ні ЗАТ КБ «ПриватБанк» як первісний кредитор, ні ЗАТ «Акцент Банк» як новий кредитор, не надавали позичальнику ОСОБА_1 інформацію про відступлення прав вимоги. Тому фактично є факт обману з боку ПАТ КБ «ПриватБанк», у зв`язку з чим заявник ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду із заявою про перегляд судового рішення від 14 травня 2013 року по справі № 0802/7519/2012 у зв`язку з нововиявленими обставинами та в якій просить суд за результатами перегляду даної заяви прийняти нове рішення, за яким залишити позовну заяву ПАТ КБ «ПриватБанк» від 19.10.2012 року про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , без розгляду.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 21 червня 2017 року заяву ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , про перегляд судового рішення від 14 травня 2013 року по справі №0802/7519/2012 за нововиявленими обставинами, залишено без задоволення.

Постановою Апеляційного суду Запорізької області від 17 травня 2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , задоволено. Ухвалу Василівського районного суду Запорізької області від 21 червня 2017 року по цій справі скасовано, справу направлено до Василівського районного суду Запорізької області для розгляду.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 03 липня 2018 року відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 .

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 05 березня 2019 року у зв`язку із закінченням повноважень головуючого судді по справі ОСОБА_4 , та новим розподілом, справу прийнято до провадження судді Носика М.А.

31 травня 2019 року представником відповідачки ОСОБА_1 ОСОБА_2 , подано уточнену заяву про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами. В уточненій заяві зазначено, що рішення Василівського районного суду Запорізької області від 14 травня 2013 року підлягає перегляду та скасуванню. Кредитний договір від 06 вересня 2007 року за № ZPDNGA00002277 є несправедливим, не відповідає вимогам Закону України «Про захист прав споживачів». Зокрема, умови п.7.1 кредитного договору є несправедливими, оскільки у договорі не дотримано принципу добросовісності, розумності та існує істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на погіршення становища споживача фінансових послуг. Пунктом 7.1 кредитного договору передбачено щомісячну сплату винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0.20% від суми виданого кредиту, що суперечить положенням ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Умови договору, якими покладено на позичальника обов`язок укладати договори страхування та щорічно сплачувати страхові платежі у доларах США з тіла погашеного кредиту суперечать вимогам Закону України «Про захист прав споживачів». У кредитному договорі не зазначено, які саме послуги за вказану винагороду надаються споживачу. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору. Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що несправедливими є положення договору про споживчий кредит, які містять умови про зміни у витратах, зокрема щодо плати за обслуговування кредиту, і це є підставою для визнання таких положень недійсними. Кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні Закону України «Про захист прав споживачів». Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною. Заявник просить суд за результатами перегляду даної заяви прийняти нове рішення, за яким визнати недійсним п.7.1 кредитного договору №ZPDNGA00002277 від 06.09.07 року.

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 04 листопада 2019 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача АТ КБ «ПриватБанк» про залишення без розгляду заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Заявниця ОСОБА_1 у судовому засіданні заяву підтримала та просить скасувати рішення Василівського районного суду Запорізької області від 14 травня 2013 року та прийняти нове рішення згідно вимог заяви.

Відповідач ОСОБА_3 , який належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, у жодне із судових засідань не з`явився.

