Справа №717/828/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2021 року Кельменецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: Туржанського В.В.,

при секретарі: Тихоненко І.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кельменці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про тлумачення заповіту.

Позивач ОСОБА_1 подав до Кельменецького районного суду Чернівецької області позовну заяву у якій просить здійснити рішенням суду тлумачення заповіту вчиненого ОСОБА_3 , 27 листопада 2001 року зареєстрованого в реєстрі за № 150 та посвідченого секретарем виконкому Лівинецької сільської ради Кельменецького району Рябчик А.В., а саме: що у своєму заповіті ОСОБА_3 заповіла позивачці право на земельну частку (пай), право яке посвідчувалося сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧВ № 0176614 від 28.10.1997 року.

ВСТАНОВИВ:

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився та подав до суду заяву у якій визнав позов повністю.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася та подала до суду заяву, у якій просить розглянути справу за її відсутності.

Відповідно до ч. 3 статті 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що стверджується копією свідоцтва про смерть ОСОБА_3 виданого 19 травня 2008 року на бланку серії НОМЕР_1 . Позивачка є спадкоємцем за заповітом. 27 листопада 2001 року ОСОБА_3 склала заповіт на ім`я ОСОБА_1 , у якому зазначила, що: „сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧВ № 0176614 виданий на моє ім`я Кельменецькою районною державною адміністрацією 28 жовтня 1997 року та свідоцтво про право власності на майновий пай серії ЧВ № 5/1-40559 виданий на моє ім`я Лівинецькою сільською радою 16 серпня 2001 р заповідаю ОСОБА_1 . Заповіт посвідчений Рябчик А.В., секретарем виконкому Лівинецької сільської ради Кельменецького району 27 листопада 2001року зареєстрованого у реєстрі за № 150.

Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

За змістом статті 317 ЦК України право розпоряджання майном є однією зі складових права власності, поряд із правом володіння і користування майном.

Згідно ст. 1256 ЦК України тлумачення заповіту може бути здійснене після відкриття спадщини самими спадкоємцями. У разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до статті 213 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 213 ЦК України зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину.

При цьому, частина 2 статті 213 ЦК України не допускає, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення у тексті самого правочину. При тлумаченні заповіту не допускається і внесення змін у зміст заповіту, враховуючи також, що заповіт це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, яким вона відповідно до законодавства має право розпоряджатися на момент укладення заповіту.

Отже, суд може розтлумачити заповіт, не змінюючи при цьому його змісту.

Як передбачено п. 2.1 глави 3 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, заповіт має бути складений так, щоб розпорядження заповідача не викликало незрозумілостей чи суперечок після відкриття спадщини.

Аналогічні правила містяться і в п.1.6 розділі ІІІ Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 11.11.2011 № 3306/5.

Виходячи із зазначених правових норм, тлумачення заповіту судом здійснюється за наявності таких правових умов: зміст заповіту містить суперечності, неточності, що ускладнюють розуміння останньої волі заповідача та наявність спору між спадкоємцями щодо тлумачення заповіту.

Об`єктом тлумачення заповіту судом є виключно сам заповіт, складений із слів та сполучень слів, які утворюють його текст.

Як зазначено в рішенні Верховного Суду України від 27 серпня 2008 року, справа № 6-11329св08, ч. 2 ст. 213 ЦК не допускає, щоб при тлумаченні правочину здійснювався пошук волі учасника правочину, який не знайшов відображення у тексті самого правочину. При тлумаченні заповіту не допускається внесення змін у зміст заповіту, оскільки у відповідності до ст. 1233ЦК України заповіт це особисте розпорядження фізичної особи щодо належного їй майна, майнових прав та обов`язків на випадок смерті.

Судом встановлено, що заповіт ОСОБА_3 від 27 листопада 2001 року має суперечливий характер, у зв`язку з чим необхідно розтлумачити його зміст.

Відповідно до ч.1 ст.1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому.

Суд вважає, що спадкодавець ОСОБА_3 складаючи заповіт 27 листопада 2008 року заповіла ОСОБА_1 право на земельну частку (пай), яке посвідчувалося сертифікатом на земельну частку (пай) серії ЧВ №0176614 виданим 28 жовтня 1997 року.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позов слід задовольнити.

На підставі ст.ст. 317, 1233, 1256 ЦК України, керуючись ст. ст. 2, 5, 12, 13, 15, 19, 76, 77, 78, 79, 80, 81, 82, 206, 209, 258, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , жительки с. Лівинці Дністровського району Чернівецької області до ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , жителя АДРЕСА_1 , про тлумачення заповіту - задовольнити повністю.

Зміст заповіту ОСОБА_3 посвідченого Рябчик А.В., секретарем виконкому Лівинецької сільської ради Кельменецького району 27 листопада 2001 року, зареєстрованого у реєстрі за № 150, тлумачити наступним чином: „Я, ОСОБА_3 , що мешкаю в с. Лівинці Кельменецького району Чернівецької області, на випадок моєї смерті роблю таке розпорядження: право на земельну частку (пай), яке посвідчується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧВ №0176614 виданим на моє ім`я Кельменецькою районною державною адміністрацією 28 жовтня 1997 року заповідаю ОСОБА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України апеляційні скарги подаються учасниками справи через Кельменецький районний суд Чернівецької області.

Повне рішення суду складено 06 серпня 2021 року.

Надіслати сторонам копії рішення протягом двох днів з дня його складання.

Суддя: