ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/2660/21
Провадження № 22-ц/4820/1168/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М.,

секретар судового засідання Дубова М.В.,

з участю представника відповідача,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до держави Україна, представник Кабінет Міністрів України, про відшкодування шкоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Карплюка О.І. від 23 червня 2021 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд, -

в с т а н о в и в:

У січні 2021 року позивач, звертаючись в суд з цим позовом до відповідача, посилався на те, що йому завдано моральну шкоду невиконанням рішення судів у справі № 2270/14181/11, яке полягає у активній бездіяльності, незаконних дій та рішень, і відмовою Хмельницького окружного адміністративного суду встановити судовий контроль за виконанням рішення суду та зобов`язати подати звіт про виконання судового рішення в період з 23 січня 2021 року по 29 січня 2021 року.

Завдана йому моральна шкода полягає у моральних стражданнях та хвилюваннях, які були ним перенесені у зв`язку з черговою відмовою Хмельницького окружного адміністративного суду подати звіт про виконання судового рішення.

Активне невиконання рішення суду викликало у позивача почуття тривоги, страху та занепокоєння за своє психологічне здоров`я та часткову втрату стресостійкості, постійний стресовий стан призвів до передчасного старіння.

Крім того, він змушений був докладати додаткових зусиль для організації свого життя та вживати додаткових заходів для захисту своїх прав в суді.

Постановою Верховного Суду від 17.01.2019 року в справі № 2270/14181/11 встановлено факт невиконання рішення суду у справі № 2270/14181/11 та не встановлено поважності причин невиконання рішення суду.

Суд здійснює контроль за виконанням судового рішення, однак Хмельницький окружний адміністративний суд та Верховний Суд самоусунились від здійснення контролю під надуманими повновженнями і фактично перенаправили позивача своєю активною бездіяльністю та незаконними рішеннями в русло «катування правосуддям».

З цих підстав позивач просив стягнути з держави Україна на його користь моральну шкоду у розмірі 19 млрд. грн.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 червня 2021 року у позові ОСОБА_1 до держави України в особі Кабінету Міністрів України про відшкодування моральної шкоди в розмірі 0 грн., завданої невиконанням рішення суду у справі № 2270/14181/11 у формі активної незаконної бездіяльності, незаконних дій та рішень, і відмовою Хмельницького окружного адміністративного суду встановити судовий контроль за виконанням рішення суду та зобов`язати подати звіт про виконання судового рішення в період з 23 січня 2021 року по 29 січня 2021 року відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду як незаконне та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити. На його думку, судом першої інстанції не враховано обставини, які мають значення для справи, не надано оцінку доказам, на які посилався відповідач. Правопорушник не надав жодного доказу про те, що невиконанням рішення суду він не спричинив апелянту моральну шкоду або що розмір шкоди не є співмірним завданим йому моральним стражданням. Суд першої інстанції вийшов за межі повноважень залучивши до участі у справі представника відповідача - ОСОБА_2 , адже остання неодноразово представляла інтереси Міністерства Юстиції України.

У відзиві КМУ просить апеляційну скаргу залишити без задоволення як безпідставну. Позивачем не зазначено, якими діями чи бездіяльністю КМУ завдано йому моральну шкоду та не надано доказів, які підтверджують вчинення протиправних дій, та причинного зв`язку між протиправними діями та заявленою шкодою. Посилання апелянта на відсутність повноважень у представника ОСОБА_2 діяти від імені КМУ є безпідставними.

Представник відповідача просила відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Апелянт в засідання апеляційного суду не з`явився, будучи належно повідомленими про розгляд справи.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційним судом встановлено, що постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.12.2011 року у справі № 2270/14181/11, яка залишена в силі ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10.05.2012 року, зобов`язано Хмельницький відділ УМВС України в Хмельницькій області невідкладно вклеїти фотографію в паспорт громадянина України ОСОБА_1 , який видати йому на руки та відмовлено в задоволенні позову в частині позовних вимог про відшкодування моральної шкоди.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи і не оспорюються сторонами.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з безпідставності заявлених позовних вимог.

