Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.08.2021 Справа №607/10853/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді - Сливка Л.М.,

за участі секретаря судового засідання - Хамелко О.Ю.,

заявника - ОСОБА_1 та її представника - адвоката Авдєєнко Владислава Валерійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересована особа - ОСОБА_4 про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису щодо заінтересованої особи - ОСОБА_4 , у якому просить заборонити йому протягом шести календарних місяців перебувати у місці спільного проживання з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 ; у будь-який спосіб спілкуватися, вести листування, телефонні переговори з ними або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

В обґрунтування поданої заяви вказує на те , що проживає разом із малолітніми дітьми по АДРЕСА_1 . Власником квартири є ОСОБА_4 , її колишній свекор та дід ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Раніше малолітні діти проживали у кімнаті житловою плошею14,6 кв. м, а вона - у кімнаті площею 17 кв. м. Свекор ОСОБА_7 проживав із дружиною по АДРЕСА_2 . Однак, 12 червня 2012 року ОСОБА_4 змінив вхідні замки у квартирі, а 17 червня 2021 року ОСОБА_4 самовільно переселив малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у кімнату житловою площею 17 кв., де проживала вона. При цьому викинув їх речі. Заявник вважає, що такими своїми діями ОСОБА_4 вчинив щодо неї та її дітей домашнє насильство економічного характеру, що зумовило те, що вона разом із двома малолітніми синами змушена проживати в одній кімнаті житловою площею 17 кв. м. У зв`язку із цим, просить видати щодо ОСОБА_4 обмежувальний припис.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_4 - адвокат Стадник В. О. подав до суду письмові заперечення на заяву ОСОБА_1 , вказав, що просить у задоволенні заяви про встановлення обмежувального припису відмовити, оскільки це позбавить ОСОБА_4 його конституційно права на користування належною йому на праві власності квартирою. Також, не ОСОБА_7 , а саме заявник ОСОБА_1 чинить домашнє насильство щодо самого ОСОБА_4 , за що на неї працівниками поліції 07 та 12 червня 2021 року були складені протоколи про адміністративне правопорушення за ч.. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 та її представник - адвокат Авдєєнко В. В. заявлені вимоги підтримали та просили задовольнити покликаючись на обставини, що викладені у заяві. Вказали, що протокол від 07 червня 2021 року щодо заявниці за ч. 1 ст. 172 КУпАП, судом розглянутий, постановою суду від 19 липня 2021 року провадження у справі № 607/10239/21 закрите через відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміправопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Так само, за результатами розгляду протоколу від 12 червня 2021 року, постановою від 08 липня 2021 року у справі № 607/10560/21 матеріали скеровані на до- оформлення до Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області. Також, просили суду взяти до уваги, що ОСОБА_7 як подружжя, є співвласником квартири по АДРЕСА_2 . На даний час у провадженні Тернопільського міськрайонного суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , яка діє а в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до відповідача ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні квартироюза адресою: АДРЕСА_1 . Акцентували увагу суду на тому, що ОСОБА_4 систематично та впродовж тривало часу вчиняє по відношенню до заявника та малолітніх внуків домашнє насильство економічного характеру, під час якого також чинить психологічний тиск, повикидав речі з кімнати, погрожує взагалі виселити їх з квартири, викинути речі. Такі постійні дії створюють у них психологічне та моральне напруження. Також, ОСОБА_1 наголосила, що вона постійно переживає стрес, її малолітні діти, 2011 та 2017 років народження, також налякані діями ОСОБА_4 та у присутності ОСОБА_4 , вона та сини постійно перебувають у нервовому напруженні.

Заінтересована особа - ОСОБА_4 , будучи належно повідомленим, повторно у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Представник ОСОБА_4 адвокат Стадник В. О., повторно подав до суду заяву про відкладення судового розгляду, 05 серпня 2021 року, мотивовану тим, що перебуватимеме у відпустці до 08 липня 2021 року.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису .

Суд, заслухавши пояснення заявника та її представника, всесторонньо, повно та об`єктивно дослідивши докази у справі, прийшов до переконання, що заяву слід задовольнити з огляду на таке.

Судом установлено, що заявник ОСОБА_1 разом із синами - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані та проживають по АДРЕСА_1 .

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду розірваний шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 розірваний цивільна справа № 607/2922/21.

Власником квартири по АДРЕСА_1 є одноособово заінтересована особа ОСОБА_4 , батько колишнього чоловіка заявниці та дід її малолітніх синів - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

07 грудня 2017 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII (далі Закон № 2229-VIII), котрий визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Відповідно до частини 2 та 3 ст. 3 Закону № 2229-VIII дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на колишнє подружжя; дитину.

Згідно з частиною 1 ст. 26 Закону № 2229-VIII право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: постраждала особа або її представник; у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки дитини.

