Справа № 947/6490/21
Провадження № 2/947/2040/21
УХВАЛА

19.07.2021

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Луняченка В.О.,

представника відповідача адвоката Михайлова О.М.

розглянувши клопотання про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 50% вартості навчання та стягнення аліментів на повнолітню доньку, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси 26.02.2021 року звернулась ОСОБА_1 із позовом про стягнення з ОСОБА_2 27300,00 грн. в якості половини вартості оплати на навчання доньки ОСОБА_3 а також стягнення аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з моменту набрання рішення законної сили і до закінчення її навчання в ДВНЗ « Одеський коледж економіки, прав та готельно-ресторанного бізнесу» тобто до 01.02.2022 року, у розмірі ј частини від усіх видів доходів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що подружжя мають рівні права та обов`язку стосовно дітей а тому витрати на навчання доньки понесені позивачем потребують розподілу у рівних частках а факт продовження навчання донькою яка вже досягла повноліття є підставою для стягнення аліментів до закінчення такого навчання із чоловіка який проживає окремо.

Від представника відповідача надійшла заява про закриття провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України, у зв`язку із відсутністю спору.

Заява обґрунтована тим, що оплата за навчання вже проведена у повному обсязі а стосовно аліментів відсутня заборгованість та спір.

Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК ).

У відповідності до вимог п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

У постанові Верховного Суду від 23.12.2020 року по справі №522/8782/16 зазначений наступний правовий висновок стосовно поняття принципу « відсутність спору у цивільному процесі».

«Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову.

Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникнення).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

Подібного правового висновку Верховний Суд дійшов у постановах: від 10 квітня 2019 року у справі № 456/647/18 (провадження № 61-2018св19), від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19-ц (провадження № 61-1807св20), від 09 вересня 2020 року у справі № 750/1658/20 (провадження № 61-9658св20).

У даному випадку предметом судового розгляду є вимоги стосовно стягнення половини від суми сплаченої позивачкою на навчання доньки а також питання стягнення аліментів на повнолітню доньку яка продовжує навчання.

Таким чином твердження представника про відсутність спору у зв`язку із проведенням позивачкою повної оплати не може, на думку суду, вважатись «відсутністю спору», так як саме із даними обставинами позивачка визначає факт наявності у неї право вимоги до відповідача, та незгода відповідача із позовом враховуючи відсутність правових підстав, як раз і підтверджує наявність спору, який повинен бути вирішений судом.

Крім того вимога про стягнення аліментів на повнолітню доньку яка продовжує навчання не пов`язана із фактом належного або неналежного виконання відповідачем іншим вимог щодо сплати аліментів на дитину до досягнення нею повноліття а факт добровільної згоди відповідача на продовження виплатів аліментів не підставою для закриття провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 255,353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення 50% вартості навчання та стягнення аліментів на повнолітню доньку.

Повний текст ухвали буде складено п`яти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Ухвала про відмову у закритті провадження по справі окремому оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути залучені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали суду складено 26.07.2021 року.

Суддя Луняченко В. О.