Справа № 171/18/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2021 року м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Кодрян Л.І.

за участю секретаря Титаренко Л.Б.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Апостолове заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2017 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2021 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про перегляд заочного рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2017 року, в якій просить його скасувати, посилаючись на ті обставини, що заочне рішення суду ухвалено у її відсутності, без належного повідомлення її, як відповідача, про день та час розгляду справи Про винесене судом рішення дізналася лише 02.03.2021 року, отримавши його в суді.

Зазначає, що позивач жодних документів про отримання нею кредиту суду не надав, а також не надав доказів про погашення нею кредиту, з нарахованою їй позивачем заборгованістю не погоджується. Зазначає, що «ОТП Факторинг Україна» не має права видавати та стягувати кредити.

Крім того вказує, що вона як відповідач була позбавлена можливості реалізувати свої права на подачу клопотання про призначення почеркознавчої експертизи та заяви про застосування позовної давності в суді першої інстанції.

Ухвалою суду від 04.03.2021 року прийнято до розгляду заяву про перегляд заочного рішення.

У судове засідання представник позивача - ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не з`явився, про час і місце розгляду заяви повідомлявся шляхом направлення судової повістки на адресу електронної пошти.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 заяву про перегляд заочного рішення підтримала з підстав, викладених в заяві, просила її задовольнити та скасувати заочне рішення у даній справі. Пояснила, що вона станом на день ухвалення заочного рішення по даній справі за адресою реєстрації не проживала, про розгляд даної справи їй відомо не було, проте докази вказаних обставин у неї на даний час відсутні. Крім того, вона на даний час не може надати докази, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у задоволенні даної заяви слід відмовити.

Із матеріалів цивільної справи вбачається, що заочним рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2017 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором № від 09.12.2013 року в сумі 27 976 гривень 82 копійки.

Відповідно до наявної в матеріалах відповіді з адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС УДМС України у Дніпропетровській області місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване за адресою АДРЕСА_1 (а.с.27), що підтверджується також копією паспорта ОСОБА_1 . Судом встановлено, що відповідач була належним чином повідомлена судом про призначене у справі судове засідання, однак в суд не з`явилася.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Поновлення строку на оскарження рішення суду без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням, а тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух ( рішення суду у справі «Жоффер де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992 р.).

Зокрема, Європейський суд з прав людини вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (п. 46 рішення у справі «Устименко проти України», п.п. 51,52 рішення у справі «Рябих проти Росії»).

Згідно із положеннями ч.ч.2,7 ст. 285 ЦПК України у заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначені, зокрема: обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання і не повідомлення їх суду, і докази про це, посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача. До заяви про перегляд заочного рішення додаються докази, на які посилається заявник.

У відповідності до ч.3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою : залишити заяву без задоволення; скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Отже, наявність вищенаведених обставин повинні бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них, заочне рішення скасуванню не підлягає.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 про розгляд справи була повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.36).

Посилання відповідача ОСОБА_1 на те, що заочне рішення було ухвалено у її відсутності без належного повідомлення її, як відповідача, про час і місце судового засідання є необґрунтованими, оскільки не підтверджені належними та допустимими доказами та спростовуються матеріалами справи.

Крім того, відповідачем ОСОБА_1 в судовому засіданні не зазначено нових доказів, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. Також, відповідачем в заяві про перегляд заочного рішення не наведено жодного доказу, в розумінні ст.76 ЦПК України, який би мав істотне значення для правильного вирішення спору та спростовував висновки суду наведені в заочному рішенні суду.

З урахування викладеного, суд вважає, що підстави для скасування заочного рішення суду та призначення справи до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження відсутні.

Керуючись ст. ст. 284-288 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2017 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Роз`яснити заявнику, що у відповідності до ч.4 ст.287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст ухвали суду складено 02.04.2021 року

Суддя Л.І.Кодрян