Відповідно до статті 18 Закону № 2229-VIII, до завдань у сфері запобігання домашньому насильству належать: визначення стану, причин і передумов поширення домашнього насильства; підвищення рівня поінформованості населення про форми, прояви, причини і наслідки домашнього насильства; сприяння розумінню суспільством природи домашнього насильства, його непропорційного впливу на жінок і чоловіків, зокрема на осіб з інвалідністю, вагітних жінок, дітей, недієздатних осіб, осіб похилого віку; формування в суспільстві нетерпимого ставлення до насильницьких моделей поведінки, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед постраждалих дітей, усвідомлення домашнього насильства як порушення прав людини; викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються; заохочення всіх членів суспільства, насамперед чоловіків і хлопців, до активного сприяння запобіганню домашньому насильству.

Порядок видачі судом обмежувального припису визначається ЦПК України. (частина 8 ст. 26 Закону № 2229-VIII)

Відповідно до пунктів 1, 3 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана: особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»; батьками дитини.

Пунктом 3 ч. 1 ст. Закону № 2229-VIII визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

В силу вимог п. 4 ст. 1 вказаного Закону визначено, що економічне насильство - форма домашнього насильства,що включає позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залищення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати , примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Так само, згідно із вимогами с. 18 Закону України «Про охорону дитинства« - держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах , що не завдають шкоди фізичному та розумовому розвитку дитини. Діти - члени сім`ї наймача або власника житлового приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Абзацом 1 ч. 1 ст. 22 Закону № 2229-VIII встановлено, постраждала дитина має всі права постраждалої особи, реалізація яких забезпечується з урахуванням найкращих інтересів дитини, її віку, статі, стану здоров`я, інтелектуального та фізичного розвитку.

За пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 2229-VIII оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

12 червня 2021 року ОСОБА_4 змінив замки на вхідних дверях до квартири по АДРЕСА_1 .

17 червня 2021 року ОСОБА_7 вчинив домашнє насильство щодо заявниці та її малолітніх дітей, виселив ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із кімнати, де вони проживали, викинув їх особисті речі, а на дверях кімнати встановив замок.

Заявник вказує, що ОСОБА_7 чинить щодо неї та її малолітніх дітей домашнє насильство економічного характеру, яке полягає у позбавленні їх житла.

Такі ствердження заявника ОСОБА_1 також підтверджені: дослідженими судом матеріалам відео та фото фіксації від 12 та 17 червня 2021 року, інформацією, що наявна у позовній заяві, за якою Тернопільським міськрайонним судом ухвалою від 26 липня 2021 року відкрите провадження та перебуває на розгляді цивільна справа № 607/11584/21 за позовом ОСОБА_1 , яка діє а в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до відповідача ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні квартироюза адресою: АДРЕСА_1 .

Вказане також негативно впливає на психіку дітей, наносить травму особистостям, які формуються.

Ці обставини засвідчують, той факт, що по відношенню до малолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мали місце факти економічного насилля.

З описаних вище доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 та її малолітні діти ОСОБА_3 ,2011 року народження та ОСОБА_3 , 2017 року народження є особами, яка постраждали від домашнього насильства, а ОСОБА_4 - їх кривдником.

За вказаних обставин, суд доходить висновку про те, що до ОСОБА_4 слід застосувати спеціальні заходи щодо протидії домашньому насильству, а саме обмежувальний припис стосовно кривдника.

Разом із цим, суд не вбачає підстав для встановлення щодо ОСОБА_7 обмежень у вигляді у будь-який спосіб спілкуватися, вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 та її дітьми ОСОБА_2 і ОСОБА_3 або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, оскільки суду не надано доказів на підтвердження заявлених вимог у цій частині.

Згідно з вимогами частини 2 ст. 350- 6 ЦПК України, частини 4 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

В силу частини 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про обмеження припису відносяться на рахунок держави.

Згідно із вимогами частини 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

За таких обставин, суд доходить висновку, що слід видати обмежувальний припис на строк три місяці, задоволивши заяву ОСОБА_1 частково.

При цьому, суд на підставі встановлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства, вважає, що тимчасове обмеження права власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалих осіб шляхом видачі судом обмежувального припису, з урахуванням протиправної поведінки ОСОБА_7 , є легітимним заходом втручання у його права.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду допустити до негайного виконання.

Керуючись статями 350-2, 350-5, 350-6, 350-8 Цивільного процесуального кодексу України , суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , яка діє у власних інтересах та в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , заінтересована особа - ОСОБА_4 про видачу обмежувального припису задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис ОСОБА_4 , яким на строк 3 (три) місяці, заборонити ОСОБА_4 перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти заявлених вимог відмовити.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Копію рішення суду направити до Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області для взяття ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на профілактичний облік та до виконавчого комітету Тернопільської міської ради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення має право на поновлення строку на апеляційне скарження в порядку вимог частини 2 ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України.

Дата складення повного судового рішення - 06 серпня 2021року.

Реквізити сторін:

Заявник - ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Заінтересована особа - ОСОБА_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка