22-ц/804/875/21

Номер провадження 22-ц/804/875/21

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 квітня 2021 року місто Маріуполь
Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Мальцевої Є.Є., Зайцевої С.А., Ткаченко Т.Б.,
секретар судового засідання Сікора М.М.,
учасники справи:
заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку»,
заінтересована особа ОСОБА_1 ,
заінтересована особа ОСОБА_1 ,
заінтересована особа ПАТ «Дельта Банк»,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_1 на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 20 лютого 2020 року, ухвалену у складі судді Владимирської І.М., за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» про заміну сторони у виконавчому листі, поновлення пропущеного строку на пред`явлення виконавчого листа, видачу дублікату виконавчого листа, відновлення втраченого судового провадження,
В С Т А Н О В И В:
Не погодившись з даною ухвалою суду, заінтересовані особи ОСОБА_2 та ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просили скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою в задоволені вимог про заміну сторони виконавчого провадження відмовити.
Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, відповідачі не були взагалі повідомлені судом про розгляд справи про заміну сторони у виконавчому провадженні, як не були й повідомлені про заміну кредитора в зобов`язанні.
На думку боржників, стягнення боргу з ОСОБА_3 як поручителя за кредитом неможливо з точки зору матеріального права, оскільки в умовах кредитного договору відбулися зміни, які привели до припинення договору поруки. І відповідачі звернулися з цих підстав до суду із заявою про перегляд заочного рішення, яким з них солідарно стягнута сума заборгованості.
Представник ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» надав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що оскаржувана ухвала є законною, висновки суду відповідають нормам матеріального і процесуального права. Рішення суду про стягнення заборгованості з відповідачів набрало законної сили, і повинно виконуватися, незважаючи на особисту позицію боржника щодо стосовно обсягу його зобов`язань за порукою. Заміна кредитора у зобов`язанні також не обмежує жодним чином прав учасників спірних правовідносин. Також представник стягувача зауважив, що відповідачі були повідомлені належним чином про розгляд справи в суді першої інстанції шляхом розміщення оголошення про виклик осіб до суду.
В судове засідання апеляційної інстанції відповідачі не явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі.
Зважаючи на положення ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, заперечення представника стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» - Супруна О.В., дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні.
Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Ухвала суду першої інстанції оскаржується відповідачами тільки в частині задоволення вимог про заміну сторони у виконавчому документі, і в решті ніким з учасників справи не оскаржується, тому колегією суддів не переглядається.

Перевіряючи справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд виходить з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Ворошиловського районного суду м.Донецька від 13.01.2014 року позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задоволено. Стягнуто солідарно з відповідачів на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 91970 грн. 02 коп. та судовий збір в сумі 919 грн. 70 коп. (т.1 а.с.57-59)

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 29.11.2019 року відновлено частково втрачене судове провадження в цивільній справі № 255/13352/13 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в частині відновлення рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 13.01.2014 року.

11.05.2019 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №1369/К, відповідно до якого ПАТ «Дельта Банк» відступило ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку», а ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за Договором кредиту № 0401/0708/64-084 від 30.07.2008 року (т.1 а.с.50-51).

Згідно з додатком № 1 до Договору № 1369/К про відступлення прав вимоги від 11.05.2019 року, ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» набуло права грошової вимоги до боржників ОСОБА_1 та ОСОБА_1 за кредитним договором № 0401/0708/64-084 (т.1 а.с.52).

У відповідності до ч.ч.1,2,5 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

За змістом наведених положень, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. До такого висновку прийшов також Верховний Суд України у постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15.

Інших правових наслідків факт неповідомлення боржника про заміну кредитора чи ненадання йому доказів на підтвердження відступлення прав вимоги новому кредитору законом не передбачено.

