Справа № 298/346/21
Номер провадження 2/298/140/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2021 року смт. Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в складі:

судді Зизич В.В.,

секретар судового засідання Коваль А.Ю.,

номер справи 298/346/21,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в смт. Великий Березний цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позову позивачка зазначила, що 3 червня 1995 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Великоберезнянського районного управління юстиції Закарпатської області, про що було зроблено актовий запис №11, та видано свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 . Від шлюбу у них є донька, яка на сьогоднішній день є повнолітньою.

Позивачка, посилаючись на ст.ст. 104, 105, 110, 111 Сімейного кодексу України, просить розірвати шлюб з відповідачем, вказуючи, що протягом останніх років життя з відповідачем не складається. Вони часто сваряться, сперечаються, через різні характери у них різні погляди на життя, на проблеми які виникають у їхній сім`ї. Посилається, що відповідач не має наміру підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами родини на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Зазначає, що спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Наголошує, що відповідач зловживає спиртними напоями. На переконання позивачки, подальше спільне проживання і збереження шлюбу є неможливим.

Відповідач відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову не надав.

Ухвалою судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 19 квітня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом сторін.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про місце, час та дату розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач, будучи повідомленим про дату, час та місце проведення судового розгляду, повторно в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав. Про причини неявки суд не повідомив, жодних заяв від нього не надходило.

Судом надіслані повідомлення про дату, час та місце проведення судового засідання за зареєстрованою адресою місця проживання відповідача ОСОБА_2 , що встановлена в порядку передбаченому ч.ч. 6, 7 ст. 187 ЦПК України, однак поштова кореспонденція повернулася з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», іншої адреси відповідача суду не повідомлено. В силу приписів п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК України така поштова кореспонденція вважається врученою належним чином.

Враховуючи неявку учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суддя, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов належить задовольнити зважаючи на таке.

Із свідоцтва про одруження (повторно) серії НОМЕР_1 , виданого 31 березня 2021 року, судом установлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 3 червня 1995 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Великоберезнянського районного управління юстиції Закарпатської області, про що було зроблено актовий запис № 11.

Позивачка, вказуючи на наявність підстав для розірвання шлюбу, звернулася до суду з вказаним позовом за захистом своїх порушених прав.

Таким чином, спірні правовідносини з приводу припинення шлюбу, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 11 Сімейного кодексу України (далі - СК України).

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється в наслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Приймаючи до уваги заяву позивача, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, що визначено ч. 3 ст. 105 СК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Положеннями ст. 24 СК України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим.

Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин - факту припинення між сторонами шлюбних стосунків, суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно та подальше спільне проживання лише суперечитиме інтересам останніх, що має істотне значення.

При цьому, судом враховуються аргументи позивача, наведені нею в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема щодо припинення ведення спільного господарства, припинення подружніх відносин, оскільки такі знайшли своє підтвердження в ході дослідження зібраних по справі доказів, та не оспорювалися відповідачем.

З`ясувавши фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд не вбачає підстав для зупинення провадження по справі, в зв`язку з наданням сторонам строку на примирення.

Приймається до уваги судом і та обставина, що сторони будь-якого бажання щодо примирення та збереження сім`ї не висловили, хоча мали таку можливість, зважаючи на перебування справи на розгляді в суді з квітня 2021 року.

При вирішенні спору суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України, та на які вірно посилається позивач в поданому позові.

За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивачки підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує вимоги ч. 1 ст. 141 ЦПК України та вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 908 гривень 00 копійок судового збору, сплаченого нею при поданні позову згідно квитанції № від 31 березня 2021 року.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 142, 263-265, 268 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що зареєстрований 3 червня 1995 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Великоберезнянського районного управління юстиції Закарпатської області, актовий запис №11.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Закарпатського апеляційного суду або через Великоберезнянський районний суд Закарпатської області (відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 6 серпня 2021 року.

Суддя Зизич В.В.