Справа № 752/5926/21
Провадження № 2/752/5668/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 червня 2021 року місто Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Кахно І. А.,

за участю секретаря Чабанюк І. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в судове засідання цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Табінський Олег Володимирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просив визнати виконавчий напис нотаріуса № 29176, виданий 28 серпня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н. С., таким, що не підлягає виконанню; стягнути з ТОВ «Українські фінансові операції» кошти стягнуті з позивача у виконавчому провадженні № 62964263 в розмірі 7 369,95 грн.

Позов обґрунтований тим, що позивач у листопаді 2020 року дізнався, що приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Табінським О. В. було відкрито виконавче провадження ВП №62964263 про примусове виконання виконавчого напису № 29176, виданого 28 серпня 2020 року, який видав приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н. С.

Так відповідно до відповіді Головного управління Пенсійного фонду України, починаючи з листопада 2020 року з пенсії позивача розпочато стягнення по 20% згідно з постановою ВП №62964263 винесеною приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Табінським О. В.

За виконавчим написом боргові зобов`язання виникли за кредитним договором № 3-20141 від 12 липня 2019 року, укладеним з ТОВ «Українські фінансові операції» на суму 5000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.

Згідно з виконавчим написом заборгованість за сумою кредиту проводиться за період з 26 липня 2019 року по 17 липня 2020 року, а сума заборгованості становить 26 062,50 (двадцять шість тисяч шістдесят дві гривні) 50 коп., що складається із: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 5000 (п`ять тисяч) грн 00 коп.; прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом - 21 062,50 (двадцять одна тисяча шістдесят дві) грн 50 коп.

Крім того, в оспорюваному документі зазначена недостовірна інформація про позивача, а саме вказаний номер паспорту ОСОБА_1 НОМЕР_1 , в той час, як номер його паспорту - НОМЕР_2 , що дає підстави стверджувати що з позивачем взагалі не укладався кредитний договір.

Тобто, позивач вважає що вказаний виконавчий напис повинен бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, оскільки, зокрема, приватним нотаріусом в порушення вимог закону не було перевірено безспірність заборгованості за кредитом. З огляду на викладене, та зважаючи на те, що заборгованість не є безспірною, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню зазначений виконавчий напис та стягнути з відповідача кошті, які були отримання останнім внаслідок виконання примусового виконання оспорюваного виконавчого напису.

Процесуальні дії у цивільній справі

Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 09 березня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено подальший розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 22 червня 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення вчинення виконавчих дій в справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Українські фінансові операції», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н. С., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Табінський О. В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, про що постановлено ухвалу суду.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 22 червня 2021 року заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Українські фінансові операції», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н. С., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Табінський О. В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, повернуту заявнику.

Аргументи учасників справи

Особи, які беруть участь у розгляді справи повідомлялись вчасно та належним чином у спосіб передбачений ЦПК України, шляхом направлення судових повідомлень про відкриття провадження на адреси встановлені судом.

Факт отримання відповідачем примірника позовної заяви та копії ухвали про відкриття провадження у справі, підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення, наявного в матеріалах справи, однак у встановлений законом строк відзиву на позовну заяву відповідачем та пояснень на позовну заяву третіми особами не подано.

Відповідно до положень частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та прийшов до наступного висновку.

Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини

Судом установлено, що 28 серпня 20220 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н. С. вчинений виконавчий напис зареєстрований в реєстрі за № 29176, яким запропоновано звернути стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий органом 1813 06 листопада 2018 року на користь ТОВ «Українські фінансові операції» заборгованості, що виникла за кредитним договором № 3-20141 від 12 липня 2019 року.

Відповідно до тексту зазначеного виконавчого напису нотаріуса зазначено, що строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період 26 липня 2019 року по 17 липня 2020 року. Сума заборгованості становить 26 062,50 грн, що складається із: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 5000 грн; прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом - 21 062,50 грн; витрати пов`язані з вчиненням виконавчого напису - 500 грн.

