Справа № 214/5191/20
2-п/214/28/21
У Х В А Л А

про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення

12 березня 2021 рокуСаксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Попова В.В.,

при секретарі Джемерчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у місті Кривому Розі, заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01.02.2021 року, ухваленому у цивільній справі за позовом Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Рассвет-23» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з оплати послуг за обслуговування будинку і придомової території та послуг з водопостачання і водовідведення, задоволено позовні вимоги Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Рассвет-23», стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Рассвет-23» заборгованість з послуг утримання і обслуговування придомової території у розмірі 24305 грн. 18 коп., а також з кожного окремо по 1201 грн. в рахунок сплачених судового збору та витрат на правничу допомогу.

Однак, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд вказаного заочного рішення, в обґрунтування якої вказав, що він не отримував судові виклики, а відтак не був обізнаний про позовні вимоги позивача. Вважає, що вказане рішення підлягає скасуванню, оскільки суд не врахував те, що правовідносини між ним та Обслуговуючим кооперативом «Житлово-будівельний кооператив «Рассвет-23» виникли тільки з 31 січня 2019 року у зв`язку з укладенням договору відносин власників житлових і нежитлових приміщень та правління, а тому його заборгованість перед позивачем має бути розрахована починаючи саме з 31 січня 2019 року, тоді як заборгованість до цієї дати є заборгованістю іншого відповідача у справі ОСОБА_2 . Окрім того, заявник зазначив, що позивач безпідставно нарахував заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення як такі, що не обліковуються приладом обліку, тоді як у квартирі, по утриманню якої утворилась заборгованість встановлений прилад обліку споживання води. Разом з тим, заявник також зазначив, що позивач звернувся до суду за межами трирічного строку позовної давності.

Сторони до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись, однак їх неявка відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України не перешкоджає розгляду заяви.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Із аналізу зазначеної правової норми випливає, що необхідними невід`ємними умовами для скасування заочного рішення є:

- встановлення судом тієї обставини, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин;

- докази, на які відповідач посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Як убачається з матеріалів справи, заявнику ухвала про відкриття провадження у справі, позовна заява з додатками до неї та судові повістки надсилались рекомендованими листами із повідомленням за останньою адресою реєстрації: АДРЕСА_1 , проте такі повернулись до суду без вручення адресату з відміткою працівника поштового зв`язку «за закінченням встановленого строку зберігання». Відтак, хоча у суду й не було безперечних доказів про повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи належним чином, однак суд уважає, що ним було вжито всіх можливих заходів щодо повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи. При цьому, заявник у заяві про перегляд заочного рішення зазначає, що він не отримував судові виклики, однак жодної причини, яка б пояснювала такі його дії не вказує. Крім того, суд зазначає, що не приймає до уваги посилання заявника на те, що його заборгованість перед позивачем має бути розрахована починаючи з 31 січня 2019 року, тобто дати укладення договору відносин власників житлових і нежитлових приміщень та правління, позаяк заявник з 19 вересня 2016 року є співвласником квартири, по утриманню якої утворився борг та відповідно до положень ст. 322 ЦК України зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом, а факт відсутності до 31 січня 2019 року договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Разом з тим, суд також не приймає до уваги посилання заявника на те, що позивачем нарахована заборгованість за послуги водопостачання та водовідведення як такі, що не обліковуються приладом обліку, тоді як у квартирі, по утриманню якої утворилась заборгованість встановлений прилад обліку споживання води, позаяк такі не підтверджені жодним належним та допустимим доказом. Посилання заявника на пропуск позивачем трирічного строку позовної давності також не заслуговують на увагу, оскільки згідно розрахунку заборгованості, долученого до матеріалів справи, така розрахована за період із червня 2017 року по червень 2020 року, при тому, що позивач звернувся до суду з даним позовом у липні 2020 року. Інших доказів, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи у разі її нового розгляду заявником зазначено не було.

Таким чином, враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява про перегляд заочного рішення підлягає залишенню без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.287 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Попов.