Провадження № 2-о/752/314/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20 липня 2021 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Плахотнюк К.Г.

присяжних : Іванової О.А.,

Якимчук В.М.,

за участі секретаря судового засідання Коротун Т.В.

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Києві справу за заявою ОСОБА_1 про усиновлення ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, Ірпінський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з заявою про усиновлення ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви зазначив, що з 27.06.2014 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . Разом з дружиною виховують спільного сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_3 від першого шлюбу - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вважає ОСОБА_2 (далі - дитина) власним сином, а дитина відноситься до нього як до рідного та називає татом. Данила виховує змалечку. Різниця у віці складає 20 років. Батько дитини - ОСОБА_5 , рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 15.09.2016 у справі № 755/1373/16-ц позбавлений щодо нього батьківських прав. Мати дитини не заперечує проти усиновлення ним її сина. Вказав, що він є фізичною особою підприємцем, а також само зайнятою особою, яка здійснює адвокатську діяльність та діяльність арбітражного керуючого. Матеріально забезпечений. Заявник підтвердив, що веде здоровий спосіб життя, займається вихованням дитини. Стан його здоров`я задовільний, хронічних захворювань та протипоказань щодо усиновлення не має. До кримінальної відповідальності не притягувався і засудженим не був, у батьківських правах судом не обмежувався та їх не позбавлявся, на обліку або лікуванні у психоневрологічних чи наркологічних лікувальних установах не перебуває. Зі станом здоров`я дитини та правовими наслідками усиновлення обізнаний. Просив суд ухвалити рішення про усиновлення ним неповнолітнього ОСОБА_2 , зобов`язати внести зміни до актового запису №578 від 07.10.5005 про народження дитини , а саме зміни щодо прізвища дитини та по батькові, а також даних про батька.

26 жовтня 2020 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі (а.с. 56).

Заявник у судовому засіданні підтримав заяву та просив її задовольнити з викладених у ній підстав.

Представник заінтересованої особи служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні підтримала заяву ОСОБА_1 про усиновлення ним ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , вважаючи її обґрунтованою та законною.

Ірпінський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції не забезпечив явку представника, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, заінтересованих осіб, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про усиновлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 СК України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду.

Судом встановлено, що дитина ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Макіївка Донецької області. Батьками дитини зазначено: батько - ОСОБА_5 , мати - ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис № 578 (а.с. 18) .

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 15 вересня 2016 року у справі № 755/1373/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , останнього позбавлено батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_2 (а.с. 46).

З метою бути усиновлювачем заявник звернувся до Служби у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації.

Відповідно до висновку № 100-18262 від 24.12.2020 року Голосіївська районна в м. Києві державна адміністрація вважає, що усиновлення неповнолітнього ОСОБА_2 вітчимом ОСОБА_1 доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини (а.с. 7-8).

За даними висновку про стан здоров`я від 31.08.2020 року, заявник ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , протипоказань щодо усиновлення не має, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.с. 19, 22, 23).

ОСОБА_1 станом на 24.09.2020 до кримінальної відповідальності не притягується, незнятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с. 20).

Заявник з сім`єю проживають за адресою: АДРЕСА_1 , яка, згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 4.10.2019 (а.с. 43), на праві приватної власності належить дружині заявника ОСОБА_3 відповідно до договору купівлі-продажу від 4.10.2019 (а.с. 28-42).

Обстеження житлово-побутових умов проведено службою у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, про що було складено відповідний акт. Зазначено, що родина проживає в квартирі за вищевказаною адресою, де зроблено сучасний ремонт, створено усі умови для проживання та виховання дітей, є окрема дитяча кімната та все необхідне для розвитку дітей (а.с. 50-51).

Дані правовідносини регулюються Сімейним кодексом України, Конвенцією про права дитини, Європейською конвенцією про усиновлення дітей.

Згідно із ст. 207 СК України, усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

Статтею 3 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1989, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя.

