Справа №639/326/21
Провадження №2/639/829/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 року

Жовтневий районний суд м. Харкова в складі:

головуючого - судді Рубіжного С.О.,

за участю секретаря - Чубенко О.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу №639/326/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд -

ВСТАНОВИВ:

19 січня 2021 року до Жовтневого районного суду м. Харкова із позовною заявою, звернулася ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, в якій просила суд розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 29 листопада 2019 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 5518.

Позивач зазначає, що спільне життя у сторін не склалося, у зв`язку з тим, що вони мають різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги. З відповідачем спільного господарства не ведуть, сімейні стосунки не підтримують, шлюбні відносини припинені з лютого 2020 року, проживають окремо один від одного, шлюб існує формально.

У зв`язку з вищевикладеним позивач і була змушена звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова 02 лютого 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне. Призначено судове засідання.

Сторони в судове засідання не з`явилися, в матеріалах справи містяться заяви про розгляд справи у відсутність позивача та відповідача, відповідач позов визнав.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Так, судом було встановлено, що сторони уклали шлюб, який було зареєстровано 29 листопада 2019 року у Харківському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №5518, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 29.11.2019 року. (а.с.12)

За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з роз`ясненнями п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Спільне життя у сторін не склалося, сторони не підтримують сімейно шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сім`єю.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача по справі, а також враховуючи те, що позов визнано відповідачем, то позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

За ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач в позовній заяві просила суд змінити її прізвище на дошлюбне « ОСОБА_3 »

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» суд вирішує питання про розподіл судових витрат між сторонами.

Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесенні останньою судові витрати по справі. При цьому, оскільки позов задоволений у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, то відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, ч.3 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" позивачу має бути повернено з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

В даному випадку позивач при зверненні до суду з позовом за квитанцією № 0.0..1 від 30.11.2020 сплатила 840,80 грн.,, а також за квитанцією №1-773К сплатила 67,20 грн., отже 454,00 грн. має бути повернуто позивачу з державного бюджету.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5 , 13, 76-81, 133, 141, 247, 265 ЦПК України, ст. ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113 СК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який зареєстровано 29 листопада 2019 року у Харківському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №5518.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Новобаварському районі м. Харкова повернути ОСОБА_1 50 відсотків сплаченого при зверненні до суду судового збору згідно з квитанцією № 0.0..1 від 30.11.2020 в розмірі 545 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок на рахунок №UA0020008, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Отримувач: УК у Новобаварському р-ні м. Харкова/22030101; Код отримувача: 37999612; призначення платежу: судовий збір, ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі через Жовтневий районний суд м. Харкова апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 01 квітня 2021 року.

Суддя С.О. Рубіжний