Рішення

Іменем України

Справа № 712/3084/21

Номер провадження 2-о/712/68/21

29 березня 2021 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді Марцішевської О.М.

при секретарі Тітової О.І.

заявниці ОСОБА_1

представника заявниці адвоката Гнатюк А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

23 березня 2021 року заявниця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису, заінтересована особа: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ).

В обґрунтування заяви посилалася на те, позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.11.2008 року по 18.06.2020 рік. Від шлюбу маєють сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньку - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з заявницею. Їхнє життя стало нестерпним: ОСОБА_2 почав систематично проявляти стосовно заявниці та їхніх дітей безпідставну агресію, цькувати, погрожувати, психологічно тиснути; виражатися на їхню адресу нецензурною лайкою; погрожувати дітям дитячим будинком; вживати алкогольні напої та вести аморальний спосіб життя, внаслідок чого між ними почали виникати численні сварки, що породжували як психологічне, так і фізичне домашнє насильство як стосовно заявниці, так і стосовно їхніх спільних малолітніх дітей.

Систематичний прояв домашнього насильства заявниця підтверджує довідкою про результати розгляду за зверненням гр. ОСОБА_1 (СО № 66492 від 14.12.2019 року) від 14 січня 2020 року співробітниками Національної поліції України було складено протокол за ст. 173-2 ч. 1, серії АПР18 №258789, та терміновий заборонний припис стосовно кривдника терміном 6 діб, серії ААО12550 відносно ОСОБА_2 ; 14 лютого 2020 року Соснівський районний суд м. Черкаси визнав винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КпАП України - насильство в сім`ї; довідкою про результати розгляду за зверненням гр. ОСОБА_1 (ЄО № 8152 від 21.02.2020 року) від 16 березня 2020 року співробітниками Національної поліції України було складено протокол за ст. 173-2 ч. 1, серії ГР № 355318 відносно ОСОБА_2 ; 30 квітня 2020 року Соснівський районний суд м. Черкаси визнав винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.І КпАП України - насильство в сім`ї; довідкою про результати розгляду за зверненням гр. ОСОБА_1 (ЄО № 45901 від 15.09.2020 р.) від 03 жовтня 2020 року співробітниками Національної поліції України було складено протокол за ст. 173-2 ч. 2 КУпАП, серії ГП №110655 від 13.09.2020 року відносно ОСОБА_2 ; 20 жовтня 2020 року Соснівський районний суд м. Черкаси визнав винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.2 КпАП України - насильство в сім`ї вчинено повторно; довідкою про результати розгляду за зверненням гр. ОСОБА_1 (ЄО № 4358 від 26.01.2021 року) від 02 лютого 2021 року співробітниками Національної поліції України було складено протокол за ст. 173-2 ч. 2 КУпАП - домашнє насильство вчинено повторно, серії ВАБ 359397. та терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА194553 терміном на 10 діб. Матеріали даної справи передані до Соснівського районного суду м. Черкаси, справу призначено до розгляду; довідкою про результати розгляду за зверненням гр. ОСОБА_1 (ЄО № 6718 від 08.02.2021 року) від 26.02.2021 року співробітниками Національної поліції України було складено протокол за ст. 173-2 ч. 2 КУпАП - домашнє насильство вчинено повторно, серії ВАБ 356085 та винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника серії АА 194505 терміном на 10 діб. Матеріали даної справи передані до Соснівського районного суду м. Черкаси, справу призначено до розгляду.

Просить суд видати обмежувальний припис ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на строк 6 (шість) місяців з заборонами щодо перебування в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , наближення на 300 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 , а саме: школа №30 за адресою: вул. Віталія Вергая, 14. Черкаси де навчаються діти; АДРЕСА_2 де працює ОСОБА_1 ; місця реєстрації ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; ведення листування, телефонних переговорів з ОСОБА_1 або контактування з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Копію рішення направити до Черкаського відділення поліції Головного управління Національної поліції у Черкаській області для взяття ОСОБА_2 на профілактичний облік та до виконавчого комітету Черкаської міської ради.

24 березня 2021 року ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси відкрито провадження у справі за правилами окремого позовного провадження.

В судовому засіданні заявниця та її представник, адвокат Гнатюк А.І. заяву підтримали та просили її задовольнити з підстав, викладених у заяві. Вказували, що по відношенню до заявниці колишнім чоловіком неодноразово застосовувалось фізичне насильство у вигляді штовхання, а також психічне насильство у вигляді погроз фізичною розправою, не зважаючи на неодноразове притягнення його до адміністративної відповідальності. Оскільки внаслідок таких дій заявниця та її неповнолітні діти проживають у постійному страху насильницьких дій з боку ОСОБА_2 , заявниця змушена була звернутись до суду з даною заявою.

Зацікавлена особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, повідомлявся з урахуванням терміновості розгляду справ даної категорії, шляхом смс-оповіщення та шляхом розміщення оголошень на сайті суду. Причини неявки до суду ОСОБА_2 не повідомив, письмових заяв та клопотань не надав.

