ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 серпня 2021 року

м. Харків

Справа № 645/331/20

Провадження № 22-ц/818/2283/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

секретаря Каплоух Н.Б.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 ,

Відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові

апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2020 року (суддя першої інстанції Бондарєва І.В.),

у цивільній справі за позовом про визнання права спільної сумісної власності, визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності, визнання права особистої власності,-

в с т а н о в и в :

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про поновлення процесуального строку та об`єднання зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, встановлення факту, що має юридичне значення, визнання недійсною приватизації, визнання частково недійсними рішення та Свідоцтва про право власності, визнання права власності припиненим, треті особи: приватний нотаріус ХМНО Залізко Валерія Миколаївна, Адміністрація Немишлянського району Харківської міської ради, - в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення процесуального строку, суд першої інстанції виходив із відсутності поважних причин пропуску відповідачем процесуального строку на подачу зустрічного позову. Окрім цього, зазначив, що предметом спору за зустрічним позовом є інші предмети спору, ніж у первісному, оскільки виникли з інших правовідносин, та їх спільний розгляд занадто ускладнить розгляд первісного позову та може призвести до порушення розумних строків розгляду справи.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2020 року скасувати

Апеляційна скарга мотивована тим, що ОСОБА_2 надала до суду відзив на позов (первісний) у строки зазначені в ухвалі суду, таким чином відзив на позов надано суду своєчасно, тобто порушення процесуальних строків, щодо висловлювання своєї думки стосовно позову у справі не відбувалось.

Подання зустрічного позову є лише корегуванням ставлення ОСОБА_2 до заявленого первісного позову у справі, бо станом на 21.03.2020 р. ОСОБА_2 не мала адвоката та не мала можливості, у строки зазначені судом, самостійно скласти зустрічний позов. Зустрічний позов потрібно прийняти до розгляду з первісним позовом, бо неможливо у справі 645/331/20 постановити законне рішення без надання оцінки фактам та доказам, зазначеним у зустрічному позові, крім того задоволення позовних вимог ОСОБА_2 виключають повністю задоволення позовних вимог ОСОБА_1 . Зустрічний позов надано суду у підготовчому засіданні, на стадії коли ОСОБА_1 змінив свої позовні вимоги у зв`язку з чим суд постановив ухвалу від 26.11.2020 р. про залишення частини позовних вимог без розгляду, тобто саме з цього моменту у ОСОБА_2 починають діяти нові процесуальні строки щодо викладення письмового ставлення до позову, у тому числі і у вигляді зустрічного позову.

Законом передбачено право відповідача надати зустрічний позов в межах підготовчого провадження поза строками встановленими судом в ухвалі про відкриття провадження у справі. Враховуючи, що на території України встановлено карантин, ОСОБА_2 , 1939 року народження, за віком потрапляє до «групи ризику», тому її права мають бути захищені судом. ОСОБА_2 є пенсіонером з мінімальною пенсією, що також ускладнювало надання зустрічного позову через значну суму судового збору, крім того ухвала суду унеможливлює повернення ОСОБА_2 сплачений судовий збір. Провадження у справі поновлене ухвалою суду від 24.09.2020 р., але ані ОСОБА_2 , ані її представнику копія ухвали суду не надсилалась, тобто про поновлення перебігу процесуальних строків ОСОБА_2 , як відповідачу, відомо не було. В ухвалі суд не довів та не обґрунтував, з яких саме підстав сплинув строк на подання відповідачем відзиву на позов та зустрічного позову.

Суд не врахував, що ОСОБА_2 не відбувалось будь-яких порушень процесуальних строків, бо провадження у справі було зупинене, а станом на 26.11.2020 р. коло спадкоємців у справі, що є підставою зупинення судом провадження у справі, не встановлено, оскільки судом не отримано відповіді нотаріуса.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Згідно з ч.1 ст.120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.

Згідно з ч.1 ст.126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Згідно з ч.1 ст.127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Судом встановлено, що ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 3 лютого 2020 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру часток співвласників у праві спільної сумісної власності, призначено підготовче судове засідання на 10 березня 2020 року та надано відповідачеві строк 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подачі відзиву на позов, який має відповідати вимогам ст.178 ЦПК України (а.с.19).