Представник відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ОСОБА_2 заяву підтримав та просить суд задовольнити за підставами, що викладені у письмовій формі. Крім того, суду пояснив, що Умовами кредитного договору (п.1.1) передбачено, що Банк зобов`язався надати позичальнику кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу на строк з 27.11.2006 року по 27.11.2026 року включно, у вигляді непоновленої лінії у розмірі 53100,00 дол. США на наступні цілі: у розмірі 45000,00 дол. США на споживчі цілі; у розмірі 8100,00 дол. США на сплату страхових платежів; у розмірі 0,20% - щомісячна винагорода за надання фінансового інструменту від суми виданого кредиту. Щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 590,73 дол.США. ПАТ КБ «ПриватБанк» надаючи позичальнику текст кредитного договору, не зазначив у договорі визначення термінів та їх тлумачення, а саме: ануїтетна схема сплати кредиту; формула розрахунку розміру щомісячного платежу; порядок розрахунку складових частин щомісячного платежу, а саме: складова частина, що іде на погашення кредиту, складова частина, що іде на сплату відсотків за користування грошовими кредитними коштами; фінансовий інструмент; винагорода за надання фінансового інструменту. Зазначений кредитний договір не містить визначення ануїтетної схеми сплати кредиту, що не надало можливості позичальнику в момент укладання кредиту ознайомитися зі всіма особливостями цієї схеми. Банк не ознайомив позичальника до моменту укладання кредитного договору з умовами Положення №1475 від 24.07.2001 року «Про порядок кредитування ЗАТ КБ «ПриватБанк», який затверджено Правлінням банку. Поданий позивачем на підтвердження наявності та розміру заборгованості відповідача Розрахунок про заборгованість не може вважатися належним доказом. Під час судового слідства позивачем по справі не надано первинних бухгалтерських документів які б свідчили про фактичне здійснення банком господарських операцій, пов`язаних із наданням ним позичальнику фінансового інструменту, сплатою страхових платежів банком на підставі договорів страхування між позичальником як страхувальником та страховою компанією, здійснення додаткового моніторингу. У банку відсутні правові підстави для зарахування суми винагороди за надання фінансового інструменту, суми страхових платежів, сум винагород щодо резервування залишку кредиту до загальної суми кредиту. Як одна з невід`ємних частин кредитного договору визначається документ «Сукупна вартість кредиту», де зазначені дані про фінансовий стан позичальника. Ніякої оцінки фінансового стану позичальника ПАТ КБ «ПриватБанк» не проводив й на підтвердження цього не надав ніяких документів. Обговорення умов кредиту не відбувалося, було лише сказано в усній формі про розмір відсотків річних. ПАТ КБ «ПриватБанк» не мав правових підстав вимагати від позичальника такої послуги як комісійна винагорода за надання та обслуговування кредиту (фінансовий інструмент).

Встановивши в кредитному договорі комісію за надання кредиту, комісію за резервування ресурсів, ПАТ КБ «ПриватБанк» жодних послуг позичальнику не надав і це суперечить вимогам Закону України «Про захист прав споживачів». Відкриття відповідних рахунків та облікування на них грошових коштів у національній та іноземній валюті, залучених від юридичних і фізичних осіб на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту), є обов`язком банку, відповідно до якого банк зобов`язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, у день надходження до банку відповідного розрахункового документа. Вказаний обов`язок Банк не виконав. Як вбачається з розрахунку суми щомісячного платежу (абзац третій п.7.1), розмір щомісячного ануїтетного платежу становить 672,85 дол. США. Проте банк не надав позичальнику невід`ємний додаток до кредитного договору - Графік погашення кредиту. Має місце фактичне не погодження сторонами істотних умов кредитного договору, недодержання письмової форми кредитного договору, обману з боку Банку.

Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» Заболотна Р.В. проти заяви заперечує та суду пояснила, що подана заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не містить юридичних фактів, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи. Заперечення відповідачки та її представника були предметом судового розгляду у Василівському районному суді та в апеляційній інстанції. Просить відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Василівського районного суду Запорізької області від 14 травня 2013 року.

