Справа № 181/685/21
Провадження № 2-о/181/60/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" серпня 2021 р. смт. Межова

Межівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Літвінової Л.Ф.,

з участю секретаря судового засідання Макогон І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Межова цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

28 липня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, посилаючись на ту обставину, що з метою оформлення пенсії на загальних підставах вона звернулась до працівників Межівського сектора обслуговування громадян (сервісного центру), втім при перевірці наданих нею документів було виявлено помилковість запису у трудовій книжці мого дівочого прізвища, зазначено російською мовою « ОСОБА_1 », хоча правильно - « ОСОБА_1 ».

Просить встановити факт належності їй трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої 19 жовтня 1978 року на ім`я « ОСОБА_1 », ІНФОРМАЦІЯ_1 ; судові витрати залишити за нею.

В судове засідання заявниця ОСОБА_1 не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність. Доводи заяви підтримала, наполягала на їх задоволенні.

Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу.

Суд, перевіривши зібрані по справі докази, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В судовому засіданні встановлено, що на титульній сторінці трудової книжки серії НОМЕР_1 , яка була заповнена 19 жовтня 1978 року, неправильно записано дівоче прізвище заявниці російською мовою « ОСОБА_1 », хоча правильно - « ОСОБА_1 »(а.с.7).

Дослідивши у судовому засіданні надані копії документів ОСОБА_1 встановлено, що факт належності останній трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої 19 жовтня 1978 року, підтверджується:

-паспортом серії НОМЕР_2 , виданим Межівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 27 листопада 1998 року на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-карткою платника податків, виданою 15.06.2006 року на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 30 жовтня 1961 року на ім`я /російською мовою/ ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

-Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 3 від 14 лютого 2019 року, згідно якого ОСОБА_1 26 листопада 1983 року уклала шлюб та змінила дівоче прізвище « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 »;

-свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , виданим 03 червня 1989 року, згідно якого ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 та змінила прізвище « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».

Перевіривши надані документи щодо особистості ОСОБА_1 , слід зазначити, що неправильність написання дівочого прізвища на титульній сторінці трудової книжки останньої слід розглядати як механічну помилку працівника, який заповнював цей документ.

Відповідно до ст.48 КЗпП України трудова книжка працівника є основним документом про підтвердження трудової діяльності працівника.

Частиною 1 статті 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

Відповідно до листа ВСУ від 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в разі, якщо установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, громадяни мають право звернутися до суду. Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявниці важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Оскільки встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, а можливість внести зміни в документ в позасудовому порядку відсутня, вказаний юридичний факт підлягає встановленню в судовому порядку.

Таким чином, виходячи з наведеного, дослідивши усі надані суду докази у їх сукупності, перевіривши відповідність вимогам діючого законодавства України, суд вважає за необхідне встановити факт належності ОСОБА_1 трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої 19 жовтня 1978 року, в якій допущено помилку в написані дівочого прізвища заявниці.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст.293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ), заінтересована особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (місце знаходження: вул. Набережна Перемоги, буд.26, м. Дніпро, ) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_5 , трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої 19 жовтня 1978 року на ім`я « ОСОБА_1 », ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати залишити за ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Межівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 09 серпня 2021 року.

Суддя: Л. Ф. Літвінова