Згідно із ст. 217 СК України, усиновлення дитини здійснюється за вільною згодою її батьків. Згода батьків на усиновлення може бути дана ними лише після досягнення дитиною двомісячного віку. Письмова згода батьків на усиновлення засвідчується нотаріусом.

Так, із матеріалів справи вбачається що, мати неповнолітнього ОСОБА_2 - ОСОБА_3 надала нотаріально завірену заяву - згоду від 17 вересня 2020 року на усиновлення сина її чоловіком ОСОБА_1 (а.с. 24).

Зі змісту висновку про доцільність усиновлення неповнолітнього ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного 24.12.2000 року за № 100-18262 заступником голови Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, встановлено що при спілкуванні з неповнолітнім ОСОБА_7 встановлено, що в останнього складися хороші родинні стосунки з вітчимом ОСОБА_8 . ОСОБА_9 називає його татом. Твто турбується про нього, забезпечує дитину всім необхідним, допомагає у навчанні, вони багато подорожують, проводять разом дозвілля, займаються спортом. ОСОБА_7 не знає про факт йог усиновлення вітчимом ОСОБА_1 , так як виховується вітчимом змалку.

Відповідно до ст. 218 СК України, для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода итини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками.

За змістом статей 211,217-219, 283 СК України усиновлювачем дитини може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менше як на п`ятнадцять років.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1 - 3 ст. 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам.

Згідно зі ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24.04.1967 в Страсбурзі, і яка, відповідно до ст. 9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови.

Крім того, правилами ст. 229 СК України встановлено, що особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути овеенною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини.

Заявники відповідають вимогам до осіб, які можуть бути усиновлювачем, встановленим статтею 211 СК України, так як спроможні виховати і дати дитині належне виховання, освіту, забезпечити нормальний фізичний та духовний розвиток.

Принцип ст. 6 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1959 року, Генеральної Асамблеї ООН проголошує що дитина для повного та гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли є можливість, рости під піклуванням та відповідальністю своїх батьків і у всякому випадку в атмосфері любові й моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. На суспільство і на органи публічної влади повинен лежати обов`язок здійснювати особливе турбування про дітей, немаючих сім`ї та про дітей немаючих достатніх засобів до існування.

Статтею 20 Конвенції «Про права дитини» від 20 листопада 1959 року, Генеральної Асамблеї ООН відзначає, що одним з власних як найкращих інтересів дитини є її усиновлення.

Крім того, частиною 1 статті 229 СК України передбачено, що особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути овеенною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 233 СК України, на підставі рішення суду про усиновлення в актовий запис про народження дитини або повнолітньої особи, складений органами державної реєстрації актів цивільного стану України, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни і видає овее Свідоцтво про народження з урахуванням цих змін.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 має стійке бажання виховувати та утримувати дитину, також, суд враховує вік, стан здоров`я та матеріальне становище усиновлювача, відповідність вимогам законодавства та моральним засадам суспільства особу заявника, як усиновлювача, та інтереси дитини.

Враховуючи викладене, суд вважає, що заява є обґрунтованою та законною, в зв`язку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 314 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 3, 207, 211, 217, 218, 229 СК України, ст.ст. 1 - 2, 10, 12, 259, 263, 264, 310 - 314, ЦПК України, суд, -

вирішив:

заяву ОСОБА_1 про усиновлення ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , служба у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, Ірпінський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), задовольнити.

Оголосити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Кривий Ріг, громадянина України, - усиновлювачем малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Внести зміни до актового запису № 578 про народження малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного 07.10.2005 року Ірпінським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо даних про:

прізвище - змінити дані про прізвище « ОСОБА_2 » на « ІНФОРМАЦІЯ_5 »;

по батькові - змінити дані про по батькові « ОСОБА_2 » на « ІНФОРМАЦІЯ_5 »;

батько - змінити дані про батька « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_1 ».

Ім`я , дату народження та місце народження дитини залишити без змін.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано , набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення або складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга подається до суду апеляційної інстанції безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Суддя К.Г. Плахотнюк

Присяжні: О.А. Іванова

В.М. Якимчук