Справа № 1412/5823/12
Провадження № 6/487/111/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2021 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Щербини С.В., за участю секретаря судового засідання Гузан Є.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва цивільну справу №1412/5823/12, за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В :

01.03.2021 року до суду надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» (далі ТОВ «ФК «Сіті Фінанс») про заміну стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта банк» (далі ПАТ «Дельта банк») на його правонаступника ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» у виконавчому листі №2/1412/4023/2012 виданому 15.03.2013 року. В обґрунтування зазначили, що 10.04.2020 року між ними та ПАТ «Дельта банк» було укладено Договір про відступлення прав вимоги №2218/К, що послугувало підставою для звернення до суду з відповідною заявою.

Розгляд справи просили проводити без участі ТОВ «ФК «Сіті Фінанс».

Стягувач і боржник до судового засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені, причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 3ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 грудня 2012 року по справі №2/1412/4023/12 позов ПАТ «Дельта банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта банк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 6198,38 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта банк» судовий збір в сумі 214,60 грн.

15.03.2013 року Заводським районним судом м. Миколаєва на виконання вказаного рішення видано виконавчий лист.

10 квітня 2020 року між ПАТ «Дельта банк» та ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» було укладено договір №2218/К про відступлення прав вимоги.

За п. 1 даного догоду банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває право вимоги банку до: позичальників фізичних осіб (боржників) зазначених у Додатках №1, 2 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до який перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами, з урахуванням всіх змін та доповнень, додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1, 2 до цього Договору.

За п. 4 договору сторони домовились про те, що за відступлення прав вимоги за основними договорами, відповідно до цього Договору Новий кредитор сплачує грошові кошти у сумі 2081204,27 грн. На підтвердження даної обставини ТОВ «ФК «Сіті Фінанс» надано копію платіжного доручення №11503 від 06.04.2020 року.

Додатком №1до Договору №2218/К про відступлення прав вимоги від 09.04.2020 року визначено кредитний договір №142-004/ФК-08.

Постановою державного виконавця Заводського відділу ДВС Миколаївського МУЮ Романовської І.П. від 12.06.2013 року відкрито виконавче провадження №38376469 з примусового виконання виконавчого листа №2/1412/4023/2012 виданого Заводським районним судом м. Миколаєва 15.03.2013 року.

За результатами пошуку виконавчих проваджень в АСВП від 12.02.121 року дане виконавче провадження перебуває в статусі відкрите.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Тлумачення ч.1 ст. 512 ЦК України дає підстави для висновку, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: купівлі-продажу чи міни (ч.3 ст.656 ЦК України); дарування (ч.2 ст.718 ЦК України); факторингу (гл.73 ЦК України).

Згідно із ч.5 ст.15 Закону «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 Закону «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник).

Аналогічний висновок зробив і Верховний Суд в постанові від 19 лютого 2020 року у справі №2-3897/10.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована сторона), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Отже, заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Судові рішення, які набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко уявити, щоб ст.6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у ст.6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи конвенцію. Отже, для цілей ст.6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19.03.97 у справі «Hornsby v. Greece», п.40).

Враховуючи наведене, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, наявність відомостей про відкриття виконавчого провадження, судом встановлено наявність підстав для заміни стягувача у виконавчому листі.

Керуючись ст.442 ЦПК України,ст. 512 ЦК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» () у виконавчому листі №2/1412/4023/2012 виданому Заводським районним судом м. Миколаєва 15.03.2013 року.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя С.В. Щербина