Умовами кредитного договору від 30 липня 2008 року, який укладений між ОСОБА_1 та первісним кредитором, не передбачено необхідності погодження із позичальником заміни кредитора у зобов`язанні. Більш того, згідно з п.10.5 Банк має право повністю або частково перевести свої права та зобов`язання по цьому договору, а також по угодам, пов`язаним із забезпеченням виконання зобов`язань за цим договором, третій особі без згоди позичальника (т.1 а.с. 142-144).

За загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов`язків, не погіршує становища боржника та не зачіпає його інтересів.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини п`ятої статті 15 «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Аналогічні висновки зроблені у постанові Верховного Суду у справі №756/4530/17-ц від 28.02.2019 року.

Колегія суддів погоджується із висновком суду про те, що правонаступництво відбулося на законних підставах і підстав для відмови у заміні сторони виконавчого провадження немає.

З урахуванням вищенаведених обставин і норм права, якими керувався суд першої інстанції, доводи апеляційної скарги про незаконність рішення суду про заміну сторони (стягувача) є безпідставними. Аргументи апеляційної скарги про відсутність правових підстав для стягнення суми заборгованості з ОСОБА_1 як з поручителя у зв`язку із неправильністю судового рішення, також є неспроможними, оскільки рішення суду набрало законної сили, не скасовано, тому повинно виконуватися.

Отже, апеляційний суд приходить до переконання, що судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують її законності та обґрунтованості. Підстав для її скасування з мотивів, наведених у апеляційній скарзі, не встановлено.

Разом з тим боржники в апеляційній скарзі посилаються на те, що їх не було повідомлено належним чином про розгляд справи.

Перевіривши такі доводи, колегія суддів встановила наступне.

Згідно з ч.3 ст.442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб. Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд першої інстанції розглянув заяву ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» 20 лютого 2020 року у відкритому судовому засіданні без фіксування судового розгляду відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з відсутністю сторін.

В матеріалах справи є довідки про те, що відповідачі не повідомлені про розгляд справи, оскільки судову повістку не має можливості направити поштою (т.1 а.с.64, 66).

Інших даних про повідомлення боржників про розгляд даного питання в суді в матеріалах справи немає.

Таким чином, неможливо не погодитися з тим фактом, що ОСОБА_1 та ОСОБА_1 не були повідомлені про розгляд справи. Твердження представника заявника про те, що боржники були обізнані про розгляд справи, оскільки повідомлялися оголошенням на сайті Судової влади України 17.02.2020 року, нічим не підтверджені об`єктивно, носять характер припущень, тому доводів апеляційної скарги про неналежне повідомлення учасників справи про судовий розгляд не спростовують.

Згідно з статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. При цьому порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Тому у відповідності із положеннями статті 376 ЦПК України колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування ухвали суду першої інстанції у зв`язку з порушенням норм процесуального права.

Згідно з частиною 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

У зв`язку із скасуванням ухвали суду першої інстанції в частині, що оскаржена відповідачами, з урахуванням вищенаведених доводів про обґрунтованість заяви про заміну сторони у виконавчому листі, колегія суддів ухвалює у справі нове рішення про задоволення заяви ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» в частині заміни сторони виконавчого провадження, і вважає можливим замінити сторону (стягувача) ПАТ «ДельтаБанк» у виконавчих листах №255/13352/13, виданих Ворошиловським районним судом міста Донецька від 13.01.2014 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_1 на користь правонаступника ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку».

Керуючись п.2 ч.1 ст.374, ст.376 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 20 лютого 2020 року скасувати.

Заяву ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку» про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити, замінити сторону (стягувача) ПАТ «ДельтаБанк» у виконавчих листах №255/13352/13, виданих Ворошиловським районним судом міста Донецька від 13.01.2014 року про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_1 на користь правонаступника ТОВ «Фінансова установа «Європейська факторингова компанія розвитку».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до суду касаційної інстанції з дня складення повного судового рішення.

Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 05 квітня 2021 року.

Головуючий: Є.Є. Мальцева

Судді С.А. Зайцева

Т.Б. Ткаченко