П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2021 року місто Київ

справа № 754//14338/13-ц

провадження № 22-ц/824/9175/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шкоріної О.І., суддів -Поливач Л.Д., Стрижеуса А.М. за участю секретаря судового засідання - Онопрієнко К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Чорним Олександром Володимировичем,

на ухвалу Деснянського районного суду м.Києва від 15 травня 2019 року, постановлену у складі судді Скрипки О.І.

у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", стягувач: Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк", боржник: ОСОБА_1 , заінтересована особа: Деснянський районний відділ державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві про заміну сторони виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2019 року заявник ТОВ "Вердикт Капітал" звернувся до суду з завою про заміну сторони виконавчого провадження.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилався на те, що у провадженні Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві перебуває виконавче провадження №51819463, відкрите на підставі виконавчого листа № 754/14338/13-ц, виданого Деснянським районним судом м.Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором №0.

9 листопада 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 952/К, відповідно до умов якого право грошової вимоги за кредитним договором боржника № 0 перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал».

На підставі зазначеного правочину відбулась заміна кредитора за кредитним договором, заборгованість за яким стягнута рішенням суду, на виконання якого, виданий виконавчий лист, що перебуває на примусовому виконанні, в зв`язку з чим заявник набув права грошової вимоги до боржника та є кредитором, а тому просить задовольнити його заяву та замінити стягувача у вищевказаному виконавчому провадженні.

Посилаючись на зазначені обставини, та на підставі ст.ст.512, 514 ЦК України, ст.442 ЦПК України, ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» просив замінити сторону виконавчого провадження, а саме: стягувача - ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ "Вердикт Капітал".

Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва від 15 травня 2019 року задоволено заяву ТОВ "Вердикт Капітал", стягувач: ПАТ "Дельта Банк", боржник: ОСОБА_1 , заінтересована особа: Деснянський РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві про заміну сторони виконавчого провадження.

Замінено сторону у виконавчому провадженні з виконання рішення Деснянського районного суду м.Києва від 21 жовтня 2013 року у справі №754/14338/13-ц за позовом ПАТ "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме: замінено стягувача ПАТ "Дельта Банк" на його правонаступника ТОВ "Вердикт Капітал".

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, представник боржника ОСОБА_1 - адвокат Чорний О.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та увалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ "Вердикт Капітал" про заміну сторони виконавчого провадження , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд не пересвідчився в тому, що дійсно заявник ТОВ "Вердикт Капітал" є правонаступником ПАТ "Дельта Банк". Матеріали справи дають підстави вважати, що надані заявником докази можуть бути сфальсифіковані.

Так, в матеріалах справи міститься неякісна фотокопія договору №952/К від 9 листопада 2018 року. В пункті 1.1 договору зазначено, що продавець ПАТ "Дельта Банк" передає, а ТОВ "Вердикт Капітал" приймає майнові права, що включають право вимоги за кредитними договорами на підставах, наведених у додатку 1,2 до договору. Надана копія договору не містить відмітки на відповідність її оригіналу. При цьому додатків 1,2, на які йде посилання в договорі, та в яких, начебто мають міститися підстави виникнення прав вимоги, матеріали справи не містять. Договір не містить посилання на додаток, в якому має бути зазначений перелік осіб, права вимоги за кредитними договорами яких продані за цим договором, що не дає підстав вважати, що ТОВ "Вердикт Капітал" придбало право вимоги до ОСОБА_1 ..

У справі є таблиця, в якій за порядковим номером 112 зазначене прізвище ОСОБА_1 та номер його кредитного договору. В той же час у справі міститься витяг з додатку №1 до договору купівлі-продажу майнових прав № 952/к від 9 листопада 2018 року, в якому порядковий номер договору ОСОБА_1 зазначений вже 197. Отже невідповідність порядкового номеру договору ОСОБА_1 в різних документах, відсутність посилання в договорі №952/к від 9 листопада 2018 року на список осіб, право вимоги до яких передано за цим договором, може свідчити про фальсифікацію доказів. Ці обставини судом не перевірені, чим порушено вимоги ст. 264 ЦПК України.

