Справа № 317/1108/21
Провадження № 2/317/643/2021
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К РА Ї Н И
05 серпня 2021 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Ткаченко М.О.,
за участю секретаря судового засідання Ігнатченко Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
У квітні 2021 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов АТ «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30 березня 2018 року між АТ «ТАСКОМБАНК» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Заяву-договір № 104/4555824-СК про приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, відповідно до умов якого банк оформив платіжну картку із встановленим кредитним лімітом 31 000 грн. Кредитування відповідача здійснювалось на наступних умовах: строк кредитування: до 29.03.2021; цільове призначення - споживчі цілі; розмір процентної ставки за користування кредитом: з 30.03.2018 - 39,60% річних, з 01.02.2019 - 43,20% річних.
Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, відповідно до умов договору. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 26.03.2021 має заборгованість 51 641,64 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту - 30 011,88 грн, заборгованість по відсоткам - 21 629,76 грн, яку позивач просить суд стягнути з відповідача, а також судові витрати в розмірі сплаченого судового збору.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягає на задоволенні позову, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлявся належним чином в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, що підтверджується оголошенням про виклик до суду на офіційному веб-сайті суду, яке міститься в матеріалах справи. Про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву суду не надав.
На підставі вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за наявними у ній матеріалами.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутністю осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Дослідивши надані докази, суд встановив наступне.
30 березня 2018 року між Акціонерним товариством «ТАСКОМБАНК» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Заяву-договір №104/4555824-СК про приєднання до Публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Згідно з вказаною заявою, відповідачу відкрито поточний рахунок у гривні № НОМЕР_1 (а.с.6).
У заяві зазначено, що відповідач підписанням цієї заяви-договору погодився з тим, що Публічна пропозиція АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, яка розміщена на веб-сайті банку, Умови підключення до клієнт-банку «ТАС24», Правила обслуговування корпоративних клієнтів та Тарифи банку разом з цією Заявою-договором становлять Договір банківського обслуговування, та є його невід`ємними частинами.
До заяви-договору банк додав Витяг з публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, а також інформацію щодо Пакету послуг «Кредитка» (для продукту «Картка «Велика п`ятірка») наповнення пакету послуг, Тарифи та умови обслуговування (а.с.7-16).
Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору №104/4555824-СК від 30.03.2018 відповідач станом на 26.03.2021 має заборгованості, яка становить 51 641,64 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту - 30 011,88 грн, заборгованість по відсоткам - 21 629,76 грн. (а.с.21-22).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «ТАСКОМБАНК»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно із частиною першою статті 1050ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
У заяві-договорі №104/4555824-СК від 30.03.2018 року процентна ставка не зазначена.
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема нараховані відсотки, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості, Витягом з публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб та інформацією щодо Пакету послуг «Кредитка» (для продукту «Картка «Велика п`ятірка») наповнення пакету послуг, Тарифи та умови обслуговування, як невід`ємними частинами спірного договору.
При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб та інформацію щодо Пакету послуг «Кредитка» (для продукту «Картка «Велика п`ятірка») наповнення пакету послуг, Тарифи та умови обслуговування розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-договір, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо нарахування відсотків саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.
Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.
Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в
цілому, оскільки Публічна пропозиція АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, що розміщена на офіційному сайті позивача (www.tascombank.com.ua) неодноразово змінювалися самим АТ «ТАСКОМБАНК» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб та інформацію щодо Пакету послуг «Кредитка» (для продукту «Картка «Велика п`ятірка») наповнення пакету послуг, Тарифи та умови обслуговування у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
За вказаних обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві-договорі домовленості сторін про розмір відсотків за користування кредитними коштами, надані банком Витяг з публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб та інформація щодо Пакету послуг «Кредитка» (для продукту «Картка «Велика п`ятірка») наповнення пакету послуг, Тарифи та умови обслуговування, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Крім того, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом.
Наданий позивачем Витяг з публічної пропозиції АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в заяві-договорі позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Суд вважає, що інформація щодо Пакету послуг «Кредитка» (для продукту «Картка «Велика п`ятірка») наповнення пакету послуг, Тарифи та умови обслуговування, яка міститься в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 30.03.2018 року шляхом підписання заяви-договору.
Подані представником позивача 05.08.2021 через канцелярію суду копія заяви-договору №104/3913738-СК на відкриття поточного рахунку з використанням платіжних засобів, укладена 15.09.2017 із ОСОБА_1 , а також додаток №1 до заяви-договору №104/3913738-СК від 15.09.2017 суд не приймає до уваги у вказаній справі, оскільки вказані документи не відносяться до укладеного 30.03.2018 року договору між АТ «ТАСКОМБАНК» та ОСОБА_1 за №104/4555824-СК, щодо неналежного виконання умов якого банк звернувся із цим позовом.
Отже, відсутні підстави вважати, що сторони у заяві-договорі №104/4555824-СК від 30.03.2018 року обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.
В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у статті 8 Конституції України.
Відповідно до частини четвертої статті 42Конституції України держава захищає права споживачів.
Згідно з частиною першою статті 1ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.
Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України.
Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.
Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.
Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.
У частинах першій, третій статті 509ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.
У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII«Про захист прав споживачів»(далі - Закон №1023-XII).
Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону №1023-XII споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.
Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22листопада 1996року №543/96-В«Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.
З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, суд зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви-договору №104/4555824-СК від 30.03.2018, оскільки Публічна пропозиція АТ «ТАСКОМБАНК» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб - це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.
Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 30.03.2018 АТ «ТАСКОМБАНК» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону №1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.
Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.
Отже, в частині стягнення заборгованості по відсоткам в розмірі 21 629,76 грн необхідно відмовити.
Кошти в розмірі 31 000 грн за заявою-договором №104/4555824-СК від 30.03.2018 відповідачем отримано у передбачений кредитним договором спосіб, що підтверджується заявою ОСОБА_1 про безготівкове перерахування коштів та випискою з особового рахунку відповідача (а.с.17-51).
У відповідності до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, за період з 30.03.2018 року по 01.01.2021 року витрати відповідача за кредитним договором №104/4555824-СК від
30.03.2018 складають 75 502,51 грн. При цьому за той же період ОСОБА_1 сплачено 45 490,63 грн основного боргу та 11 902,19 грн відсотків по кредиту.
Отже, зважаючи на відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, відповідачем сплачено по кредиту 57 392,82 грн (45 490,63грн + 11 902,19грн). Отже заборгованість ОСОБА_1 за основним боргом складає 18 109,69 грн (75 502,51грн - 57 392,82грн).
Таким чином, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з відповідача суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 18 109,69 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог (на 35,07%), з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог в сумі 796,09 грн (а.с.5).
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 525-527, 530, 611, 625, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст. 4, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 247, 258-259, 263-265, 279, 280-284, 289, 352, 354-356 ЦПК України, суд
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 355 ЦПК України, апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У відповідності до п.п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.О. Ткаченко

Справа № 317/1108/21

Провадження № 2/317/643/2021

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про заочний розгляд справи

05 серпня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Ткаченко М.О.,

за участю секретаря судового засідання Ігнатченко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року до Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов АТ «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягає на задоволенні позову, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлявся належним чином в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України, що підтверджується оголошенням про виклик до суду на офіційному веб-сайті суду, яке міститься в матеріалах справи. Про причини неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву суду не надав.

На підставі вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу.

Керуючись ч. 1 ст. 280 та ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу за позовом акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - розглянути заочно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Ткаченко