Справа № 633/418/20
Провадження № 2/633/12/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2021 року смт. Печеніги

Печенізький районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Тимченко А.М.,

за участю секретаря судових засідань - Меденець Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу №633/418/20

за позовом ОСОБА_1 ,

до відповідачів:

1. ОСОБА_2 ,

2. Печенізької селищної ради Харківської області,

про скасування державного акту на землю, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі за текстом позивач) звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі за текстом перший відповідач) та до Печенізької селищної ради Харківської області (далі за текстом другий відповідач) в якому, після уточнення позовних вимог просила:

- скасувати державний акт на право приватної власності на ім`я ОСОБА_2 на земельну ділянку за № 1 -ХР 100871 від 26 вересня 2000р. розташовану на території АДРЕСА_1 ;

- отримати дозвіл на право оформлення в приватну власність на земельну ділянку розташовану на території АДРЕСА_1 згідно Договору купівлі-продажу АВМ № 343335 від 27.07.2000р. для подальшого оформлення і реєстрації Державному земельному кадастру.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалась на те, що 27 липня 2000р. на її ім`я згідно з договором купівлі-продажу за № АВМ 343335 було придбано в АДРЕСА_1 житловий будинок з надвірними будівлями, розташований на земельній ділянці Печенізькій селищної ради розміром 1300 кв.м. В зв`язку з тим, що на момент підписання договору купівлі-продажу позивач була неповнолітня, договір підписала її мати ОСОБА_2 .

Однак, як зазначає позивач, в порушення положень ст. ст. 120, 125 ЗК України, не зважаючи на те, що власником нерухомого майна житлового будинку є позивач, 26 вересня 2000 року державний акт за номером 1-ХР № 100871 на право приватної власності на земельну ділянку, розташовану за адресою АДРЕСА_1 , був виданий на ім`я її матері ОСОБА_2 .

Перший відповідач - ОСОБА_2 відзив на позов в установлений законом строк не надала, через канцелярію суду подала заяву в якій зазначила, що позов визнає повністю, проти його задоволення не заперечує, а справу просить розглянути без її участі.

Другий відповідач Печенізька селищна рада Харківської області відзив на позов в установлений законом строк не надав, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за відсутності представника другого відповідача та просив ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства України.

Враховуючи, що відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті за відсутності сторін.

Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно п. 1 договору купівлі-продажу від 27.07.2000 року, ОСОБА_2 , яка діє за свою неповнолітню доньку ОСОБА_1 , придбала у ОСОБА_3 , житловий будинок з надвірними будівлями, розташований на земельній ділянці Печенізької селищної ради розміром 1300 кв.м., в АДРЕСА_1 . Цей житловий будинок дерев`яний, обкладений 0,5 цеглою, житловою площею 22,8 кв.м., при ньому є: а-віранда, Б-літня кухня, В-льох, Г-сарай, Е-літній душ, Ж-сарай, Л-сарай, Б1-гараж, К- водопровід, к-колодязь, №-брама, №1-паркан. (а.с. 4).

11.09.2000 року виконавчим комітетом Печенізької селищної ради народних депутатів №132/1 було прийнято рішення про передачу ОСОБА_2 у приватну власність земельну ділянку площею 0,130 гектарів яка розташована на території АДРЕСА_1 (а.с. 30).

26 вересня 2000 року, на підставі рішення виконкому Печенізької селищної ради народних депутатів №132/1 від 11.09.2000, на ім`я ОСОБА_2 був виданий державний акт Серії 1-ХР №100871, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 710, на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,130 га, розташованої на території АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель (а.с. 5).

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №247253982 від 09.03.2021 вбачається, що право приватної власності на житловий будинок, загальною площею 39,5 кв.м., житловою площею 22,8 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 27.07.2000 року.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають, зокрема, із цивільних та земельних відносин (пункт 1 частини першої статті 15 ЦПК України ).

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу місцевого самоврядування (пункт 10 частини другої статті 16 ЦК України, який набув чинності 01.01.2004).

Відповідно до статті 19 Конституції України органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд визнає незаконним і скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий, зокрема, органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (частина перша статті 21 ЦК України, який набув чинності 01.01.2004).

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЗК України від 1990 року, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення і, якщо інше не передбачено у договорі відчуження - будівлі та споруди

Отже, перехід права на земельну ділянку до нового набувача нерухомого майна відбувається в силу прямого припису закону, незалежно від волі органу, який уповноважений розпоряджатися земельною ділянкою

Згідно ст. 128 ЦК УРСР 1963 року, в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин, право власності (право оперативного управління) у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 14 ЦК УРСР 1963 року, в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин ,за неповнолітніх, які не досягли п`ятнадцяти років, угоди укладають від їх імені батьки (усиновителі) або опікун.

Як було встановлено судом, під час укладення 27.07.2000 року договору купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 діяла за свою неповнолітню доньку ОСОБА_1 .

Тобто, набувачем нерухомого майна є ОСОБА_1 , а отже, і право власності на нерухоме майно - житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_1 .

Таким чином, у відповідності до ч. 1 ст. 30 ЗК України від 1990 року, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, право власності на земельну ділянку площею 0,130 га, на якій розташований житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, повинно перейти до нового набувача нерухомого майна, а саме до ОСОБА_1 .

Проте, в порушення приписів закону, державний акт на право приватної власності на землю Серії 1-ХР №100871 від 26 вересня 2000 року, на земельну ділянку площею 0,130 га, розташовану на території АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, був виданий на ім`я ОСОБА_2 .

За таких обставин, державний акт на право приватної власності на землю Серії 1-ХР №100871 від 26 вересня 2000 року, виданий ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,130 га, розташованої на території АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, є незаконним та підлягає скасуванню.

У зв`язку з чим, позовні вимоги в частині скасування державного акту на право приватної власності на землю Серії 1-ХР №100871 від 26 вересня 2000 року, виданий ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,130 га, розташованої на території АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про отримання дозволу на право оформлення в приватну власність на земельної ділянки, розташованої на території АДРЕСА_1 , згідно Договору купівлі-продажу АВМ № 343335 від 27.07.2000р. для подальшого оформлення і реєстрації Державному земельному кадастру, суд зазначає, що така вимога позивача не підлягає вирішенню в судовому порядку, оскільки суд, як було зазначено вище, у відповідності до статті 15 ЦПК України, розглядає у порядку цивільного судочинства справи щодо саме захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають, зокрема, із цивільних та земельних відносин. Суд вказує, що порядок отримання такого дозволу врегульована земельним законодавством України.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині отримання дозволу на право оформлення в приватну власність на земельної ділянки, розташованої на території АДРЕСА_1 згідно Договору купівлі-продажу АВМ № 343335 від 27.07.2000р. для подальшого оформлення і реєстрації Державному земельному кадастру задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 5, 13, 76-81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до відповідачів: 1. ОСОБА_2 , 2. Печенізької селищної ради Харківської області про скасування державного акту на землю задовольнити частково.

Скасувати державний акт на право приватної власності на землю Серії 1-ХР №100871 від 26 вересня 2000 року, виданий ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,130 га, розташовану на території АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель.

В іншій частині в позові відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Харківського апеляційного суду або через Печенізький районний суд Харківської області.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Печенізьким РС ГУДМС України в Харківській області 04.01.2016, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Перший відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Печенізьким РВ УМВС України в Харківській області 27.10.1999, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Другий відповідач - Печенізька селищна рада Харківської області, юридична адреса: провулок Богдана Хмельницького, 2, смт. Печеніги, Харківська область, 62801.

Повне судове рішення виготовлено 02 квітня 2021 року.

Суддя А.М. Тимченко