Справа № 274/4132/21 Провадження № 2/0274/1413/21 УХВАЛА
05.08.2021 м.Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б. (далі Суд), розглянувши заяву про самовідвід у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу "Бердичівський педагогічний фаховий коледж" про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, визнання трудового договору в частині визначення строку його дії недійсним, а трудовий договір безстроковим, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
Від судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакової Т.Б. надійшла заява від 05.08.2021 про самовідвід.
Заява мотивована наступним.
25.06.2021 до провадження судді Болшакової Т.Б. надійшла справа №274/4132/21 за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу "Бердичівський педагогічний фаховий коледж" про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, визнання трудового договору в частині визначення строку його дії недійсним, а трудовий договір безстроковим, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
В подальшому з`ясувалося, що у провадженні судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області перебувала справа №274/6530/20 за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу "Бердичівський педагогічний фаховий коледж" Житомирської обласної ради, ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди,
Під час розгляду вказаної справи позивачем в судовому засіданні 08.06.2021 було заявлено клопотання про відвід судді Большакової Т.Б., обгрунтоване наявністю сумнівів щодо неупередженості розгляду справи з підстав порушення, на думку позивача, норм процесуального закону при вирішенні клопотань останньої, поданих під час розляду справи в підготовчому судовому засіданні. Вказані обставини, на думку заявника, викликають сумнів в об`єктивності судді Большакової Т.Б., а будь-яке рішення прийняте складом суду за участі зазначеного судді, заявник буде вважати незаконним, з огляду на недовіру такому складу суду.
Зважаючи на однозначну та принципову позицію ОСОБА_1 , з метою сприяння захисту прав, свобод та інтересів учасників справи, задля усунення будь-яких сумнівів щодо об`єктивного і неупередженого проведення судового розгляду справи, ухвалою суду від 08.06.2021 заяву про відвід судді Большакової Т.Б. задоволено. Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу "Бердичівський педагогічний фаховий коледж" Житомирської обласної ради, ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, відшкодування моральної шкоди передано до канцелярії суду для визначення іншого судді в порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України.
Суддя вважає, що усі ці обставини викликатимуть сумнів у її неупередженості або об`єктивності, у тому числі і з огляду на тотожність сторін, під час розгляду справи № 274/4132/21 за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу "Бердичівський педагогічний фаховий коледж" про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, визнання трудового договору в частині визначення строку його дії недійсним, а трудовий договір безстроковим, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що за правилами статей 36 та 39 Цивільного процесуального кодексу України є підставою для самовідводу.
Вирішуючи питання про самовідвід судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакової Т.Б., суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 Цивільного процесуального кодексу України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.
Згідно з частиною першою статті 39 Цивільного процесуального кодексу України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.
Судом приймається до уваги те, що цивільне судочинство здійснюється на засадах верховенства права, законності, поваги до честі і гідності та рівності перед законом і судом. Основою правової та соціальної держави, якою є Україна, є діяльність її державних органів та посадових осіб, що направлені на забезпечення гарантій прав і законних інтересів учасників суспільних правовідносин з тим, щоб кожна особа в силу принципу правової визначеності усвідомлювала належні гарантії для реалізації її прав задля досягнення мети для якої їй надані такі права.
Однією із найважливіших конституційних гарантій забезпечення та захисту прав і свобод особи є закріплення права на судовий захист. Крім того, право на справедливий суд закріплене у нормах міжнародного права, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Так, положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободпередбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Ключовими принципами статті 6 Конвенції є верховенство права та належне здійснення правосуддя. Ці принципи також є основоположними елементами права на справедливий суд.
Зокрема, принцип справедливості судового розгляду в окремих рішеннях ЄСПЛ трактується як належне відправлення правосуддя, право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду тощо. Крім того, у ч. 1 ст. 6 Конвенції прямо зазначено, що кожен має право на розгляд справи судом, встановленим законом. Термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом.
Основними критеріями, якими керується ЄСПЛ щодо визначення органу «судом» у розумінні статті 6 Конвенції є: 1) здатність ухвалювати обов`язкові для виконання рішення; 2) обов`язкова законодавча регламентація функціонування та діяльності «суду»; 3) наявність встановленої законом функції щодо розгляду юридично значимих питань; 4) гарантованість незалежності від державної виконавчої влади та інших учасників справи.
Європейський суд з прав людини вимогливо підходить і до встановлення того, чи був суд, який розглядав справу, незалежним та чи забезпечена його безсторонність. Практика Європейського суду з прав людини, у першу чергу, - виходить з презумпції незалежності судів. Незалежність розуміється як здатність суду розглядати справу та ухвалювати рішення, не перебуваючи при цьому у будь-якій залежності від волі сторін чи органів державної влади. Принцип безсторонності передбачає відсутність у судді особистої заінтересованості у справі та спроможності виконати роль безстороннього арбітра, який вирішує справу незалежно, підпорядковуючись виключно закону.
Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.2006 р. у справі «Білуха проти України», від 28.10.1998 р. у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадкість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.
При розгляді заяви про відвід (самовідвід) слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, хоча об`єктивно це нічим не підкріплено, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд.
Враховуючи зміст п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної Ради ООН 27 липня 2006 року № 2006/23, оскільки у особи виникли сумніви у неупередженості судді, як вони можуть виникнути і у стороннього спостерігача за обставин, що склалися, суддя підлягає відводу від участі у розгляді справи.
Статтею 40 ЦПК України встановлено, що питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо приходить до висновку про його обґрунтованість.
Враховуючи викладене, та з метою забезпечення безстороннього і об`єктивного розгляду даної цивільної справи у суді суд приходить до висновку, що заява судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакової Т.Б. про самовідвід підлягає задоволенню, оскільки наведені у ній обставини викликатимуть сумніви у її неупередженості або об`єктивності під час розгляду цієї справи.
Керуючись статтями 36, 39, 40, 258 261 Цивільного процесуального кодексу України,
Заяву про самовідвід судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакової Т.Б. у справі №274/4132/21 за позовом ОСОБА_1 до Комунального закладу "Бердичівський педагогічний фаховий коледж" про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, визнання трудового договору в частині визначення строку його дії недійсним, а трудовий договір безстроковим, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити.
Передати справу № 274/4132/21 до канцелярії Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області для передачі її іншому складу суду в порядку автоматизованого розподілу згідно ст. 33 ЦПК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б.Большакова