Справа № 645/3498/21
Провадження № 2/645/1753/21

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 серпня 2021 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого - судді Бабкової Т.В.,
при секретарі судових засідань Малій О.Л.,
учасники справи:
позивач ОСОБА_1 надала заяву про слухання справи без її участі,
відповідач ОСОБА_2 , повідомлений про дату час і місце судового засідання, без повідомлення причин не з`явився в судове засідання,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Харкові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
Представник позивача адвокат Очиченко О.Г. звернулася до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований відділом реєстрації шлюбів у Федеративній республіці Нігерія з реєстраційним номером національних даних SW001 від 04.02.2010 року.
В обґрунтування позову представник позивачки зазначила, що 04.02.2010 року між сторонами зареєстрований шлюб у Федеративній республіці Нігерія. Від шлюбу дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу є те, що позивачка не проживає однією сім`єю з відповідачем, особисто з ним не бачиться, оскільки відповідач з 2016 року проживає та працює в Нігерії та не збирається повертатися.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище « ОСОБА_3 ».
Згідно довідки з Реєстру територіальної громади м.Харкова, отриманої судом 03.06.2021 року, відповідач ОСОБА_2 та позивачка ОСОБА_1 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином за зареєстрованою у встановленому порядку адресою проживання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву на позов.
Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.
В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Згідно з одним із принципів судочинства визнано пріоритет публічного інтересу над приватним. Безпідставне умисне затягування розгляду справи нівелює завдання ЦПК України, яким є охорона прав і свобод громадян, зміцнення законності та виховання громадян.
Крім того, недотримання строків розгляду справ порушує конституційне право на судовий захист і негативно впливає на ефективність та авторитет судової влади.
Будучи обізнаним про розгляд справи судом, відповідач відзиву та жодних доказів не подав, а тому розгляд справи здійснений судом на підставі наявних доказів, що містяться в матеріалах справи.
Відповідач відзиву на позовну заяву зі своїми запереченнями суду не надав.
03.06.2021 року суд відкрив провадження у справі. Розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.
20.07.2021 року позивачкою ОСОБА_1 подано клопотання про долучення до матеріалів справи письмових доказів.
Інші процесуальні дії суд не здійснював.
За наявності одночасного існування умов, передбачених положеннями ст.280 ЦПК України, суд вважав можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечував позивач.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.
Суд, дослідивши доводи сторін, надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини.
04.02.2010 року громадянка України ОСОБА_4 (після шлюбу прізвище змінено на ОСОБА_3 ) та громадянин Федеративної республіки Нігерія ОСОБА_2 уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації шлюбів міста Амууо Одофін Фестак у Федеративній республіці Нігерія з реєстраційним номером національних даних SW001 від 04.02.2010 року.
Відповідно до ч. 1 ст.13 Закону України «Про міжнародне приватне право», документи, що видані уповноваженими органами іноземних держав у встановленій формі, визнаються дійсними в Україні в разі їх легалізації, якщо інше не передбачено законом або міжнародним договором України.
З вказаних обставин вбачається, що між сторонами склалися шлюбно-сімейні правовідносини, а тому суд застосовує до них наступні норми права.
Ст. 58 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що шлюб між громадянами України, шлюб між громадянином України та іноземцем, шлюб між громадянином України та особою без громадянства, що укладений за межами України відповідно до права іноземної держави, є дійсним в Україні за умови додержання щодо громадянина України вимог Сімейного кодексу України щодо підстав недійсності шлюбу.
З ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» випливає, що правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.
З матеріалів справи вбачається, що сторони спільно проживали на території України та на теперішній час зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, сформованою 03.06.2021 року.
Згідно ч. 1 ст. 63 Закону України «Про міжнародне приватне право», припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, яке діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.
Оскільки, судом встановлено, що позивач та відповідач спільно проживали на території України, крім того, вони й на даний час зареєстровані в Україні, до даних правовідносин з приводу припинення шлюбу підлягають застосування норми Сімейного кодексу України.
Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.
Ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлює, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Від шлюбу дітей не мають.
Судом встановлено, що сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, між сторонами повністю втрачено взаєморозуміння, на примирення позивачка не згодна.
Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу.
З врахуванням наведеного, приймаючи до уваги, що сторони дійшли до остаточного висновку про припинення сімейних відносин, на примирення не згодні, суд вважає необхідним шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 розірвати, так як подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.
Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище « ОСОБА_3 ».
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 58, 60, 63 Закону України «Про міжнародне приватне право», ст. ст. 110 - 114 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 13, 76-80, 133, 141, 247, 263-265, 280 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 04.02.2010 року відділом реєстрації шлюбів міста Амууо Одофін Фестак у Федеративній республіці Нігерія з реєстраційним номером національних даних SW001 від 04.02.2010 року розірвати.
Залишити за ОСОБА_1 після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 .
Повне судове рішення складено 06.08.2021 року.
Суддя