Вислухавши заявницю та представників сторін, вивчивши матеріали заяви, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні заяви виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 14 травня 2013 року позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку задоволено. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №ZPDNGА00002277 від 06 вересня 2007 року в розмірі 74 573,25 доларів США, яка складається з: 30 866,16 доларів США - заборгованості за кредитом; 18 363,34 доларів США заборгованості з процентів за користування кредитом; 3 022,75 доларів США заборгованості з комісії за користування кредитом; 18 740,09 доларів США пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за кредитним договором та штрафи: 31,29 доларів США штрафу (фіксована частина); 3 549,62 доларів США штрафу (процентна складова) - звернуто стягнення на квартиру загальною площею 71,70 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» з укладанням договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, встановивши початкову ціну реалізації предмету іпотеки на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Виселено ОСОБА_1 , ОСОБА_3 з квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 зі зняттям їх з реєстраційного обліку у органі МВС України, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаної квартири. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» витрати зі сплати судового збору в розмірі 3326 грн. 30 коп.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 13 листопада 2013 року, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена частково та рішення Василівського районного суду Запорізької області від 14 травня 2013 року по цій справі змінено: виключено з резолютивної частини рішення зазначення про зняття ОСОБА_1 , ОСОБА_3 з реєстраційного обліку в органі МВС України, до повноважень якого входять питання громадянства, імміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу квартири: АДРЕСА_2 . В іншій частині рішення суду - залишено без змін.

Рішення Василівського районного суду Запорізької області від 14 травня 2013 року набрало законної сили 13 листопада 2013 року та 07 лютого 2014 року представник Публічного акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» отримав копії судових рішень по справі та виконавчі листи, які звернені до виконання.

Представник відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , який діяв за довіреністю від 13 травня 2015 року, з матеріалами цивільної справи №802/7519/2012 первісно ознайомився 19 червня 2015 року та ознайомився повторно 25 грудня 2015 року.

Заявник ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , звернулася до суду із заявою про перегляд судового рішення Василівського районного суду Запорізької області від 14 травня 2013 року за нововиявленими обставинами 12 квітня 2016 року.

Відповідно до ст.362 ЦПК України (в редакції 2016 року), заяви про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами можуть бути подані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, протягом одного місяця з дня встановлення обставин, що є підставою для перегляду. Строк для подання заяви про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами обчислюється у випадках, встановлених пунктом 1 частини другої статті 361 цього Кодексу, - з дня встановлення обставин, що мають істотне значення для справи.

Відповідно до ч.1 ст.423 ЦПК України (в редакції 2017 року) передбачено, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті у зв`язку за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» №4 від 30.03.2012 року роз`яснено, що відповідно до частини першої статті 361 ЦПК у зв`язку з нововиявленими обставинами можуть бути переглянуті рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ. У зв`язку із цим такому перегляду підлягають рішення суду першої інстанції (у тому числі заочне або додаткове рішення), ухвалене за будь-яким видом судового провадження, що набрало законної сили, а також рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції, якими рішення було змінено або ухвалено нове рішення.

Відповідно до ч.2 ст.423 ЦПК України (в редакції 2017 року), підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відповідно до частин 4 та 5 ст.423 ЦПК України (в редакції 2017 року), не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Згідно п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» №4 від 30.03.2012 року роз`яснено, що необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1,2 ч.2 ст.361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Для визначених п.п.3,4 ч.2 ст.361 ЦПК України нововиявлених обставин необхідними умовами є те, що вони існували на час розгляду справи, але підстави виникли після ухвалення рішення у справі (зокрема, шляхом скасування судового рішення, яке стало підставою для його ухвалення), спростовують обставини, встановлені судом на час розгляду справи, та мають важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, які виявлені після ухвалення рішення суду.

Як роз`яснив вищенаведений Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у пунктах 4,7 Постанови «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30.03.2012 року, вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів). Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

У п.п.3,5,6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30.03.2012 року зазначається, що необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п.п.1,2 ч.2 ст.361 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку. Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному з`ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК, не є нововиявленими обставинами. Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 361 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в ст.ст.362,364 ЦПК України.

