ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-з/807/207/21
УХВАЛА

31 серпня 2021 р. м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі судді-доповідача Кухаря С.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Запорізького апеляційного суду Подліянової Г.С., Гончар М.С., Маловічко С.В. у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 квітня 2021 року позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 травня 2021 року, визначено склад колегії суддів: головуючий, суддя - доповідач Подліянова Ганна Степанівна, судді: Гончар Марина Сергіївна, Маловічко Світлана Володимирівна.

Ухвалами Запорізького апеляційного суду від 04 червня 2021 року, 08 червня 2021 року відкрито апеляційне провадження та призначено до розгляду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 квітня 2021 року.

14 червня 2021 року до Запорізького апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Подліянової Г.С. (суддя-доповідач), Гончар М.С., Маловічко С.В., з підстав відсутності довіри до такого складу суду, та наявності сумнівів щодо неупередженості та об`єктивності складу суду, у відповідності п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України.

Заява мотивована тим, що призначення суддів Подліянової Г.С., Гончар М.С., Маловічко С.В. для розгляду апеляційної скарги не є автоматичним розподілом між суддями, оскільки ці судді в 2020 році розглядали апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка також стосувалася пояснювальної записки ОСОБА_4 та постановою від 03 вересня 2020 року залишили рішення суду першої інстанції без змін, однак зараз відповідачі та обставини є іншими. Таким чином, враховуючи те, що вказана колегія суддів брала участь у розгляді вищезазначеної справи та залишила рішення суду першої інстанції без змін, ОСОБА_1 вважає, що скасування рішення Орджонікідзевіського районного суду м. Запоріжжя від 01 квітня 2021 року буде означати, що Подліянова Г.С. , Гончар М.С. , Маловічко С.В. винесли відносно пояснювальної записки ОСОБА_4 два взаємовиключних рішення. У зв`язку з чим, вважає, що наявні підстави для відводу колегії суддів Запорізького апеляційного суду.

Ухвалою колегії суддів Запорізького апеляційного суду від 28 серпня 2021 року, дійшовши висновку про необґрунтованість заявленого відводу, дану справу було передано для вирішення питання про відвід суддям Подліянової Г.С., Гончар М.С., Маловічко С.В. судді який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч.1 ст. 33 ЦПК України.

Згідно з ч. 3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вирішення питання про відвід суддям надійшло в провадження судді Кухаря С.В.

Відповідно до ч.8 ст.40 ЦПК України питання про відвід суду вирішується без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву, суддя не вбачає підстав, передбачених ст.ст. 36,37 ЦПК України, для її задоволення зважаючи на наступне.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Доводи заяви ОСОБА_1 не свідчать про упередженість або необ`єктивність суддів Подліянової Г.С.,Гончар М.С., Маловічко С.В., оскільки фактично зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями суду прийнятими у іншій справі, а тому є необґрунтованими.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 24 травня 1989 року у "Справі Гаусшильдта", найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, заява № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (рішення від 24 травня 1989 року у "Справі Гаусшильдта" (Hauschildt Case), заява № 11/1987/134/188, § 46).

Презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Згідно з об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Заявляючи відвід ОСОБА_1 не надав належних та допустимих доказів на підтвердження існування обставин, які є підставою для відводу суддів Маловічко С.В., Подліянової Г.С., Гончар М.С., а тому у задоволенні клопотання про відвід слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 40 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Запорізького апеляційного суду Подліянової Г.С., Гончар М.С., Маловічко С.В. у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Національна суспільна телерадіокомпанія України», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийС.В.Кухар