Враховуючи доводи заявниці та її представника про те, що участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для неї, суд доходить висновку про розгляд заяви у відсутність заявника, як передбачено ч.1 ст.350-5 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника заявниці, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про її часткове задоволення за наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, 15 листопада 2008 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб у Іваньківській сільській раді Маньківського району Черкаської області, актовий запис № 5.

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з позивачем.

Заявниця з 24.06.2015 року зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 та є власником вказаної квартири відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 18.06.2015 року, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 29.03.2021р. № 250299143.

18 червня 2020 року рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 15 листопада 2008 року у Іваньківський сільській раді Маньківського району Черкаської області, актовий запис № 5 розірвано.

Упродовж 2020-2021 року заявницею здійснено ряд звернень до правоохоронних органів з приводу неправомірних дій колишнього чоловіка по відношенню до неї та дітей.

Звернення ОСОБА_1 оформлено довідкою про результати розгляду (СО № 66492 від 14.12.2019 року) від 14 січня 2020 року. Відповідно до даної довідки співробітниками Національної поліції України було складено протокол за ст. 173-2 ч. 1, серії АПР18 №258789, та терміновий заборонний припис терміном на 6 діб, серії ААО12550 відносно ОСОБА_2

14 лютого 2020 року постановою Соснівського районного суду м. Черкаси визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КпАП України - насильство в сім`ї, а саме висловлювання нецензурною лайкою та штовхав ОСОБА_1 .

Звернення ОСОБА_1 оформлено довідкою про результати розгляду (ЄО № 8152 від 21.02.2020 року) від 16 березня 2020 року співробітниками Національної поліції України було складено протокол за ст. 173-2 ч. 1, серії ГР № 355318 відносно ОСОБА_2

30 квітня 2020 року постановою Соснівського районного суду м. Черкаси визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч. 1 КпАП України - насильство в сім`ї відносно своєї дружини, а саме умисні дії психологічного та фізичного характеру, висловлювався в її адресу нецензурною лайкою та штовхався.

Звернення ОСОБА_1 оформлено довідкою про результати розгляду (ЄО № 45901 від 15.09.2020 р.) від 03 жовтня 2020 року співробітниками Національної поліції України було складено протокол за ст. 173-2 ч. 2 КУпАП, серії ГП №110655 від 13.09.2020 року відносно ОСОБА_2

20 жовтня 2020 року постановою Соснівського районного суду м. Черкаси визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 ч.2 КпАП України - насильство в сім`ї, а саме в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї колишньої дружини насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру.

Звернення ОСОБА_1 оформлено довідкою про результати розгляду (ЄО № 4358 від 26.01.2021 року) від 02 лютого 2021 року співробітниками Національної поліції України було складено протокол за ст. 173-2 ч. 2 КУпАП, серії ВАБ 359397 та терміновий заборонний припис серії аа194553.

Звернення ОСОБА_1 оформлено довідкою про результати розгляду за зверненням гр. ОСОБА_1 (ЄО № 6718 від 08.02.2021 року) від 26.02.2021 року співробітниками Національної поліції України було складено протокол за ст. 173-2 ч. 2 КУпАП, серії ВАБ 356085 та винесено терміновий заборонний припис серії АА 194505 терміном на 10 діб.

Відповідно до термінового заборонного припису стосовно кривдника ОСОБА_2 , зобов`язано залишити місце проживання (перебування постраждалої особи, заборонено на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Припис винесений 26.01.2021 року на строк десять діб з 21 год. 00 хв. 26.01.2021 та діє до 21 год. 00 хв. 05.02.2021 року.

Відповідно до термінового заборонного припису стосовно кривдника ОСОБА_2 , зобов`язано залишити місце проживання (перебування постраждалої особи, заборонено на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи, заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою. Припис винесений 08.02.2021 року на строк десять діб з 21 год. 00 хв. 08.02.2021 та діє до 21 год. 00 хв. 18.02.2021 року.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 навчаються в Черкаській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів № 30 ЧМР (м. Черкаси, вул.. В.Вергая, 14), що підтверджується довідками від 15.03.2021 року № 87,88,89.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що під домашнім насильством розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до вимог п.п. 6, 8 ч. 1ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству"кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, а особою, яка постраждала від домашнього насильства є особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 1 ст. 24 цього Закону, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, зокрема, обмежувальний припис стосовно кривдника.

Відповідно до вимог п. 7 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Статтею 26 вказаного Закону встановлено, що право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: постраждала особа або її представник; у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, серед яких:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству ). Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи. До таких висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 26.09.2019 року по справі № 452/317/19-ц.

Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України.

За правилами ст. 350-5 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", на строк від одного до шести місяців.