Судове рішення не може переглядатись у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені частиною другою статті 361 ЦПК України, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 361 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Не вважаються нововиявленими обставинами нові докази, які виявлені після постановлення рішення суду, а також не можуть вважатись нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами. Обставини, що виникли чи змінилися після прийняття, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

В обґрунтування поданої заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, заявник посилався на довіреність представника ПАТ КБ «ПриватБанк», яка є неналежною, оскільки не підтверджена підписом судді, не підписана застереженим в ній Головою правління ПАТ КБ «ПриватБанк» Дубілет О.В., та не містить її нотаріального посвідчення. Також ПАТ КБ «ПриватБанк» не надав належним чином оформлену довіреність, яка видана ПАТ «Акцент Банк» на представництво ПАТ КБ «ПриватБанк» у судах по справі за кредитним договором № ZPDNGA00002277 від 06 вересня 2007 року. Також під час розгляду справи у 2012 році судом не було досліджено рух коштів за вказаним кредитним договором. Також умови кредитного договору є несправедливими, не дотримано принципу добросовісності, розумності та існує істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на погіршення становища споживача фінансових послуг. Покладення на позичальника обов`язку укладати договори страхування та щорічно сплачувати страхові платежі у доларах США з тіла кредиту. Банк не ознайомив позичальника з умовами кредитування. Позивачем не надано первинних бухгалтерських документів, які б свідчили про фактичне здійснення банком господарських операцій, пов`язаних з наданням ним позичальнику фінансового інструменту, сплатою страхових платежів. Обговорення умов кредиту не відбувалося. Банк не надав позичальнику додаток до кредитного договору Графік погашення кредиту.

Проте, обставини, на які посилається заявник у поданій заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, а саме, винесення судом рішення при неповному з`ясуванні всіх фактичних обставин по справі - не являються нововиявленими і не можуть бути підставою для перегляду судового рішення, оскільки вони існували і могли бути відомими сторонам під час розгляду справи судом першої інстанції. Вказані обставини підлягали розгляду і перевірці при розгляді цивільної справи по суті.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, журналів судових засідань, відповідач ОСОБА_1 приймала безпосередню участь в судових засіданнях під час судового розгляду даної цивільної справи як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції, як самостійно, так за участю свого представника ОСОБА_5 , яка діяла за довіреністю від 20 березня 2013 року.

Аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що обставини, зазначені в заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, не можуть бути визнані судом як нововиявлені, у розумінні вищезазначених законодавчих актів. При цьому, суд враховує, що про наявність довіреностей до позовної заяви, відповідачці ОСОБА_1 було відомо ще під час судового розгляду цивільної справи № 802/7519/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про виселення, а якщо вона мала намір отримати будь-яку додаткову інформацію щодо представників позивача або осіб, які видавали довіреності на представництво інтересів позивача в судовому засіданні, чи роздруківку про рух коштів за кредитним договором № ZPDNGА00002277 від 06 вересня 2007 року, безпосередньо сама відповідач ОСОБА_1 та/ або її представник, мали можливість це зробити під час судового розгляду даної цивільної справи № 802/7519/2012, користуючись своїми процесуальними правами та, приймаючи безпосередню участь в судових засіданнях, заявивши про це відповідні клопотання, однак, цього не зробили та наділеними їм процесуальними правами скористатися не побажали.

Крім того, в судовому засіданні представниками АТ КБ «ПриватБанк» було надано належні документи, які підтверджують повноваження, як представників позивача на подачу позову, на участь в судових засіданнях, так і осіб, які видавали та підписували ці документи, що підтверджується: довіреностями, довідками з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ), випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, Статутами Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», Витягами про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей, Протоколами засідання Наглядової ради Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», протоколом позачергового засідання Правління Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», Договором факторингу, Договором надання послуг (аутсорсинг), які містяться в матеріалах справи.

Обставини на які посилається заявник щодо несправедливості кредитного договору, не ознайомлення заявниці з умовами кредитного договору, покладення на заявницю обов`язку укладати договори страхування сплачувати страхові платежі у доларах США, не обговорення умов кредиту, не надання графіку погашення кредиту, не є нововиявленими, вони не підтвердженні належними доказами. Крім того, вказані обставини, за ії наявності, повинні були бути відомі заявниці та її представнику, під час розгляду справи судом першої інстанції та апеляційним судом.

