Дата документу 29.03.2021 Справа № 311/2676/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 311/2676/20 Головуючий у 1 інстанції
№ провадження 22-ц/807/707/21 Нікандрова С.О.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.

Суддів: Кухаря С.В.

Онищенка Е.А.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - Заболотної Римми Валентинівни на рішення Василівського районного суду Запорізької області від 10 грудня 2020 року в справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідач звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 27 червня 2007 року.

Вказує, що на підставі підписаної заяви відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ОСОБА_1 не повернула своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку із чим станом на 14 червня 2020 року виникла заборгованість за кредитним договором в сумі 36 202 грн. 62 коп., що складається з наступного: 28 775 грн. 50 коп. - заборгованість за тілом кредиту; в т.ч.: 20 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 28 755 грн. 50 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 7 427 грн. 12 коп. - заборгованість за простроченими відсотками, які позивач просив стягнути з відповідача, а також стягнути судовий збір в сумі 2 102 грн.

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 10 грудня 2020 року в задоволені позову відмовлено.

У апеляційній скарзі представник АТ КБ «ПриватБанк» - Заболотна Р.В. зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що рішення суду прийнято без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи. Висновки суду щодо недоведеності позовних вимог банку, а саме, що надані банком докази не підтверджують укладення кредитного договору та наявності заборгованості, не відповідають фактичним обставинам справи. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

На зазначену апеляційну скаргу ОСОБА_1 подала відзив у якому зазначає, що суд першої інстанції виконав свій обов`язок щодо здійснення свого розрахунку та навів свій розрахунок у своєму рішенні, що відповідає правовій позиції ВС у відповідних справах. З 1 червня 2015 року позивач змінив порядок проведення розрахунку, і ввів додаткову графу 4 до розрахунку «відсотки погашені за рахунок кредиту», внаслідок чого за період з 01 червня 2015 року по 30 червня 2019 року відповідачу тіло кредиту безпідставно збільшено, проте фактично вказана сума у розрахунку позичальником не витрачалась, а тому визначена банком заборгованість за простроченим тілом кредиту з урахуванням відсотків є необґрунтованою. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що 27 червня 2007 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено договір у вигляді підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому неодноразово змінювався.

Підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомилася у письмовому вигляді та зобов`язалася регулярно ознайомлюватися із змінами «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на сайті банку www.рrіvаtbаnk.uа, що підтверджується її особистим підписом у анкеті-заяві. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за зазначеним кредитним договором утворилася заборгованість, яка станом на 14 червня 2020 року складає 36 202 грн. 62 коп., яка складається з наступного: 28 775 грн. 50 коп. - заборгованість за тілом кредиту; в т.ч.: 20 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 28 755 грн. 50 коп. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 7 427 грн. 12 коп. - заборгованість за простроченими відсотками.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог банку, суд першої інстанції виходив з того, що вважав недоведеним з боку банку факт укладання договору позики саме на тих умовах, на які посилається позивач, а також, що банком не обґрунтовано та не доведено розмір заборгованості відповідача.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Згідно з ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із матеріалів справи вбачається, що Умови та правила надання банківських послуг, надані позивачем, ОСОБА_1 не підписані, а отже колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що банком не доведено належними доказами з якими саме умовами погоджувалась відповідач.

Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Умови та правила надання банківських послуг мають мінливий характер, а тому їх редакцію, надану позивачем, не можна вважати частиною спірного кредитного договору.

Зазначені висновки суду узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 03 липня 2019 року в справі № 342/180/17.

Окрім того, колегія суддів відхиляє довід скаржника щодо незаконної відмови судом в стягненні з відповідача суми заборгованості за процентами.

Так, на підтвердження своїх вимог банк в апеляційній скарзі посилається на долучену до неї Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна 30 днів пільгового періоду» від 22 серпня 2008 року, підписану відповідачем.

Однак, колегія суддів не бере даний доказ до уваги оскільки відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються апеляційним судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Банк не навів будь-яких підстав, що об`єктивно заважали йому надати вказану довідку суду першої інстанції, з метою повного та всебічного вирішення справи.

Окрім того, у вказаній довідці зазначено відсоткову ставку за користування кредитом в розмірі 3% на місяць тобто 36% річних, в той час як розрахунок заборгованості, наданий банком, здійснений виходячи з плаваючої річної відсоткової ставки в розмірі 30%, 34,2%, 34,8%, 36%, 42%, 43,2%, 84% річних.

У зв`язку із зазначеним, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції обґрунтовано відхилено позовну вимогу про стягнення процентів за користування кредитом, як недоведену належними доказами.

Також колегія суддів відхиляє довід апеляційної скарги банку, щодо помилкового незастосування судом першої інстанції положень ст. 1048 ЦК України, оскільки звертаючись до суду з позовом, банк зазначеної вимоги не пред`явив, відповідних розрахунків не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 264 ЦПК України, при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 367 ЦПК України, в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Щодо суми основної заборгованості за кредитним договором, колегія суддів вважає висновки суду першої інстанції про відмову у її стягненні законними виходячи з наступного.

Так, колегія суддів приходить до висновку, що розмір заборгованості за тілом кредиту є необґрунтованим.

З аналізу розрахунку заборгованості (а.с. 6-19) та виписки по рахунку відповідача (а.с. 41-54), наданих банком, вбачається, що банк самостійно збільшував розмір основної заборгованості, списуючи з рахунка відповідачки наступні суми: списання відсотків за використання кредитного ліміту, комісія за обслуговування (членський внесок), регулярне списання за договором з карткового рахунку.

Отже, списуючи вказані платежі з кредитного ліміту, банк штучно збільшував заборгованість відповідача.

Інші докази та обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, а тому не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - Заболотної Римми Валентинівни залишити без задоволення.

Рішення Василівського районного суду Запорізької області від 10 грудня 2020 року вцій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справ, зазначений строк обчисляються з дня складання повного тексту постанови.

Повна постанова складена 29 березня 2021 року.

Головуючий: В.Ю. Бєлка

Судді: С.В. Кухар

Е.А. Онищенко