КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/1817/2021 Доповідач - Мараєва Н.Є.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2021 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Заришняк Г.М., Рубан С.М.

Розглянули у порядку письмового провадження в приміщенні Київського апеляційного суду

Цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 25 вересня 2020 року

в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1

про розірвання шлюбу

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 25 вересня 2020 року задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 10 липня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Торезького міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис 155.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 25 вересня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову про розірвання шлюбу, посилаючись на незаконність даного судового рішення, зокрема, на те, що суд неповно з`ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 листопада 2020 року, справу призначено судді-доповідачу: Лівінському С.В., суддям: Нежурі В.А., Березовенко Р.В.

Згідно розпорядження керівника апарату Київського апеляційного суду №58/0602/20 від 20 листопада 2020 року, у зв`язку із настанням обставин, які унеможливлюють продовження суддею-доповідачем Лівінським С.В. розгляд судової справи №752/15277/19, у справі призначено повторний автоматизований розподіл цивільної справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 листопада 2020 року, справу призначено судді-доповідачу: Мараєвій Н.Є., суддям: Заришняк Г.М., Рубан С.М.

17 листопада 2020 року до Київського апеляційного суду від ОСОБА_2 надійшла заява про визнання апеляційної скарги у повному обсязі, в якій вона просить задовольнити апеляційну скаргу та скасувати рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 25 вересня 2020 року.

В обґрунтування заяви зазначає, що у них з чоловіком є двоє малолітніх дітей, які потребують як матір, так і батька при зростанні. Вказує, що у них з чоловіком були деякі непорозуміння, але на даний час вони порозумілися і не хочуть руйнувати сім'ю.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, що 10 липня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Торезького міського управління юстиції у Донецькій області було зареєстровано шлюб між сторонами, про що зроблено актовий запис № 155, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

Сторони мають дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження.

04 березня 2020 року позивач звернулась до суду першої інстанції із заявою про надання строку на примирення, терміном на 6 місяців (а.с. 22).

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 04 березня 2020 року надано ОСОБА_2 та ОСОБА_1 строк для примирення протягом 6 місяців.

Провадження у справі зупинено до закінчення строку для примирення, тобто до 07 вересня 2020 року (а.с. 26-27).

25 вересня 2020 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 звернулись до суду із заявою, в якій просили шлюб між ними розірвати та слухати справу у їх відсутність (а.с. 36).

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із того, що шлюбні відносини між позивачем та відповідачем припинені, спільне господарство сторони не ведуть, а відновлення подружніх відносин та збереження сім`ї неможливе.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, ОСОБА_1 , зокрема, посилається на те, що суд першої інстанції формально поставився до розгляду питання про розірвання шлюбу, не з`ясував фактичні взаємини між позивачем та відповідачем, не в повній мірі врахував наявність у подружжя двох малолітніх дітей та що вони з відповідачем фактично примирилися і бажають зберегти сім`ю.

Вказує, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для вирішення справи, і як наслідок, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, дійсним обставинам справи призвели до ухвалення рішення, яке не відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України.

Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 24 СК України).

Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

За змістом частини третьої статті 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 11постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рішення суду у справі про розірвання шлюбу повинно відповідати вимогам статті 215 ЦПК України. У ньому, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім`ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції належним чином не обґрунтовані висновки з приводу заявлених ОСОБА_2 позовних вимог про розірвання шлюбу.

Також, встановлено, що наявна у матеріалах справи заява позивача та відповідача про розгляд справи без участі не зареєстрована належним чином.

Реєстрація документа - сукупність дій, пов`язаних із фіксуванням факту створення або надходження документа, шляхом присвоєння унікального номера із записом у реєстраційних формах необхідних відомостей про документ, які проводяться з метою забезпечення їх обліку, контролю за виконанням і оперативним використанням наявної в документі інформації.

Таким чином, дослідивши зазначений вище документ, колегією встановлено, що він не зареєстрований належним чином, оскільки не має унікального номера із записом та не містить дату реєстрації, а тому не міг бути належним доказом вираження волі сторін, щодо розірвання шлюбних відносин.

Таким чином, враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 підлягає скасуванню із постановленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 268, 352, 367, 368, 374, 375, 376, 381- 384, ч.1 ст.369 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 25 вересня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: