Справа № 939/292/21
РІШЕННЯ

Іменем України

02 квітня 2021 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючої судді - Герасименко М.М.,

за участі секретаря Рассказової М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона та відповідач з 28 грудня 1995 року до 18 вересня 2013 року перебували в шлюбі. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розлучення проживає разом з нею (позивачем) та знаходиться на її утриманні. Відповідач працездатний, на даний час отримує дохід і може надавати матеріальну допомогу, однак, на даний час добровільно не забезпечує сина належним чином. Просила суд стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Позивач в судове засідання не з`явилася, відповідно до заяви позов підтримала, просила розглянути справу у її відсутність.

Відповідач у судовому засіданні заперечував щодо обставин зазначених у позовній заяві, зокрема вказав, що син не проживає ні з позивачем, ні з відповідачем, оскільки проживає у Донецькій області. Щодо розміру аліментів на утримання сина зазначив, що не відмовляється сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини з доходу.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За змістом частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

Судом встановлено, що відповідач є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.7).

Згідно довідки Немішаївської селищної ради Бучанського району Київської області № 140 від 28 січня 2021 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований разом з позивачем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Заперечуючи щодо обставин викладених у позові, відповідач у судовому засіданні зазначив, що дитина не проживає разом з позивачем, оскільки проживає у Донецькій області.

Однак відповідач не надав жодних доказів, які б підтверджували, що неповнолітній син ОСОБА_3 не проживає разом із позивачем.

Натомість, згідно довідки Немішаївської селищної ради Бучанського району Київської області № 140 від 28 січня 2021 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований разом з позивачем ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).

З огляду на зазначене, недоведеність відповідачем обставин на які, він посилався як на підставу своїх заперечень, враховуючи, що відповідач не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина у розмірі 1/3 частини з доходу, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути в дохід бюджету судовий збір в розмірі 908 гривень.

Керуючись ст.ст. 180-183, ч. 1 ст. 191 СК України, ст.ст. 10, 12, 13, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Шахтарськ Донецької області, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 лютого 2021 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід бюджету судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду через Бородянський районний суд Київської області.

Повне рішення суду складено 05 квітня 2021 року.

CуддяМ.Герасименко