Провадження № 2/752/2858/21
Заочне Р І Ш Е Н Н Я
19 липня 2021 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Плахотнюк К.Г.
за участі секретаря судового засідання Коротун Т.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації,
29.07.2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачкою зазначено, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . На житловій площі, належної їй на праві приватної власності квартири зареєстровано місце проживання відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , попередніх власників цієї ж квартиори. Представник ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , продавців за договором купівлі-продажу - ОСОБА_4 , на момент укладення 26.03.2010 року договору купівлі-проджажу спірної квартири зобов`язався до 07.04.2010 року зняти з реєстрації відповідачів, однак свої зобов`язання не виконав. Факт реєстрації відповідача в її житловому приміщенні, створює для неї перешкоди у вільному володінні, користуванні та розпорядженні майном, у зв`язку з чим просила визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування належним їй на праві приватної власності житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1 .
Провадження у справі відкрито 26 жовтня 2020 року з призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Підготовче провадження закрито 12 травня 2021 року.
У судовому засіданні позивачка відсутня, подала до суду клопотання про розгляд справи за її ж відсутності, повідомивши суд, що заявлені позовні вимоги до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтримує, проти судового розгляду справи за її відсутності в порядку заочного провадження не заперечує.
Відповідачі у судове засідання не з`явилися, судові повістки надіслані на адресу зареєстрованого у встановленому законом порядку їх місця проживання повернуто до суду з відміткою відділу зв`язку про причини повернення - за закінченням встановленого строку зберігання.
З огляду на викладене, суд ухвалив розглянути справу за відсутності сторін, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у порядку, передбаченому правилами статті 280 ЦПК України. .
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню.
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджено договором купівлі-продажу квартири від 26.03.2010 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Звєрковою Н.В., зареєстрованим в реєстрі за №920, а також реєстраційним посвідченням №024483 Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна про реєстрацію права власності ОСОБА_1 в реєстровій книзі №д-324-235 за реєстровим №4711 від 29 березня 2010 року (а.с.3,4).
За даними довідки виданої КП «ЖЕО-103» на житловій площі квартири АДРЕСА_1 , зареєстровано місце проживання відповідачів - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також ОСОБА_4 (а.с.6).
Як видно зі змісту довідок про реєстрацію місця проживання особи - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 № 13373784 та №13373758 від 26.10.2020 року місце проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за адресою - АДРЕСА_2 зареєстровано 01.03.2005 року та 21.09.2004 року відповідно і по теперішній час (а.с.13).
За правилами ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а ст. 317 цього ж Кодексу передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.
Звертаючись до суду з позовом, позивачка стверджувала, що відповідачі на житловій площі належної їй на праві приватної власності квартири не проживають, не є членами їх сім`ї, останні не виконали умови договору-купівлі продажу щодо зняття з реєстрації до 07.04 2010 року.
Так,зі змісту пункту 11 договору купівлі-продажу квартири, укладеного 26.03.2010 ролку між продавцем ОСОБА_5 та покупцем квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_1 , - продавець зобов`язалася звільнити квартиру від речей , вилучити ключі від квартири в осіб, які їх мали і передати її у фактичне володіння полкупцеві до 28 березня 2010 року, а також зняти з реєстрації усіх осіб, які зареєстровані (прописані) в цій квартирі до 02.04.2010 року.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 , продавець спірної квартири ОСОБА_1 не виконала свої зобов`язання щодо зняття з реєстрації місця проживання в квартирі, що була предметом договору купівлі-продажу осіб, які були зареєстровані на час укладення цього ж договору, якими є відповідачі у справі.
Зазначені позивачкою обставини, як підстави позову та докази на їх підтвердження заслуговують на увагу суду, а відтак заявлені вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до правил статті 141 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору, від яких була звільнена позивачка при зверненні до судщу з позовом підлягають стягненню на користь держави з відповідачів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316,317,319,321,325,405 ЦК України, ст.ст.4,6,23,27,49,76,141,259,263,288 ЦПК України, суд -
позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Голосіївсько районної в місті Києві державна адміністрація, про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою - АДРЕСА_2 шляхом зняття з реєстрації.
Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою - АДРЕСА_2 шляхом зняття з реєстрації.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце реєстрації - АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.
Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , останнє відоме місце реєстрації - АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя К.Г. Плахотнюк