КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/4164/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Музичко С.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

за апеляційною скаргою представника товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» на заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 16 вересня 2020 року, ухваленого під головуванням судді Гребенюка В.В.,-

встановив:

У серпні 2019 року ТДВ СК «Альфа-Гарант» звернулось до суду із названим позовом.

Просило стягнути з ОСОБА_1 на користь ТДВ СК «Альфа-Гарант» 6 156 грн 72 та 3 000 грн 00 коп. судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23 травня 2017 року в м. Києві відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mazda 3» д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Внаслідок ДТП автомобіль «Mazda 3» д.н.з. НОМЕР_1 , який застрахований за договором добровільного страхування № 06-PR/01-044-40111 від 29 вересня 2016 року в ТДВ СК «Альфа-Гарант», зазнав механічних пошкоджень.

Винним у вчиненні ДТП визнано ОСОБА_1

ТДВ СК «Альфа-Гарант» виплатило власнику автомобіля «Mazda 3» д.н.з. НОМЕР_1 страхове відшкодування в розмірі 14 087 грн 00 коп.

Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ СК «Брокбізнес», ТДВ СК «Альфа-Гарант» звернулось із заявою про виплату страхового відшкодування.

На виконання своїх обов`язків ПрАТ СК «Брокбізнес» сплатило на рахунок ТДВ СК «Альфа-Гарант» 7 930 грн 28 коп.

Отже, ТДВ СК «Альфа-Гарант», має право вимагати від ОСОБА_1 виплати різниці між розміром виплаченого страхового відшкодування та фактичного розміру завданих збитків.

Заочним рішенням Подільського районного суду м. Києва від 16 вересня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ТДВ СК «Альфа-Гарант» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із необґрунтованості позовних вимог та відсутності правових підстав для задоволення позову.

Проте з такими висновками суду погодитися не можна.

Встановлено, що 23 травня 2017 року в м. Києві на перехресті вул. Естонська - Щербакова відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mazda 3» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .

Транспортний засіб «Mazda 3» д.н.з. НОМЕР_1 застрахований у ТДВ СК «Альфа-Гарант» згідно договору добровільного страхування наземного транспорту, що не є предметом застави № 06-PR/01-044-40111 від 29 вересня 2016 року.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 червня 2017 року винним у вчиненні ДТП визнано ОСОБА_1 .

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована в ПрАТ СК «Брокбізнес» згідно полісу АК/6122416 від 30 березня 2017 року.

Згідно рахунку-фактури № 00135 від 08 червня 2017 року та акту виконаних робіт від 21 червня 2017 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mazda 3» д.н.з. НОМЕР_1 становить 14 087 грн 00 коп.

ТДВ СК «Альфа-Гарант» виплатило власнику автомобіля «Mazda 3» д.н.з. НОМЕР_1 страхове відшкодування в розмірі 14 087 грн 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 15 червня 2017 року № ID-95102.

ПрАТ СК «Брокбізнес» виплатило ТДВ СК «Альфа-Гарант» страхове відшкодування за пошкоджений автомобіль «Mazda 3» д.н.з. НОМЕР_1 7 930 грн 28 коп., що підтверджується платіжним дорученням від 14 серпня 2017 року № 12179.

Обґрунтовуючи поданий позов, ТДВ СК «Альфа-Гарант» зазначило, що товариство, як страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право подати позов до особи, якою було завдано збитків, про стягнення різниці між розміром виплаченого страхового відшкодування (7 930 грн 28 коп.) та фактичним розміром завданих збитків (14 087 грн 00 коп.), що становить 6 156 грн 72 коп.

Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Частиною 1 ст. 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічне положення міститься у статті 27 Закону України «Про страхування».

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Отже, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Отже, за змістом ст. 993 ЦК України у системному зв'язку зі ст. 990 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди у межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Так, ТДВ СК «Альфа-Гарант» як страховик потерпілої особи виконав свої зобов`язання за договором страхування відповідно до умов, визначених у ньому, виплативши страхове відшкодуванняу розмірі 14 087 грн 00 коп.

ПрАТ СК «Брокбізнес» прийняло рішення про виплату ТДВ СК «Альфа-Гарант» страхового відшкодування згідно полісу № АК/6122416 від 30 березня 2017 рок у розмірі 7 930 грн 28 коп.

Згідно рахунку-фактури № 00135 від 08 червня 2017 року та акту виконаних робіт від 21 червня 2017 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mazda 3» д.н.з. НОМЕР_1 становить 14 087 грн 00 коп.

Враховуючи, що вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Mazda 3» д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, яка сталася з вини ОСОБА_1 , перевищує виплачений ПрАТ СК «Брокбізнес» розмір страхового відшкодування, з відповідача як з винної особи на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром понесених витрат та отриманим страховим відшкодуванням у розмірі 6 156 грн 72 коп. (14 087 грн 00 коп. - 7 930 грн 28 коп.).

Протилежний висновок суду є помилковим.

В апеляційній скарзі представник ТДВ СК «Альфа-Гарант» просить розподілити судові витрати.

Так, у позовній заяві ТДВ СК «Альфа-Гарант» вказало про стягнення 3 000 грн 00 коп. витрат за надання професійної правничої допомоги.

Відповідно до положень ч. 3, ч. 4, ч. 5 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано: витяг з договору про надання правничої допомоги від 14 травня 2019 року укладений між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та АБ «Грідін і Партнери»; завдання-доручення № 2 до договору про надання правничої допомоги від 14 травня 2019 року; платіжне доручення № 8046 від 21 травня 2019 року на суму 37 000 грн 00 коп. за правничу допомогу по договору від 14 травня 2019 року за завданням-дорученням № 2 від 16 травня 2019 року; детальний розрахунок та опис робіт (наданих послуг) від 12 серпня 2019 року, виконаних за договором про надання правничої допомоги від 14 травня 2019 року; копію ордера серія КС № 357562.

Враховуючи, що витрати на правничу допомогу підтверджені належним чином, тому вимоги про стягнення 3 000 грн витрат на правничу допомогу підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що заочне рішення суду від 16 вересня 2020 року постановлено з неповним з`ясуванням обставин справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволенняпозовних вимог.

В порядку розподілу судових витрат, з ОСОБА_1 на користь ТДВ СК «Альфа-Гарант» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 4 802 грн 50 коп. (за подання позовної заяви у розмірі 1 921 грн 00 коп. та за подання апеляційної скарги у розмірі 2 881 грн 50 коп.)

Оскільки в силу положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому у відповідності до ч. 3 ст. 389 ЦПК України винесена постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу представника товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» задовольнити.

Заочне рішення Подільського районного суду м. Києва від 16 вересня 2020 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов товариства з додатковою відповідальністюстрахова компанія «Альфа-Гарант» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регрессу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» кошти у розмірі 6 156 грн 72 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3 000 грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» судовий збір у розмірі 4 802 грн 50 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 01 квітня 2021 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: О.Ф. Лапчевська

С.Г. Музичко