Так, чинне законодавство України надає можливість громадянинові реалізувати своє право на оскарження судового рішення та дій судді під час здійснення правосуддя.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Водночас за змістом ст.ст. 62, 126, 129 Конституції України матеріальна та моральна шкода, заподіяна при здійсненні правосуддя, відшкодовується державою лише безпідставно засудженій особі в разі скасування вироку як неправосудного; судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється, а однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Отже, зазначеними положеннями Конституції України визначено, що рішення суду і відповідно до цього дії або бездіяльність суддів у питаннях здійснення правосуддя, пов`язаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях, тощо, можуть оскаржуватись у порядку, передбаченому процесуальними законами, а не шляхом оскарження їх дій (чи відшкодування моральної шкоди одночасно з оскарженням таких дій) до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності судів і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

Питання відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду врегульовано нормами ст. 1176 ЦК України.

Так, відповідно до ч.2 ст. 1176 ЦК України право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок постановлення судом незаконного рішення в цивільній справі, відшкодовується державою в повному обсязі в разі встановлення в діях судді (суддів), які вплинули на постановлення незаконного рішення, складу кримінального правопорушення за обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили (ч.5 ст. 1176 ЦК України).

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах (ч.6 ст. 1176 ЦК України).

Застосування норми ч. 6 ст. 1176 ЦК України можливе у випадку, коли предметом позову є інші дії чи бездіяльність, зокрема, суду, які не пов`язані зі здійсненням правосуддя, відправленням судочинства, яке має на меті прийняття акту органом судової влади.

Згідно з ст.170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

Під компетенцією розуміють сукупність предметів відання, завдань, повноважень, прав та обов`язків державного органу або посадової особи, що визначаються законодавством.

Відповідно до ст. 48 ЦПК України позивачем і відповідачем у цивільному процесі можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

За змістом положень ст. 58 ЦПК України держава бере участь у справі через відповідний орган державної влади відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади), або через представника.

Таким чином, у цивільному судочинстві держава бере участь у справі, як сторона через відповідний її орган, наділений повноваженнями саме у спірних правовідносинах, зокрема, і представляти державу в суді (постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.11.2018 року у справі № 5023/10655/11, від 21.08.2019 року у справі № 761/35803/16-ц, від 18.12.2019 року у справі № 688/2479/16-ц), зазвичай, - орган, діями якого завдано шкоду.

Як на підставу позову позивач посилався на протиправну відмову Хмельницького окружного адміністративного суду встановити судовий контроль за виконанням рішення суду та подати звіт про виконання цього судового рішення в період з 23 січня 2021 року по 29 січня 2021 року.

Проте, зважаючи на ці підстави позову, вирішення заявленої вимоги про відшкодування моральної шкоди, завданої протиправними, на думку позивача, діями та рішеннями суду, передбачатиме оцінку таких дій, що є втручанням у здійснення правосуддя судом.

Оскарження діянь суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається.

Вчинення (не вчинення) суддею (судом) процесуальних дій під час розгляду конкретної справи, а також ухвалені у ній рішення можна оскаржити до суду вищої інстанції у порядку, передбаченому процесуальним законом для тієї справи, під час розгляду якої вони відповідно були вчинені (мали бути вчинені) чи ухвалені. Усі процесуальні порушення, що їх допустили суди під час розгляду конкретної справи, можна усунути лише у межах відповідної судової справи, в якій такі порушення були допущені. Оскарження вчинення (не вчинення) судом (суддею) у відповідній справі процесуальних дій і ухвалених у ній рішень не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу проти суду (судді) (Постанова ВС у справі № 636/5534/15 від 31.07.2019 року).

