РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2021 року

м. Рівне

Справа № 572/601/17

Провадження № 22-ц/4815/370/21

Рівненський апеляційний суд:

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий : Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Шимків С.С.

секретар судового засідання: Шептицька С.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 23 грудня 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Сарненського РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення виконавчого збору та постанови про стягнення виконавчого збору,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду із скаргою в порядку ст.447 ЦПК України, в якій просить скасувати постанову від 21 листопада 2018 року у виконавчому провадженні №57696518 в частині стягнення виконавчого збору та постанову про стягнення виконавчого збору від 21 квітня 2020 року у виконавчому провадженні №57696518.

В обґрунтування поданої скарги ОСОБА_1 зазначала, що 05 червня 2017 року Сарненським районним судом Рівненської області видано виконавчий лист №572/601/17 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 30150 грн. 31 коп. боргу. Вказує, що заборгованість погасила 27 грудня 2018 року, однак, в жовтні 2020 року в відділенні банку дізналась, що на її рахунки 20 жовтня 2020 року заступником начальника Сарненського РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) було накладено арешт в зв`язку із заборгованістю по сплаті виконавчого збору.

Ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 23 грудня 2020 року скаргу задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову державного виконавця Сарненського РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 21 квітня 2020 року у виконавчому провадженні №57696518 про стягнення виконавчого збору.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 в частині визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Сарненського РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 21 листопада 2018 року у виконавчому провадженні №57696518 в частині стягнення виконавчого збору відмовлено, за безпідставністю заявлених вимог.

Не погоджуючись із ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій доводить про незаконність та необґрунтованість вказаного рішення суду через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що в порушення вимог ст.. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» не отримувала від виконавчого органу копії оскаржуваних постанов про відкриття провадження та про стягнення виконавчого збору, через що була позбавлена можливості оскаржити такі дії рішення з метою захисту своїх прав та інтересів.

Крім того, постановою про відкриття виконавчого провадження від 21 листопада 2018 року боржнику не було встановлено строк для добровільного виконання виконавчого листа.

Просить ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 23 грудня 2020 року в частині вимог щодо визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Сарненського РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 21 листопада 2018 року у виконавчому провадженні №57696518 в частині стягнення виконавчого збору скасувати та постановити у цій частині нову ухвалу.

У відзиві на апеляційну скаргу, начальник Сарненського РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) зазначає, що відповідно до довідки виданої АТ КБ «Приватбанк» було дійсно сплачено заборгованість перед вказаним кредитором 27 грудня 2018 року, однак, постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа, виданого Сарненським районним судом Рівненської області №57696518, в якому вказано про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 4 705 грн. 17 коп., було винесено 21 листопада 2018 року, тобто усі дії виконавця були здійсненні у відповідності та з додержанням вимог чинного законодавства.

Просить ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 23 грудня 2020 рокузалишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвала оскаржується в частині відмови у визнанні протиправною та скасування постанови державного виконавця Сарненського РВ ДВС Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) від 21 листопада 2018 року у виконавчому провадженні №57696518 в частині стягнення виконавчого збору.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про виконавче провадження»,рішення підлягають примусовому виконанню на підставі виконавчих листів…

Згідно ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Судом встановлено, що за заявою стягувача АТ КБ «Приватбанк» від 30 жовтня 2018 року №74, головним державним виконавцем Сарненського районного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Герасименком О.С. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №572/601/17, виданого 05 червня 2017 року Сарненським районним судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 30 150 грн. 31 коп. заборгованості за кредитом, крім цього, стягнуто з боржника виконавчий збір (основну винагороду приватного виконавця) у розмірі 4 705 грн. 17 коп.

Постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа, виданого Сарненським районним судом Рівненської області №57696518, в якому вказано про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у сумі 4 705 грн. 17 коп. було винесено 21 листопада 2018 року.

Отже, сплата боргу ОСОБА_1 здійснена після відкриття виконавчого провадження, а тому в даному випадку державний виконавець діяв у відповідності із законом, і підстав для скасування постанови від 21 листопада 2018 року у виконавчому провадженні №57696518 в частині стягнення виконавчого збору немає.

Посилання апелянта, що в порушення вимог ст.. 47 Закону України «Про виконавче провадження», вона не отримувала від державного виконавця копії оскаржуваних постанов, не може бути підставою для скасування оскарженої ухвали місцевого суду, оскільки вона реалізувала своє право на оскарження згаданих постанов виконавця, її скарга була прийнята та розглянута по суті.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, якими у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та встановленими фактичними обставинами справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Сарненського районного суду Рівненської області від 23 грудня 2020 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.О. Гордійчук

С.С. Шимків