Справа № 752/1052/21
Провадження № 2/752/4627/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

02 серпня 2021 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Кахно І.А.,

при секретарі - Стороженко С.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін в приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу,

в с т а н о в и в:

У січні 2021 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу.

Позов обґрунтований тим, що 02 березня 2019 року о 17:06 год. в АДРЕСА_3, сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортних засобів: автомобіля «MAN» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 і автомобіля «Subaru» державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 ».

Відповідно до постанови Оболонського районного суду м. Києва від 12.04.2019 р. по справ № 756/3571/19 водія ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Згідно постанови Оболонського районного суду м. Києва від 12.04.2019 р. по справі № 756/3571/19 відповідач - ОСОБА_2 02 березня 2019 р. о 17:06 год., керуючи автомобілем «MAN» д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві в дворі будинку № 27 по пр.-ту Героїв Сталінграду, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб «Subaru» д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Згідно рахунку-фактури № Ко-К-00047 від 07.03.2019 року СТО «Авто Док» вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Subaru» державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 » склала 15 453,08 гривні.

Факт ДТП 02.03.2019 року був визнаний ПрАТ СК «Вусо» страховим випадком, що підтверджується страховим актом. На підставі страхового акту, на виконання вимог ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України співробітниками ПрАТ СК «Вусо» було зроблено розрахунок страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в сумі 15 453,08 грн.

За заявою потерпілої особи та виконуючи взяті на себе зобов`язання по Договору добровільного страхування на підставі страхового акту № 03861-02 від 10.04.2019 року ПрАТ «СК «Вусо» виплатило суму страхового відшкодування у розмірі: 15453,08 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 8874 від 10.04.2019 р.

Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат ПрАТ «СК «Вусо» склав 15453,08 грн.

Отже, відшкодувавши матеріальну шкоду в сумі 15453,08 грн., заподіяну відповідачем внаслідок ДТП 02 березня 2019 року, ПрАТ СК «Вусо» отримало право регресної вимоги до відповідача щодо стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, а саме 15453,08 грн.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність відповідача як водія транспортного засобу «MAN» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована за Полісом AM 5221798 в ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ», то керуючись ст. ст. 6, 9, 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 993, ч. 1 ст. 1191 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ», з вимогою про відшкодування збитків в порядку регресу.

ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» в межах ліміту передбаченого полісом AM 5221798 з урахуванням розміру франшизи в розмірі - 1000,00 грн. згідно умов полісу страхування цивільно-правової відповідальності.

Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням склала: 1000,00 гривень.

20 грудня 2019 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП « ОСОБА_1 » укладено Договір № 20/12/2019 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у додатку №1 до договору. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за договором страхування № 1-00 від 16.03.2018 року (пункт 30 додатку №1 до договору).

Посилаючись на те, що відповідач добровільно не сплачує позивачу збитки в порядку регресу, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 1000 грн. у примусовому порядку.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 19 січня 2021 року відкрито провадження у справі та постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленя (виклику) сторін. Даною ухвалою сторонам надано строк на подання заяв по суті спору.

За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялись ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками, які повернулися з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі № 911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Отже зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи за зареєстрованою його адресою, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 ЦПК України.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом установлено, що 16 березня 2018 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ОСОБА_3 був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № 1480926, предметом якого були майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Subary Outback», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідно до умов даного договору, ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.

02 березня 2019 р. о 17:06 год. в АДРЕСА_3, сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортних засобів: автомобіля «MAN» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 і автомобіля «Subaru» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . В результаті вищевказаної ДТП було транспортний засіб Subary, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження, що підтверджується довідкою про дорожньо-транспортну пригоду № 324445 та протоколом про адміністративне провапорушення від 02.03.2018 р. серії БД № 178028.

Згідно рахунку-фактури № Ко-К-00047 від 07.03.2019 року СТО «Авто Док» вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Subaru» державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 » склала: 15453,08 гривні.