Зі змісту судового рішення від 21 жовтня 2013 року вбачається, що кредитор скористався своїм правом на дострокове розірвання договору та вимагав дострокового повернення всієї суми кредиту, включаючи відсотки, штраф, пеню, що було задоволено судом. Отже кредитний договір достроково розірваний в односторонньому порядку банком в 2013 році. Таким чином, вважає, що з моменту пред`явлення позову в 2013 році про стягнення з боржника всієї суми кредиту за договором, вказаний договір вважається розірваним, а уступка права вимоги за таким договором у 2018 році є нікчемним правочином і не створює правових наслідків.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ " Вердикт Капітал" заперечувало проти доводів апеляційної скарги, просило відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

В судовому засіданні представник боржника ОСОБА_1 - адвокат Чорний О.В. просив апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та увалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ТОВ "Вердикт Капітал" про заміну сторони виконавчого провадження.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим колегія суддів вважала за можливе розглянути справу у їх відсутність відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді Шкоріної О.І., вислухавши пояснення особи, яка з`явилася в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої у справі ухвали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що заочним рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 21 жовтня 2013 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за Кредитним договором від 9 серпня 2006 року в розмірі 420 870,67 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 3441,00 грн., а всього 424 311,67 грн.

У провадженні Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ перебуває виконавче провадження №51819463, відкрите на підставі виконавчого листа № 754/14338/13-ц, виданого 20 грудня 2013 року Деснянським районним судом м.Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором № 0 /а.с.92-93,98/.

9 листопада 2018 року між ПАТ "Дельта Банк" та ТОВ "Вердикт Капітал" укладено договір купівлі-продажу майнових прав № 952/К, та додатки до нього, відповідно до яких ПАТ "Дельта Банк" передав у власність ТОВ "Вердикт Капітал" майнові права, які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому та які включають право вимоги до боржників, які виникли за укладеними договорами, зокрема і по договору №0 від 9 серпня 2006 року з ОСОБА_1 /витяг з додатку №1 до договору купівлі-продажу майнових прав №952/К від 9 листопада 2018 року а.с.94,95-97/.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив із того, що на підставі договору купівлі-продажу майнових прав № 952/К від 9 листопада 2018 року ТОВ "Вердикт Капітал" придбало право вимоги за кредитним договором, укладеним банком з ОСОБА_1 , а тому наявні підстави для заміни кредитора на стадії виконання рішення суду.

Такі висновки суду є правильними і такими, що відповідають обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Положенням частини п`ятої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і за відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 6-1355/10.

Такі ж висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Відтак, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про наявність підстав для заміни стягувача у виконавчому провадженні.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що договір про уступку права вимоги за кредитним договором є нікчемним, оскільки кредитний договір був розірваний за рішенням суду, є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах закону.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 січня 2020 року в справі № 916/2286/16 викладено висновок, що вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження здійснюється судом з урахуванням положень щодо перевірки та надання оцінки доказам, наданим в обґрунтування відповідної заяви, зокрема, їх достовірності та достатності для висновків про фактичний перехід прав та обов`язків сторони виконавчого провадження до іншої особи на підставі правочину, якому має бути надана оцінка на предмет нікчемності, тобто недійсності в силу положень закону.

При цьому встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду такої заяви, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у здійсненні заміни сторони процесу правонаступником, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному статтею 204 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Апелянтом не доведено, що договір купівлі-продажу майнових прав №952/К від 9 листопада 2018 року укладений ТОВ "Вердикт Капітал", є недійсним в силу закону (нікчемним) чи таким, недійсність якого встановлена у судовому порядку.

Доводи апеляційної скарги про те, що сума заборгованості, яка зазначена у витягу в розмірі 2 776 142 грн. не відповідає розміру суми заборгованості, зазначеної в судовому рішенні 424 311,67 грн., не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду, оскільки зазначені обставини не впливають на вирішення судом питання про заміну сторони стягувача у виконавчому провадженні.

Крім цього, необхідно зазначити, що виконавче провадження №51819463, відкрите на підставі виконавчого листа № 754/14338/13-ц, виданого 20 грудня 2013 року Деснянським районним судом м.Києва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованості за кредитним договором № 0 у сумі 424 311,67 грн.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки зі змісту заяви та матеріалів справи не вбачається, що змінилися обставин, які обумовлювали застосування заходів забезпечення позову, або необхідність в таких заходах відпала.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не вбачається, тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 371,367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України,

суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Чорним Олександром Володимировичем, залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду м.Києва від 15 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Постанова складена 5 серпня 2021 року.

Суддя-доповідач: О.І. Шкоріна

Судді: Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус