ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючої судді Соловей Г.В.,

з участю секретаря Момот Л.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастів Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , як законного представника в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до Фастівської міської ради Київської області, ОСОБА_4 про визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

29.12.2020 року позивач ОСОБА_2 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до відповідачів Фастівської міської ради Київської області, ОСОБА_4 про визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку в порядку спадкування посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся її неповнолітнього сина - ОСОБА_5 . Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, а саме на Ѕ частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 . Під час оформлення необхідної документації по спадковій справі з`ясувалось, що не можливо оформити спадкові права на Ѕ частину житлового будинку, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на зазначений об`єкт спадщини. З цього приводу, 27.10.2020 року було надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Дані обставини змусили звернутися з даним позовом до суду.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29.01.2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 01.03.2021 року підготовче провадження у справі закрите, а справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги свого довірителя підтримала та просила їх задовольнити.

В судове засідання представник відповідача Фастівської міської ради не з`явився, надав до суду письмове клопотання в якому позовні вимоги визнають, справу просили розглянути у їх відсутність.

У судове засідання відповідач ОСОБА_4 не з`явився, надав до суду письмову заяву в якій просив справу розглянути в його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Заслухавши представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При розгляді справи, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим Фастівським міськрайонним відділом ДРАЦС ГТУЮ у Київській області, про що 29.06.2018 року зроблено відповідний актовий запис № 385.

Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме на Ѕ частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: АДРЕСА_1 .

Спадкування є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч.1,2 ст.1220 ЦК України).

Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За життя ОСОБА_5 заповіту не залишила.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 є її чоловік, відповідач по справі ОСОБА_4 та син ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 виданим відділом РАЦС Фастівського МУЮ Київської області, про що 06.05.2006 року зроблено відповідний актовий запис № 364.

Частинами 1, 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець ОСОБА_4 проживав та проживає за місцем проживання спадкодавця за адресою: АДРЕСА_1 , разом з тим, як вбачається з матеріалів спадкової справи № 4/2020 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався та не заперечував про визнання права на спадкове майно за внуком ОСОБА_3 .

Позивач є сином ОСОБА_6 та є спадкоємцем за правом представлення.

Спадкування за правом представлення врегульовано положеннями ст. 1266 ЦК України, якою передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини; прабаба, прадід спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім дітям (бабі, дідові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини; племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини; двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Отже, під спадкуванням за правом представлення розуміють особливий порядок закликання до спадкування спадкоємців за законом, коли одна особа у випадку смерті іншої особи, яка є спадкоємцем за законом, до відкриття спадщини ніби заступає на її місце і набуває право спадкування тієї частки у спадковому майні, яку отримав би померлий спадкоємець, якби він був живий на момент відкриття спадщини.

При зверненні ОСОБА_2 , яка діє від імені малолітнього ОСОБА_3 до приватного нотаріуса Фастівського міського нотаріального округу Київської області Мельник К.С. щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частину житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 27.10.2020 року, у зв`язку з тим, що не надано документи, що підтверджують право власності померлої ОСОБА_5 на спадкове майно.

Виходячі з умов Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст.49 ЗУ "Про нотаріат" відмова нотаріуса є обгрунтованою.

Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" передбачив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду, що було зроблено позивачем.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до п. 4.15 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

Пунктом 4.18 Глави 10 вищевказаного Порядку встановлено, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулюються Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно положень ч. 2 та ч. 3 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Тобто, вбачається, що ОСОБА_5 набула право власності на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 до 01 січня 2013 року та на момент винекнення даних прав діяло законодавство, що передбачало реєстрацію права власності в органах БТІ, що і було зроблено 13.09.1984 року кн..61 р. 7636.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається в порядку, визначеному законом.

Згідно до статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно вимог ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За нормами ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За таких обставин, на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.4,12,13,76-82,133,141,258,259,263,265,268 ЦПК України, на підставі ст.1220-1222,1261,1268,1267,1268,1269,1270 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідент.номер - НОМЕР_3 , прож.: АДРЕСА_2 , як законного представника в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 до Фастівської міської ради Київської області, , місцезнах.: Київська область, м. Фастів, пл. Соборна, 1, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідент.номер - НОМЕР_4 , зареєстр.: АДРЕСА_1 про визнання права власності на Ѕ частину житлового будинку в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 право власності на Ѕ частину житлового будинку, що розташований по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Г.В.Соловей