У Х В А Л А

про залишення позову без руху

21.07.2021 Справа №607/12599/21

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Дзюбич В.Л., при вирішенні питання про прийняття позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділення в натурі часток земельних ділянок,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах яких діє адвокат Скиба Людмила Сергіївна звернулися в суд із позовом до відповідача ОСОБА_3 про виділення в натурі часток земельних ділянок в якому просять: виділити в натурі 1/12 частку із земельних ділянок з кадастровими номерами :12:016:0199 площею 0,0624 га та :12:016:01998 площею 0,0132 га, що належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 відповідно до площі будинку; виділити в натурі 1/12 частку із земельних ділянок з кадастровими номерами :12:016:0199 площею 0,0624 га та :12:016:01998 площею 0,0132 га, що належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 відповідно до площі будинку.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною 1 ст. 5 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Однак подана позовна заява не відповідає вищевказаним вимогам, виходячи з наступного.

В порушення вимог п. 7 ч.3 ст.175 ЦПК України позивачем не вказані відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

В порушення вимог п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України позивачем не проведено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Відповідно до частини 4 статті 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Враховуючи те, що виділення частки в натурі зі спільного майна є майновим спором, заявлена позовна вимога має вартісне, грошове вираження.

Різновидами майнових спорів є, зокрема, спори, пов`язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми використання останнього. Будь-який майновий спір має ціну.

В порушення вимог п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позивачами не зазначено ціни позову.

Відповідно до п. п. 2, 9, 10 ч. 1 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається: у позовах про визнання права власності вартістю майна, а у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості, а якщо позов складається з кількох самостійних вимог, як в даному випадку, ціна позову визначається сумою всіх вимог.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності або його витребування позивач повинен зазначити ціну позову вартістю майна.

Документом, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання відповідно до договору є звіт про оцінку майна (ст. 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»), висновок про вартість майна є його невід`ємною частиною.

Таким чином, ціна позову, яка позивачами не зазначена, повинна відповідати вартості 1/12 частки земельних ділянок з кадастровими номерами :12:016:0199 площею 0,0624 га та :12:016:01998 площею 0,0132 га, що належать на праві спільної сумісної власності позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та заявлені до виділення в натурі.

У той же час, на підтвердження дійсної вартості вказаного нерухомого майна, не представлено жодного доказу, а тому встановити точну ціну позову на момент подання позову до суду з метою визначення суми судового збору, яка підлягає сплаті за вимогу про виділення частки земельної ділянки в натурі, не можливо.

Відповідно до п.10 ч.1 ст. 176 ЦПК України у позовах, що складаються з кількох самостійних вимог ціна позову визначається загальною сумою всіх вимог.

Відповідно до пп 1 п.1 ч.2 ст.4 Закону «Про судовий збір» за подання заяви майнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (908 грн.) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (11 350 грн.).

За таких обставин, позивачі до позовної заяви не надали відповідних документів на підтвердження дійсної вартості спірного нерухомого майна на даний час, і саме з дійсної вартості спірного майна повинен бути сплачений судовий збір у розмірі 1 відсотку від сукупної вартості 1/12 часток вказаний вище земельних ділянок, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Щодо клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1,ч.3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Питання сплати судового збору, звільнення від його сплати регулює Закон України «Про судовий збір».

За приписами частини 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно ч.2 статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Положеннями пункту 29 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах вбачається, що єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо).

За змістом наведених правових норм єдиною підставою звільнення від сплати судового збору є майновий стан сторони. Питання про звільнення від сплати судового збору постає у разі, коли майновий стан особи є таким, що утруднює виконання цього обов`язку. Таким чином, суд вправі постановити ухвалу про звільнення від його сплати, враховуючи незадовільний майновий (матеріальний) стан сторони і остання повинна навести обставини, які свідчать про її незадовільне (скрутне) матеріальне становище та подати суду відповідні докази.

Отже, враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що визначення майнового стану як такого, що дає підстави для звільнення від сплати судового збору є оціночним, тому потребує доказування перед судом і обґрунтування пов`язаних із цим обставин, які свідчать про неможливість або труднощі з оплатою судового збору у розмірах і в строки, встановлені законом, покладається на зацікавлену сторону.

Також, Європейський суд з прав людини виходить з того, що судовий збір має бути «розумним», тобто таким, що може бути сплачений заявником. Адже невиправдано великий розмір, який не враховує фінансового становища заявників, а обчислюється на основі певного відсотка від суми, що є предметом розгляду справи, може бути розцінений як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя, про що свідчить рішення Європейського суду з прав людини в справі ФК «Мретебі» проти Грузії.

При розгляді справ Європейський суд з прав людини установлює, чи був дотриманий баланс між інтересом держави у стягненні судового збору за розгляд справи та правом заявника на доступ до правосуддя, зокрема правом представити свою позицію по суті та захистити інтереси в суді.

Звертаючись із клопотанням про звільнення від сплати судового збору, позивач зазначає, що вона отримує пенсію та надає довідку про доходи, відповідно до якої її доходи за рік становлять 25 296,24 грн., а тому просить звільнити її від сплати судового збору при зверненні із позовною заявою до суду.

Зауважую, що сам по собі факт отримання позивачем пенсії у попередньому році в сумі 25 296,24 гривень не може свідчити про важкий майновий стан позивача, який міг би бути підставою для звільнення від сплати судового збору.

Окрім того, важливе значення для висновку про майновий стан заявника, що міг бути підставою звільнення від сплати судового збору, є дані про його матеріально-побутові умови проживання, ведення нею підсобного господарства, наявність інших джерел доходу.

З огляду на викладене, враховуючи вищевстановленні обставини, звільнення позивача ОСОБА_1 від сплати судового збору в силу п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», судом не встановлено майновий стан позивача, який свідчив би про неможливість або труднощі з оплатою нею судового збору в розмірі, встановленому законом, який би надавав підстави для звільнення її від сплати судового збору, а тому у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону, позовну заяву слід залишити без руху і надати позивачам строк до десяти днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків, зокрема:

1) надати суду позовну заяву в новій редакції у якій зазначити:

- відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

- ціну позову.

2) надати підтвердження дійсної вартості спірного нерухомого майна на даний час;

3) сплатити судовий збір виходячи із дійсної вартості спірного майна та подати суду оригінал платіжних документів про сплату судового збору.

Судовий збір сплатити за наступними реквізитами рахунку:

Отримувач: УК у м. Тернополі/м. Тернопіль/22030101;

Код отримувача: (код за ЄДРПОУ): 37977726;

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

Рахунок отримувача: UA0019751;

Код класифікації доходів бюджету: 22030101;

Судовий збір, за позовом, прізвище ініціали, Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділення в натурі часток земельних ділянок залишити без руху, надавши позивачам строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення позивачам ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У випадку невиконання вказаних вимог у встановлений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяВ. Л. Дзюбич