Досліджені судом письмові докази вказують на наявність тривалого конфлікту між заявником та заінтересованою особою, а також на вчинення ОСОБА_2 стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_1 домашнього насильства як психологічного, так і фізичного характеру.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі. Це положення вимагає, щоб відповідний внутрішній орган вивчив зміст скарги, яка базується на Конвенції, та забезпечив необхідне виправлення порушеного права (рішення ЄСПЛ у справі Chahal v. the UK , n. 145).

Досліджені судом письмові докази вказують на наявність тривалого конфлікту між заявником та заінтересованою особою, а також на вчинення ОСОБА_2 стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_1 домашнього насильства як психологічного, так і фізичного характеру. Факт вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства підтверджується постановами Соснівського районного суду м.Черкаси від 30 квітня 2020 року та 20 жовтня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Оцінюючи ризики щодо продовження чи повторного вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства, суд враховує, що протягом 2020 років останній неодноразово вчиняв домашнє насильство стосовно своєї дружини ОСОБА_1 , з приводу чого неодноразово притягувався до відповідальності, однак у 2021 році заявниці також зверталась до правоохоронних органів з заявами про вчинення відносно неї колишнім чоловіком протиправних дій, наслідком чого було складення 02 лютого 2021 року та від 26.02.2021 року співробітниками Національної поліції України протоколів за ст. 173-2 ч. 2 КУпАП та термінових заборонних приписів.

Таким чином, врахувавши характер та повторюваність вчинених ОСОБА_2 протиправних дій, ризики їх продовження та вірогідність повторного вчинення останнім домашнього насильства, взявши до уваги відсутність у нього щирого каяття та нагальну необхідність захисту прав заявниці від насильства у сім`ї, суд доходить висновку про можливість застосування до ОСОБА_2 обмежувального припису.

Вирішуючи цю заяву, суд виходить з того, що обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи, на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України, а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію, направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо заявниці ОСОБА_1 , яка потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», і тому є підстави для видачі обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 та застосування наступних заходів тимчасового обмеження прав кривдника, а саме, у вигляді заборони ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 перебувати в місці проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборони ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 наближатись ближче 300 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 , а саме: місця навчання дітей у школі № 30 за адресою: АДРЕСА_3 , місця роботи ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 , місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборони ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Застосування вказаних заходів тимчасового обмеження прав кривдника є достатніми для забезпечення прав заявника. Крім того, суд вважає за доцільне видати обмежувальний припис строком на два місяці, оскільки заявником не доведено необхідність застосування такого припису на строк шість місяців.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься у другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна у загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою (East/West Alliance Limited v. Ukraine, № 19336/04, § 166-168, від 23 січня 2014 року).

Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також, чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право:

- втручання держави у право власності повинно мати нормативну основу;

у національному законодавстві, яке є доступним для заінтересованих осіб, чітким, а наслідки його застосування - передбачуваними;

- якщо можливість втручання у право власності передбачена законом, Конвенція надає державам свободу розсуду щодо визначення легітимної мети такого втручання: або з метою контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, або для забезпечення сплати податків, інших зборів або штрафів;

- втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає втручання в її право власності. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення.

Порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції ЄСПЛ констатує, якщо хоча б один із зазначених критеріїв не буде дотриманий. І навпаки: встановлює відсутність такого порушення, якщо дотримані всі три критерії.

Відповідно до частин першої, другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Тлумачення наведених норм дає підстави для висновку, що тимчасове обмеження права власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису у порядку, визначеному Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», є легітимним заходом втручання у права та свободи особи.

Аналогічний висновок сформульований Верховним Судом у постанові від 20 травня 2020 року у справі № 673/1607/19.

На підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства суд доходить висновку, що суд втручання у права і свободи заінтересованої особи внаслідок застосування обмежувальних заходів не буде непропорційним, враховуючи, що ці заходи безпосередньо пов`язані із протиправною поведінкою ОСОБА_2 та є спеціальними засобом правового захисту прав потерпілої особи від домашнього насильства, який передбачений Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Крім того, відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.03.2021р. № 250280667 за ОСОБА_2 зареєстроване право власності на квартиру по АДРЕСА_4 , отже заінтересована особа має інше житлове приміщення для проживання.

За вказаних обставин, заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 350-8 ЦПК України,про видачу обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265, 273, 350-1, 350-8 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 проживає за адресою АДРЕСА_1 , яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав, та покласти на нього обов`язки, а саме:

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 перебувати в місці проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ,

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 наближатись ближче 300 метрів до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 , а саме: місця навчання дітей у школі № 30 за адресою: АДРЕСА_3 , місця роботи ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 , місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Обмежувальний припис видати строком на 2 (два) місяці.

Судові витрати по справі, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Про видачу обмежувального припису повідомити Черкаське районне управління поліції ГУНП в Черкаській області для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також виконавчий комітет Черкаської міської ради.

Рішення суду підлягає до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Головуючий:

Повний текст судового рішення виготовлено 31 березня 2021 року року.