Справа № 513/63/21
Провадження № 6/513/14/21
Саратський районний суд Одеської області
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 березня 2021 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Бучацької А.І., за участю: секретаря судового засідання Златіної О.І., представника заявниці адвоката Бережної Т.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт.Сарата Одеської області заяву боржника ОСОБА_1 , заінтересовані особи: стягувачі Відкрите акціонерне товариство "Райффайзен Банк "Аваль", Акціонерне товариство Комерційний банк "Приват Банк", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; Саратський районний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про скасування заходів щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України,
В С Т А Н О В И В:
08 лютого 2021 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить скасувати заходи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 , застосовані ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 21.12.2009 року № 6-203-2009 р.
Послалась на те, що зазначеною ухвалою було задоволено подання начальника відділу ДВС Саратського районного управління юстиції в Одеській області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.
Заявник зазначає, що подання начальника відділу ДВС було обґрунтовано тим, що у відділі ДВС є зведене виконавче провадження за № 341 (виконавчі листи: № 2-867 від 29.01.2009 року, № 2-247 від 06.08.2009 року, № 2-205 від 10.02.2009 року; № 2-Н-117 від 06.04.2009 року), які видані Саратським районним судом Одеської області) про стягнення зі ОСОБА_1 боргу на загальну суму 812645 гривень 71 копійку.
Заявник вважає, що не встановлено фактів, які свідчили б про ухилення ОСОБА_1 від виконання зобов`язань по сплаті заборгованості за кредитними відносинами. Боржник частково сплатила заборгованість, що підтверджується розписками фізичної особи ОСОБА_2 .
Тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладеним на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути на межі України з метою не виконання цього рішення.
В судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_1 адвокат Бережна Т.Г. заяву підтримала та просила її задовольнити.
Заінтересовані особи: стягувачі ВАТ "Райффайзен Банк "Аваль", АТ КБ "Приват Банк", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яких належним чином повідомили про день, час та місце розгляду справи, до суду не з`явились, не повідомили суд про причини неявки.
Представник Саратського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.74).
Заслухавши представника заявниці адвоката Бережну Т.Г., дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст заяви про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, суд дійшов до висновку про задоволення заяви.
З матеріалів справи вбачається, що на примусовому виконанні відділу державної виконавчої служби Саратського районного управління юстиції Одеської області перебувало зведене виконавче провадження № 341 про стягнення зі ОСОБА_1 боргу на загальну суму 812645 гривень 71 копійка.
Постановами заступника начальника відділу були відкриті виконавчі провадження з виконання вищезазначених виконавчих листів ВП № 11009607, ВП № 11438950, ВП № 12771932, ВП № 15003236, ВП № 12121995, з наданням боржнику строку для добровільного виконання рішення суду. У встановлений для добровільного виконання строк зазнеачені рішення не виконано (а.с.9-13).
Державний виконавець звернувся до суду з поданням щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 до повного виконання зобов`язань (а.с.1-2).
Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 21 грудня 2009 року по справі № 6-203/2009 ОСОБА_1 було тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України до виконання покладених на неї зобов`язань (а.с.14).
Відповідно до ч. 5, 6, 7 ст.441 ЦПК України, суд може скасувати тимчасово обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника. Суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника. Суд розглядає заяву про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням сторін та інших заінтересованих осіб за обов`язкової участі державного (приватного) виконавця. За результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.
Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.
Саттею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.
Стаття 313 ЦК України гарантує право на свободу пересування, що означає можливість фізичної особи вільно пересуватися по території України (після 14 років), вільно виїхати за її межі та безперешкодно повернутись до України (після 16 років), а також вільно визначити місце свого перебування, обирати способи і засоби пересування.
Відповідно до ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України та в`їзду в Україну громадян України" при наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт.
Зокрема пункт 5 зазначеної статті передбачає таку підставу для відмови громадянину у виїзді з України, як ухилення від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.
Відповідно до ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів для примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; а у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.
Отже, Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за свідоме ухилення від їх виконання.
Тимчасове обмеження в праві виїзду за ухилення від виконання зобов`язань має відповідати таким критеріям: ґрунтуватися на національному законі; переслідувати одну або декілька легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції;відповідати справедливому балансу між правами людини та публічним інтересом, тобто бути пропорційним меті його застосування.
У цій справі ЄСПЛ підсумував принципи, що відносяться до оцінки необхідності заходів, яке обмежують свободу пересування наступним чином:
У пункті 50 вказаного рішення ЄСПЛ підкреслив, що у будь-якому випадку влада країни зобов`язана забезпечити те, що порушення права особи залишати його або її країну було від самого початку і протягом всієї тривалості - виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.
Охоплення судової перевірки має дозволити суду взяти до уваги всі фактори, що відносяться до справи, включаючи ті, що стосуються співмірності обмежувального заходу (див. з необхідним змінами Рішення ЄСПЛ від 23 червня 1981 р. за справою «Ле Конт, Ван Лейвен і Де Мейере проти Бельгії» (Le Compte, Van Leuven and De Meyere v. Belgium), Series A, N 43, § 60)...».
З інформації, наданої Саратським районним відділом державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеси), в рамках зведеного виконавчого провадження № 341, 16 вересня 2011 року керуючись п.2, ч. 1, ст.47 Закону України Про виконавче провадження була винесена постанова про повернення виконавчих документів стягувачам, в зв`язку з відсутністю майна, на яке можливо накласти арешт. Згідно наказу № 3-о/д від 17.01.2014 року Саратського районного управління юстиції Одеської області про знищення виконавчих проваджень та інших документів у відділі державної виконавчої служби районного управління юстиції строк зберігання яких закінчено станом на 17.01.2014 року, вищевказані виконавчі провадження були знищенні (а.с. 60).
У зв`язку з тим, що виконавчі провадження в межах виконання яких було обмежено у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України завершено та на даний час на примусовому виконанні не перебувають, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 2-15, 81, 89, 258-261, 263, 268, 353, 354. 441 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
заяву ОСОБА_1 про скасування заходів щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України - задовольнити.
Скасувати тимчасове обмеження громадянки України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий 28.09.2020 органом 8037, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , у праві виїзду за межі України, яке встановлене ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 21 грудня 2009 року по справі № 6-203-2009 р.
Виконання ухвали доручити Державній Прикордонній службі України.
Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала набирає законної сили за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст ухвали складено 02 квітня 2021 року.
Суддя А. І. Бучацька