За заявою ОСОБА_3 та виконуючи взяті на себе зобов`язання за договором добровільного страхування наземного транспорту, на підставі страхового акту № 1480926 від 16 березня 2020 року та розрахунку до нього, ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило суму страхового відшкодування у розмірі 15453,08 грн, що підтверджується платіжним дорученням.

Факт ДТП 02 березня 2019 року був визнаний ПрАТ СК «ВУСО» страховим випадком, що підтверджується страховим актом. На підставі страхового акту, на виконання вимог статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України співробітниками ПрАТ СК «ВУСО» було зроблено розрахунок страхового відшкодування та здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілого в сумі 15453,08 грн.

Відповідальність винуватця ДТП, як водія транспортного «МАN», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , була забезпечена договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АМ/5221798 на момент ДТП в ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай».

ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» в межах ліміту передбаченого полісом AM 5221798 з урахуванням розміру франшизи в розмірі - 1000,00 грн. згідно умов полісу страхування цивільно-правової відповідальності.

Таким чином, різниця між фактично сплаченим страховим відшкодуванням, з боку ПрАТ СК «ВУСО» і компенсацією ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай», склала 1000 грн.

20 грудня 2019 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та ФОП « ОСОБА_1 » укладено Договір № 20/12/2019 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у додатку №1 до договору. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за договором страхування № 1-00 від 16.03.2018 року (пункт 30 додатку №1 до договору).

З метою досудового врегулювання спору, 27 грудня 2019 року та повторно 05 травня 2020 року відповідачеві було направлено повідомлення та вимогу про відшкодування збитків в порядку регресу, про що свідчить фіскальний чек від 06 травня 2020 року (відстеження рекомендованого листа 468), але відповідач не погасив заборгованість в добровільному порядку.

Суд, вивчивши подані стороною позивача документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (підпункт 22.1. статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регрес) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (частина перша статті 1191 ЦК України).

Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток у повному обсязі.

Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяну шкоду.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

У відповідності до статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду України від 10 лютого 2016 року у справі № 6-2878цс15, відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). При цьому за змістом статті 993 ЦК України та статті 27 Закону № 85/96-ВР до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За змістом статті 1194 ЦК України в системному зв`язку зі статтею 993 цього Кодексу та статті 27 Закону № 85/96-ВР можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Також, згідно з частиною першою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відтак, враховуючи, що на підставі договору № 20/12/19 про відступлення права вимоги від 20 грудня 2019 року до ФОП ОСОБА_1 як нового кредитора перейшло право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків, завданих первісному кредитору - ПрАТ «СК «ВУСО» за договором страхування, тому з ОСОБА_2 на користь ФОП ОСОБА_1 підлягає стягненню різниця між сплаченим страховим відшкодуванням та компенсацією ПрАТ «СК «ВУСО», а саме, у розмірі 1000 грн.

Відповідно до статті 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 840,80 грн та витрати на правничу допомогу, які підтверджені договором на правову допомогу № 1 від 10 грудня 2019 року, додатковою угодою від 23 грудня 2019 року № 4 акт приймання-передачі правової (правничої) допомоги до договору ро надання правової допомоги №1 від 10 грудня 2019 року та копією квитанції до прибуткового касового ордера № 4 від 23 грудня 2020 року на виконання умов договору у розмірі 7299,80 грн.

На підставі викладеного та керуючись статями 12, 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статями 8, 21, 27 Закону України «Про страхування», статями 993, 1191, 1194 ЦК України, статями 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 141, 258, 259, 263, 266, 268, 280, 282, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 завданні збитки в порядку регресу у розмірі 1 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 840,80 грн. та витрати на правничу допомогу в розмірі 7 299,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Голосіївський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення даного рішення суду.

Позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ; адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ; р/р НОМЕР_4 ; код НОМЕР_3 ; банк отримувача АТ «КБ «Приватбанк»; МФО 380775.

Відповідач - ОСОБА_2 ; адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_5 .

Суддя І. А. Кахно