КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 375/1698/19 Головуючий у 1 інстанції: Чорненька О.І.
Провадження № 22-ц/824/6310/2021 Доповідач: Шебуєва В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Крижанівської Г.В.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу адвоката Сметанюка Ігоря Миколайовича, який діє від імені та в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО ПРОСТО", на ухвалу Рокитнянського районного суду Київської області від 12 лютого 2021 року про відмову у задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО ПРОСТО" про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО ПРОСТО" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО ПРОСТО", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розірвання угоди,-

в с т а н о в и в:

У серпні 2019 року ТОВ "АВТО ПРОСТО" звернулось з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості. ОСОБА_1 звернувся із зустрічним позовом до ТОВ "АВТО ПРОСТО", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсною та розірвання угоди.

Рішенням Рокитнянського районного суду Київської області від 02 березня 2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 17 вересня 2020 року, позов ТОВ "АВТО ПРОСТО" задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ТОВ "АВТО ПРОСТО" 99507,03 грн. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

04 лютого 2021 року представник ТОВ "АВТО ПРОСТО" звернувся до суду із заявою про ухвалення додатково рішення в справі, оскільки у рішенні Рокитнянського районного суду Київської області від 02 березня 2020 року не вирішено питання про розподіл судових витрат. Просив стягнути з відповідачів на користь ТОВ "АВТО ПРОСТО" сплачений судовий збір по 640,33 грн. з кожного з відповідачів.

Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 12 лютого 2021 року відмовлено у задоволені заяви ТОВ "АВТО ПРОСТО" про ухвалення додаткового рішення у справі.

В апеляційній скарзі представник ТОВ "АВТО ПРОСТО" просить скасувати вказану ухвалу суду та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Посилається на те, що ухвала суду першої інстанції була постановлена з порушенням норм процесуального права. Вважає, що суд безпідставно відмовив в ухваленні в справі додаткового рішення, пославшись на те, що додаткове рішення може бути ухвалене виключно в тому складі суду, в якому було ухвалено основне рішення.

В судове засідання представник ТОВ "АВТО ПРОСТО" , відповідач ОСОБА_1 не з`явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 просять відхилити подану апеляційну скаргу, а ухвалу суду залишити без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість.

Вислухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви ТОВ "АВТО ПРОСТО" про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ТОВ "АВТО ПРОСТО" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ТОВ "АВТО ПРОСТО", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розірвання угоди, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до положень ст. 270 ЦПК України, п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року, додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. Рішенням ВРП від 29.04.2020 року суддя Литвин О.В., який розглядав вказану справу, звільнений у відставку.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Разом з тим, ст. 270 ЦПК України не встановлює беззаперечного обов`язку ухвалення додаткового рішення виключно в такому самому складі суду (суддів), що ухвалив рішення, оскільки законодавець використовує формулу «суд, що ухвалив рішення», що означає суд як інституцію, а не конкретних суддів.

Головне значення додаткового рішення полягає в забезпеченні повного та всебічного розгляду справи шляхом процесуального виправлення недоліків, допущених судом унаслідок неналежного виконання вимог ч. 1 ст. 264 ЦПК України.

Процесуальна можливість ухвалення судом додаткового рішення у складі, відмінному від складу суддів, що ухвалив рішення у справі, забезпечена, зокрема, приписами п. 2.3.47 Положення про автоматизовану систему документообігу суду в редакції, затвердженій рішенням Ради суддів України від 2 квітня 2015 року № 25, що дозволяє автоматизований розподіл заяви про ухвалення додаткового рішення у разі відсутності раніше визначеного в судовій справі головуючого судді (судді-доповідача).

Крім того, ч. 3 ст. 270 ЦПК України встановлено, що додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Відтак, цивільний процесуальний закон не забороняє визначеним при автоматичному розподілі суддям знайомитися з матеріалами справи, у тому числі з дослідженими при судовому розгляді доказами, прослуховувати записи технічної фіксації судового процесу, уточнювати певні питання в учасників справи, яких у разі необхідності суд може викликати в судове засідання (ч. 4 ст. 270 ЦПК України).

Крім того, не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі від 16 грудня 1992 року «Жоффр де ля Прадель проти Франції»).

Враховуючи викладене, відсутність складу суду, що ухвалював судове рішення в справі, не може бути підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про вирішення питання про розподіл судових витрат.

Така позиція була висловлена в постанові Верховного Суду від 24 червня 2020 року у справі № 759/9300/13-ц.

Враховуючи викладене, ухвала Рокитнянського районного суду Київської області від 12 лютого 2021 року підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 382 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Сметанюка Ігоря Миколайовича, який діє від імені та в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО ПРОСТО", задовольнити.

Ухвалу Рокитнянського районного суду Київської області від 12 лютого 2021 року скасувати, а справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО ПРОСТО" про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО ПРОСТО" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "АВТО ПРОСТО", ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про розірвання угоди, направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 01 квітня 2021 року.

Суддя-доповідач Шебуєва В.А.

Судді Оніщук М.І.

Крижанівська Г.В.