УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2021 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Полонець С.М. розглянувши матеріали позовної заяви Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Техносервіс» до ОСОБА_1 про стягнення коштів за житлово-комунальні послуги, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за період з 01.06.2018 року по 01.07.2021 року в сумі 13315,49 грн., з яких: 9674,13 грн. заборгованість за надані житлово-комунальні послуги (членські внески); 915,19 грн. 3% річних; 2078,94 грн. інфляційні втрати, 647,23 грн. пеня.

Вирішуючи питання відкриття провадження по справі, суддею встановлено наступне.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Цивільний процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства (ст. 1 ЦПК України).

Параграф третій другої глави ЦПК України регулює інститут територіальної юрисдикції (підсудності).

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна. Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 , а балансоутримувачем вказаного будинку є позивач, який надає послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території.

Таким чином, спір виник з приводу заборгованості за надані житлово-комунальні послуги щодо утримання нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що територіально не відноситься до території Богунського району м. Житомира.

Позиція суду узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 10 квітня 2019 року по справі №638/1988/17.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Слід також врахувати, що недотримання судом правил виключної підсудності є порушенням процесуального закону, який є підставою для скасування рішення з направленням справи на розгляд до належного суду (ч.1 ст.378 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

На підставі викладеного, з метою дотримання правил виключної підсудності, матеріали справи необхідно направити за підсудністю за місцезнаходженням нерухомого майна, а саме до Корольовського районного суду м. Житомира.

Керуючись ст.ст. 30, 31, 32 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Техносервіс» до ОСОБА_1 про стягнення коштів за житлово-комунальні послуги, передати за підсудністю на розгляд до Корольовського районного суду м. Житомира.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: