Справа №705/4525/20
2-о/705/21/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2021 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області, в складі:

головуючого судді Піньковського Р.В.

при секретарі Заболотній Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дмитрушківська сільська рада Уманського району Черкаської області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його тітка ОСОБА_2 , яка за життя залишила заповіт на його маму ОСОБА_3 .

Однак мати заявника ОСОБА_3 померла до відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , тому він є спадкоємцем останньої.

Крім того, 28.12.2017 року рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області встановлено юридичний факт родинних відносин між ним та ОСОБА_2 , а саме, що він є її рідним племінником.

З початку 2013 року він постійно проживав разом з тіткою до її смерті, а під час її хвороби та після її смерті взяв на себе всі обов`язки з утримання спадкового майна, як єдиний спадкоємець. Проте, з 22.10.2003 року реєстрація його місця проживання на момент його постійного проживання з тіткою перед її смертю є відмінною від реєстрації місця проживання його тітки ОСОБА_2 на момент її смерті, а тому оформити спадкові права після смерті тітки він не має можливості, оскільки нотаріусу потрібно додатково підтвердити, що він ОСОБА_1 постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину, так як протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу він не заявляв про свою відмову від спадщини. Зробити це в позасудовому порядку неможливо.

Вважає, що факт його постійного спільного проживання з тіткою підтверджено письмовими доказами, а також, в разі необхідності, може бути підтверджено поясненнями свідків.

Просить суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Дмитрушки Уманського району Черкаської області, тобто з 01 березня 2013 року по день відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому заявник ОСОБА_1 направив до суду уточнену заяву, у якій вказав, що факт спільного проживання з його тіткою до моменту смерті останньої, необхідно йому для підтвердження факту прийняття спадщини, як особі, яка постійно, в тому числі на момент відкриття спадщини, постійно проживала разом зі спадкодавцем.

Просить суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп: НОМЕР_1 , разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Дмитрушки Уманського району Черкаської області, тобто з 01 березня 2013 року по день відкриття спадщини, за адресою: будинок АДРЕСА_1 .

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, на адресу суду подав письмову заяву, у якій просить суд справу слухати у його відсутність, вимоги заяви підтримує та просить суд її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Дмитрушківської сільської ради в судове засідання не з`явився, на адресу суду надійшла письмова заява, у якій просять суд справу слухати у відсутність їх представника, вимоги заяви визнають та не заперечують проти її задоволення.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого виконавчим комітетом Дмитрушківської сільської ради Уманського району Черкаської області, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Дмитрушки Уманського району, актовий запис про смерть № 14.

Згідно заповіту, складеного 07 грудня 2004 року в с. Дмитрушки Уманського району Черкаської області ОСОБА_2 , посвідченого Дзисюк А.В., секретарем виконкому Дмитрушківської сільської ради Уманського району Черкаської області, остання, належний їй на праві особистої власності житловий будинок АДРЕСА_1 , належну їй на праві власності земельну ділянку площею 0,6509 га, яка розташована в с. Дмитрушки Уманського району Черкаської області, надану для ведення особистого селянського господарства, належну їй на праві власності земельну ділянку площею 2,6187 га, розташовану на території Дмитрушківської сільської ради, надану для ведення особистого селянського господарства; належний їй на праві власності майновий пай у КСПП «Дмитрушки» с. Дмитрушки Уманського району Черкаської області; належні їй грошові вклади, заповіла ОСОБА_4 .

Спадкоємець ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Умані Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого повторно Уманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, ОСОБА_4 є матір`ю позивача по справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис про народження № 690).

Згідно рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28 грудня 2017 року, яке вступило в законну силу 30.01.2018 року, було встановлено факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме той факт, що ОСОБА_1 є рідним племінником ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки, виданої Дмитрушківською сільською радою Уманського району Черкаської області, з 01 березня 2013 року по день смерті ОСОБА_2 проживала однією сім`єю в с. Дмитрушки разом зі своїм племінником ОСОБА_1 , 1965 року народження.

Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру, наданих на запити суду, після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкова справа не заводилася.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є рідним племінником ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя ОСОБА_2 склала заповіт на ім`я матері заявника ОСОБА_4 , яка померла раніше ОСОБА_2 і після її смерті у Спадковому реєстрі відсутня будь-яка інформація щодо заведення спадкової справи.

Заявник ОСОБА_1 у своїй заяві зазначає, що фактично після смерті його тітки ОСОБА_2 він є єдиним спадкоємцем та вказує, що встановлення факту проживання разом зі спадкодавцем необхідно йому саме з метою отримання спадщини, на яку ніхто крім нього не претендує, оскільки спадкоємцем за заповітом є його мати, яка також померла.

На підставі частин 3 та 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року, доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Метою звернення заявника до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Слід зазначити, що в своїй ухвалі № 505/2085/14-ц від 14.09.2016 року Вищий спеціалізований суд з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначив про те, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З наведеного слід дійти висновку про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.

Аналогічні правові висновки містяться в ухвалі Верховного Суду України № 6-7165св09 від 03 листопада 2010 року, рішенні Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6048327св14 від 11 листопада 2015 року, ухвалі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6-20158св15 від 21 жовтня 2015 року.

Судом достовірно встановлено, що від встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна його майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно роз`яснень, викладених у п. п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, в силу вимог ч. 1 ст. 1299 ЦК України, спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявнику необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Так як такі документи у заявника відсутні, то він звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину.

З положень ч. 2 ст. 1120 ЦК України вбачається, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою.

Як вбачається з довідки Дмитрушківської сільської ради Уманського району Черкаської області, ОСОБА_2 проживала і була зареєстрована на день смерті в АДРЕСА_1 і з нею без реєстрації з березня 2013 року по день її смерті проживав племінник ОСОБА_1 .

Наведені докази підтверджують факт спільного проживання заявника по справі зі спадкодавцем на день її смерті, однак, факт такого проживання може бути встановлений виключно в судовому порядку. Оскільки заявник, як спадкоємець за законом постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини в одному помешканні та протягом шести місяців із часу відкриття спадщини не заявив про свою відмову від спадщини, то він вважається таким, що прийняв спадщину.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що в ході розгляду справи обґрунтування заяви знайшли своє об`єктивне підтвердження, суд вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 315-319, 354 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Дмитрушківська сільська рада Уманського району Черкаської області, про встановлення фактів, що мають юридичне значення задовольнити.

Визнати встановленим факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_1 , разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Дмитрушки Уманського району Черкаської області, а саме з 01 березня 2013 року по день відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Черкаського апеляційного суду через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 06.08.2021 року.

Суддя: Р. В. Піньковський