Відповідно до ст.ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Василівським районним судом Запорізької області рішенням від 14 травня 2013 року, в частині, що залишено без змін рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 13 листопада 2013 року, встановлено наявність заборгованості ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором №ZPDNGА00002277 від 06 вересня 2007 року в розмірі 74 573,25 доларів США, яка складається з: 30 866,16 доларів США - заборгованості за кредитом; 18 363,34 доларів США заборгованості з процентів за користування кредитом; 3 022,75 доларів США заборгованості з комісії за користування кредитом; 18 740,09 доларів США пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за кредитним договором та штрафи: 31,29 доларів США штрафу (фіксована частина); 3 549,62 доларів США штрафу (процентна складова). У зв`язку із наявністю боргу та виходячи зі змісту позовних вимог, звернуто стягнення на квартиру загальною площею 71,70 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Заявницею та її представником надано суду ґрунтовні заперечення проти позову, що вже розглянутий судом. Заперечення щодо недійсності п.7.1 кредитного договору, справедливості умов кредитного договору, введення КБ «ПриватБанк» в оману ОСОБА_1 щодо фактичних істотних умов кредитного договору, правильності та умов укладення кредитного договору, не ґрунтуються на беззаперечних доказах. Суду надано посилання на обставини, яким заявниця та її представник обґрунтовують свої заперечення проти позову, який розглянутий судом та суду не надано відповідні докази, що дозволяють суду прийти до висновку про наявність обставин, що не були встановлені судом та не могли бути відомі особі, яка звертається із даною заявою до суду, на час розгляду позовної заяви.

Відповідно до ч.3 ст.429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Василівським районним судом Запорізької області розглянуто цивільну справу за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку та ухвалено рішення від 14 травня 2013 року. Відповідачка ОСОБА_1 не зверталася до суду із зустрічним позовом. Тому, згідно ч.3 ст.429 ЦПК України відсутні правові підстави для визнання недійсним п.7.1 кредитного договору №ZPDNGА00002277 від 06 вересня 2007 року.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що заявником не подано доказів наявності нововиявлених обставин, які були б підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами та спростовували рішення суду від 14 травня 2013 року. Крім того, належні, достатні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог, викладених у поданій заяві, яка є предметом даного розгляду, а також будь-які докази на підтвердження фальшивості документів та шахрайських дій працівників АТ «КБ «ПриватБанк», в судовому засіданні, в ході судового розгляду даної заяви суду не надано та в судовому засіданні заявником ОСОБА_1 та її представником ОСОБА_2 не доведено. Обставини, на які посилається заявник у поданій заяві про перегляд рішення суду першої інстанції за нововиявленими обставинами, в розумінні положень статті 423 ЦПК України, не являються нововиявленими і не можуть бути підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинми. Отже, суд вважає подану заяву безпідставною та такою, що задоволенню не підлягає, а тому вважає необхідним подану заяву про перегляд рішення Василівського районного суду Запорізької області від 14 травня 2013 року за нововиявленими обставинами у цивільній справі № 0802/7519/2012 залишити без задоволення.

Крім того, згідно матеріалів цивільної справи №802/7519/2012, судове рішення Василівського районного суду Запорізької області від 14 травня 2013 року було оскаржено відповідачкою ОСОБА_1 в апеляційному порядку і на теперішній час, за результатами розгляду судом апеляційної інстанції, існує рішення Апеляційного суду Запорізької області від 13 листопада 2013 року, яким апеляційна скарга відповідачки ОСОБА_1 задоволена частково та судове рішення першої інстанції, а саме, рішення Василівського районного суду Запорізької області від 14 травня 2013 року по вказаній справі змінено. Тобто перегляд судом першої інстанції за заявою ОСОБА_1 за нововиявленими обставинами, можливе лише в частині, залишеної без змін Апеляційним судом Запорізької області.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.260-261,429 ЦПК України,суд,

УХВАЛИВ:

Заяву відповідачки ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_2 , про перегляд рішення Василівського районного суду Запорізької області від 14 травня 2013 року по справі №0802/7519/2012 за нововиявленими обставинами - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Василівський районний суд Запорізької області протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали суду складено 06 квітня 2021 року.

Суддя М.А. Носик