Водночас обґрунтовуючи свої доводи, позивач не зазначив, якими діями/бездіяльністю Кабінету Міністрів України йому завдано моральної шкоди, не навів конкретні норми закону, які, на його переконання, порушив Кабінет Міністрів України у правовідносинах, щодо яких виник спір.

Кабінет Міністрів України не є тим органом, який наділений повноваженнями представляти Державу Україна в спірних правовідносинах, оскільки фактично підставою позову є оскарження процесуальних дій Хмельницького окружного адміністративного суду під час здійснення ним правосуддя (вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судового рішення в адміністративній справі) та тривале невиконання відповідачем (Хмельницьким міським відділом УМВС України в Хмельницькій області) у справі № 2270/14181/11 рішення адміністративного суду.

Статтями 12, 77, 79, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

В порушення наведених норм ОСОБА_1 не навів жодних фактичних обставин та не надав доказів, які б свідчили про заподіяння йому Кабінетом Міністрів України як представником Держави Україна моральної шкоди, не обґрунтував її розмір, в чому полягала незаконність дій/бездіяльності Кабінету Міністрів України, що не пов`язані із здійсненням правосуддя, - не зазначив.

Посилання апелянта на безпідставне залучення до участі у справі представника Кабінету Міністрів України - Демчук Н.В. є безпідставним, враховуючи таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 37 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» Міністерство юстиції здійснює представництво Кабінету Міністрів України та його посадових осіб в судах України, зазначена норма кореспондується з підпунктом 54 пункту 4 Положення про Міністерство юстиції України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 року № 228 (далі - Положення № 228).

Відповідно до пункту 7 Положення № 228 Мін`юст здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи Мін`юсту.

Згідно з п. 1 Положення про міжрегіональні управління Міністерства юстиції України затверджене наказом Мін`юсту від 23.06.2011 року № 1707/5, міжрегіональні управління Міністерства юстиції України підпорядковуються Міністерству юстиції України та є його територіальними органами (далі - Положення № 1707/5).

Відповідно до підпункту 10.7 пункту 10 Положення № 1707/5 начальник міжрегіонального управління затверджує положення про структурні підрозділи і посадові інструкції працівників міжрегіонального управління

Згідно з Положенням про відділ судової роботи та міжнародної правової допомоги Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), затвердженим наказом начальника Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 15.01.2020 року № 101/09 (далі - Положення), одним з основних завдань відділу є забезпечення самопредставництва інтересів Кабінету Міністрів України, Міністерства юстиції України та їх посадових осіб в судах України (пункт 2.1 Положення).

Пункт 3.1 Положення серед основних функцій відділу - самопредставництво в судах України Кабінету Міністрів України, Міністерства юстиції України та їх посадових осіб.

Відповідно до пунктів 4.10, 4.11 Положення начальник відділу, головні спеціалісти мають право, крім іншого: брати участь у справах, діяти в судах України від імені Кабінету Міністрів України, Міністерства юстиції України та їх посадових осіб з усіма правами, що надані процесуальним законодавством України стороні, третій особі; представляти інтереси Кабінету Міністрів України, Міністерства юстиції України та його посадових осіб, у випадках передбачених законом, на стадії виконавчого провадження в межах компетенції Відділу; засвідчувати копії документів, що підтверджують повноваження (накази, положення, інструкції тощо); засвідчувати копії документів, що подаються до суду.

Згідно з наказом Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 24.12.2019 року № 344/3 ОСОБА_2 призначено на посаду головного спеціаліста з питань забезпечення діяльності Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини відділу судової роботи міжнародної правової допомоги Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький).

Відтак ОСОБА_2 як головний спеціаліст з питань забезпечення діяльності Уповноваженого у справах Європейського суду з прав людини відділу судової роботи міжнародної правової допомоги Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) наділена повноваженнями діяти від імені Кабінету Міністрів України в судах України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Підстав для скасування оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення

Повне судове рішення складено 06 серпня 2021 року.

Судді

Л.М. Грох

Р.С. Гринчук

А.М. Костенко