21.02.2020 відповідачем було надано суду відзив на позов ( а.с.20).

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 червня 2020 рокупровадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру часток, визнання права власності - зупинено до закінчення строку на прийняття спадщини до 01.07.2020.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2020 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення розміру часток, визнання права власності, третя особа: приватний нотаріус Залізко Валерій Миколайович відновлено.

25 вересня 2020 року представником ОСОБА_2 надіслано до суду заяву про відновлення провадження у справі 645/331/20, прийняття зустрічного позову у справі та об`єднання його з первісним позовом та клопотання про поновлення строку для подання зустрічного позову.

Підставою для поновлення процесуального строку зазначила запровадження на території України карантину. Крім того, відповідач ОСОБА_2 , 1939 року народження, за віком потрапляє до групи ризику, а з 21 березня 2020 на території Харківської області було введено режим надзвичайної ситуації, обмежено рух транспорту. Крім того, ухвалу суду та позов отримано після закінчення строків на подання відзиву та договір про надання правової допомоги між АБ «АС» та ОСОБА_2 укладено лише 12.05.2020 р., що унеможлювало підготувати відзив у строки, зазначені в ухвалі суду від 03.02.2020 р. та передбачені ст. 178 ЦПК України, крім того, провадження у справі було зупинено.

Оскільки відповідач подала зустрічний позов лише 25 вересня 2020 року, тобто із пропуском строку встановленого судом, поважних причин не навела і такі судом не встановлені, суд вірно відмовив у задоволенні клопотання про поновлення процесуальних строків.

Подаючи апеляційну скаргу, відповідач не навела і не послалась на жодну обставину чи факт, який би доводив наявність поважних причин, які унеможливлювали чи об`єктивно перешкоджали їй подати зустрічний позов у встановлений судом строк.

Відхиляючи доводи скарги, колегія суддів враховує, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (п. 27 рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» та «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

Безпідставне та необґрунтоване поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду буде порушувати законні права та інтереси сторін і суперечити принципу (правової визначеності) права на справедливий суд, що закріплене в ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, яка набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року, та згідно зі статтею 9 Конституції України є частиною національного законодавства України. (п. 53 рішення Європейського суду з прав людини від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» заява № 32053/13 ).

На спростування доводів апеляційної скарги, судова колегія зазначає про таке.

Судовим розглядом достовірно встановлено, що отримавши ухвалу про відкриття провадження у справі, відповідач подала суду відзив на позовну заяву ще 21.02.2020, тобто майже за місяць до початку карантину. Зупинене провадження у справі було лише 23 червня 2020 року. Отже, судова колегія вважає, що відповідач мала можливість протягом 4 місяців подати зустрічний позов.

Що стосується доводів апеляційної скарги про необхідність сплати у великих розмірах судового збору, то судова колегія не вважає це поважную причиною пропуску строку, тому, що у разі звернення до суду з зустрічним позовом без оплати судового збору, такий позов залишається без руху і питання про сплату судового збору вирішується відповідно до вимог діючого законодавства.

Тому, судова колегія погоджується з висновком суду про відмову у поновленні строку на подачу зустрічного позову.

Відповідно до ч.3 ст.194 ЦПК України зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог ч.1 та ч.2 ст.193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Отже, суд мав повернути зустрічний позов заявнику, а не відмовляти в об"єднанні, оскільки він поданий з пропуском строку встановленого ч.1 ст.193 ЦПК України, а саме, що відповідач мав право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

З викладених вище підстав колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції в частині відмови в об"єднанні зустрічного позову з первісним позовом підлягає скасуванню, а зустрічний позов ОСОБА_2 поверненню заявнику.

Керуючись ст.ст.259, 374, 376, 381 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26 листопада 2020 року- в частині відмови в об"єднанні зустрічного позову ОСОБА_2 з первісним позовом -скасувати. Зустрічний позов повернути позивачу ОСОБА_2 .

В частині відмови в поновленні строку ухвалу залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня проголошення. Касаційна скарга може бути подана протягом 30 днів з дня набрання постановою законної сили, в порядку ст. 389 ЦПК України.

Головуючий С.С. Кругова

Судді Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повний текст постанови

складено 5 серпня 2021 року