Справа № 372/2920/21
Провадження 2-1579/21
ухвала

Іменем України

06 серпня 2021 року Суддя Обухівського районного суду Київської області Висоцька Г.В., розглянувши позовну заяву Українсько-швейцарського спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвермут+Ко» до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

04 серпня 2021 року позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в якій просив стягнути із відповідача грошові кошти у розмірі 2600000 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 09.08.2017 року між даними сторонами було укладено договір купівлі-продажу, за умовами якого ОСОБА_1 продав, а СП «Укрвермут+Ко» придбало у власність нерухоме майно: нежитлові приміщення №1 по №8 (групи приміщень №66)-літ. А, загальною площею 234 кв.м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Васильєвою Н.І. та зареєстрований в реєстрі за №1239. На виконання даного договору позивачем було сплачено позивачу суму коштів у розмірі 2600000 грн. Рішенням приватного нотаріуса від 09.08.2017 року право власності на вказані нежитлові приміщення були зареєстровані за позивачем. Постановою Київського апеляційного суду від 17.12.2020 року вищезазначений договір купівлі-продажу від 09.08.2017 року визнано недійсним та скасовано рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію права власності на нежитлові приміщення. Дане рішення набрало законно сили. У зв`язку із цим сума 2600000 має бути повернута відповідачем позивачу. Однак станом на день подачі позову, грошові кошти відповідачем не повернуті, що і обумовило позивача звернутись із даним позовом до суду.

Суд дослідивши позовну заяву із доданим до неї доказами приходить до наступного висновку.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно норм ЦПК України існує загальна підсудність справ за місцезнаходженням відповідача (ст.27ЦПК), альтернативна підсудність за вибором позивача (ст.28ЦПК) та виключна підсудність (ст.30ЦПК).

Із доданих позивачем рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 13.01.2020 року та Постанови Київського апеляційного суду від 17.12.2020 року, вбачається, що спір між сторонами виник з приводу нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 ., на який розповсюджуються правила виключної підсудності.

Як роз`яснено в п. 41, 42 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

У даному позові вимоги позивача зводяться фактично до застосування наслідків недійсного правочину, тобто реституції, коли кожна сторона зобов`язана повернути другій стороні у натурі те, що вона одержала на виконання цього правочину, а вразі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

У зв`язку із вищевикладеним, суд приходить до висновку, що на даний спір розповсюджуються правила, передбачені ч. 1 ст. 30 ЦПК України, оскільки вимоги є похідними від позовних вимог про визнання правочину відчуження нерухомого майна недійсним.

Враховуючи встановлені обставини та вищевикладені процесуальні та правозастосовні норми, позов необхідно направити до суду за місцем визнання правочину недійсним, тобто до Голосіївського районного суду м. Києва (вулиця Полковника Потєхіна, 14А, Київ, 03127).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.27,30,31,32,260,353,354 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Українсько-швейцарського спільного підприємства у формі товариства з обмеженою відповідальністю «Укрвермут+Ко» до ОСОБА_1 про стягнення коштів передати за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва (вулиця Полковника Потєхіна, 14А, Київ, 03127).

Копію ухвали направити сторонам.

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її апеляційне оскарження.

Суддя: Г.В.Висоцька