Виконавчий напис вчинено з підстави порушення умов кредитного договору № 3-20141 від 12 липня 2019 року, укладеного між ТОВ «Українські фінансові операції» та ОСОБА_1 , відповідно до умов якого: кредитодавець зобов`язується надати позичальникові грошові кошти (кредит) у спосіб, визначений в заяві-анкеті на отримання кредиту у розмірі 5 000 грн строком на 15 днів, з 12 липня 2019 року по 26 липня 2019 (включно), а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку визначеному цим договором.

Процента ставка за користування кредитом за період його дії встановлена у розмірі 2,00 % від суми виданого кредиту за кожен дань користування кредитними коштами.

Норми права, які застосовував суд, мотиви суду

Відповідно до положень статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Положеннями статті 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Згідно положень статті 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Відповідно до положень пункту 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності із встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.

Нормативними положеннями пункту 10 Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні від 07 лютого 2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі по тексту - Порядок).

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі по тексту - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку.

При цьому, стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат», у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення, так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати, а також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Установлено, що на час вчинення оспорюваного виконавчого напису від 28 серпня 2020 року за реєстровим № 29176, яким стягнуто безпосередньо заборгованість за кредитом, кінцевий термін повернення основної заборгованості настав - 26 липня 2019 року (включно).

У той час, як за виконавчим написом стягнуто заборгованість за період з 26 липня 2019 року по 17 липня 2020 року, що не відповідає приписам статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат".

Крім того, стягуючи з позивача суму заборгованості, в тому числі і за простроченою заборгованістю за несплаченими відсотками за користуванням кредитом, за період з 26 липня 2019 року по 17 липня 2020 року, приватний нотаріус не врахував висновки, наведені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13 (провадження № 14-154цс18) та від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16 (провадження № 14-318цс18), відповідно до якого право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Тобто, нотаріус порушив законність нарахування відсотків за кредитним договором, оскільки після 26 липня 2019 року, тобто після настання строку виконання кредитного договору, кредитор міг здійснювати лише нарахування згідно з приписами частини другої статті 625 ЦК України 3% річних та інфляційних втрат на суму боргу.

За встановлених обставин відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості, що виник на підставі кредитного договору № 3-20141 від 12 липня 2019 року та зазначений у виконавчому написі нотаріуса є безспірним за нарахованою простроченою заборгованістю по несплаченим відсоткам за користуванням кредитом, що підтверджується, між тим, постановою Верховного Суду від 20 січня 2021 року у справі 761/31911/16 та свідчить про порушення Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відтак, вказана у виконавчому написі сума є не безспірною.

Надані позивачем докази суд визнає належними та допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета позовних вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які спростовують безспірність суми боргу, зазначеної у виконавчому написі нотаріуса, що оскаржується.

З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса є таким, що не підлягає виконанню.

Що стосується вимог позивача про стягнення з ТОВ «Українські фінансові операції» коштів, що були стягнуті з позивача у виконавчому провадженні № 62964263 в розмірі 7 369,95 грн, то слід зазначити, що позивач не надав, ані розрахунку суми коштів, ані доказів, які б підтверджували факт отримання відповідачем цих коштів, в рамках примусового стягнення у виконавчому провадженні та загалом не обґрунтував визначений спосіб захисту порушеного права в цій частині позовних вимог, а тому у вказаній позовній вимогі слід відмовити за недоведеністю.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір у справі у розмірі 908 грн, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 17-19, 76-82, 89, 141, 258, 259, 263-266, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Табінський Олег Володимирович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити частково.

Визнати виконавчий напис від 28 серпня 2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 29176, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною щодо стягнення із ОСОБА_1 грошових коштів за кредитним договором від 12 липня 2019 рокуроку № 3-20141 таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операції» у дохід держави 908 грн судового збору.

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 ; адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Українські фінансові операці»; адреса: м. Київ, вул. Загородня, 15, оф. 313; .

Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Табінський Олег Володимирович; адреса: м. Київ, вул. Старосільська, 1-У, офіс 3.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна; адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя І. А. Кахно