Ухвала

01 квітня 2021 року

м. Київ

справа № 456/4002/19

провадження № 61-309ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Ткачука О. С. (суддя-доповідач), Калараша А. А., Петрова Є. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 21 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Стрийської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Стрийської міської ради та просила визначити їй додатковий строк два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла

ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її тітка ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на квартиру, що розташована в АДРЕСА_1 . Згідно заповіту, посвідченого секретарем виконкому Голобутівської сільської ради Стрийського району 21 березня 1996 року, все своє майно ОСОБА_2 заповіла їй. У зв`язку з несприятливими сімейними обставинами, а саме хворобою дітей та важким матеріальним становищем, позивач не мала фізично можливості вчасно подати заяву до нотаріуса про прийняття спадщини та оформити належним чином документи у встановлений законом для прийняття спадщини шестимісячний строк. Позивач звернулася до приватного нотаріуса Стрийського районного округу Бораковської О. Я. із заявою про прийняття спадщини 22 жовтня 2018 року, однак позивачем було пропущено встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, а тому нотаріус надав їй постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії та пояснив, що позивачу необхідно звернутися до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22 січня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено. Визначено ОСОБА_1 додатковий строк два місяці для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою Львівського апеляційного суду від 21 вересня 2020 року рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 22 січня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

У грудні 2020 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку

ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного суду від 21 вересня 2020 року, у якій, посилаючись нанеправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права,просила скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції. Зазначає, що суд в оскаржуваному судовому рішенні невірно та помилково застосував правову позицію викладену у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі № 643/3049/16. Дана касаційна скарга була подана з пропуском строку на касаційне оскарження.

У клопотанні, яке містила касаційна скарга, заявником порушено питання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з посиланням на те, що строк пропущено з поважних причин, оскільки повний текст оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції їй не надходив та був отриманий 24 грудня 2020 року в суді першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 01 лютого 2021 року вказану касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги, а саме - заявнику необхідно було надати належні докази в оригіналах чи належним чином завірені їх копії, з приводу недотримання апеляційним судом вимог, встановлених статтею 272 ЦПК України, щодо порядку видачі або направлення копій судових рішень.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 01 лютого 2021 року заявником надано письмові докази на підтвердження вказаних причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Зважаючи на конкретні обставини, заявник має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, як такий, що пропущений з поважних причин відповідно до статті 390 ЦПК України.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов наступного висновку.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; ці обставини визнані судом поважними.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Разом з тим, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 13 грудня 2018 року у справі № 703/1560/17 (провадження № 61-7643св18).

З матеріалів касаційного провадження та оскаржуваного судового рішення вбачається, що ОСОБА_1 в обґрунтування поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилається на несприятливі сімейні обставини, а саме хворобу дітей та важке матеріальне становище, що не дало їй фізичної змоги вчасно подати заяву до нотаріуса про прийняття спадщини та оформити належним чином документи у встановлений законом для прийняття спадщини шестимісячний строк.

На підтвердження зазначених обставин, позивач надала суду довідку № 163 видану Центром первинної медико-санітарної допомоги від 10 жовтня

2019 року про те, що вона доглядала дітей ОСОБА_3 , 2013 року народження і ОСОБА_4 , 2018 року народження, які хворіли з 08 вересня по 15 жовтня 2019 року.

Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , відтак строк на прийняття спадщини після її смерті сплив 11 жовтня 2018 року . Разом з тим позивач обґрунтовує пропуск строку на прийняття спадщини хворобою дітей з 08 вересня

2019 року. Тобто обставини, з якими позивач пов`язує пропуск шестимісячного строку виникли через рік після спливу строку на прийняття спадщини.

Посилання заявника у касаційній скарзі на описку у вказаній медичній довідці не спростовує висновків суду апеляційної інстанції.

Твердження про несприятливі сімейні обставини також не свідчать про неможливість подання заяви про прийняття спадщини.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні позову про визнання додаткового строку для прийняття спадщини, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивач не надала суду жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про наявність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подання заяви у межах передбаченого законодавством шестимісячного строку про прийняття спадщини.

Встановивши, що причини пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини позивачем є неповажними, апеляційний суд зробив обґрунтований висновок про відмову у задоволенні позовних вимог.

Суд правильно застосував положення законодавства та практику Верховного Суду у подібних правовідносинах. Доводи касаційної скарги стосуються переоцінки доказів, що виходить за межі повноважень Верховного Суду (стаття 400 ЦПК України).

З огляду на вищенаведене, доводи касаційної скарги є безпідставними, висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та на законність і обґрунтованість постановленого судового рішення не впливають.

Відповідно до положення пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу суд може визнати таку касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити

у відкритті касаційного провадження, якщо Верховний Суд уже викладав

у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права

у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити

від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).

Згідно з частиною шостою статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Таким чином, за результатами оцінки доводів касаційної скарги

ОСОБА_1 та змісту оскаржуваного судового рішення колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 21 вересня 2020 року є необґрунтованою.

Керуючись частинами першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Львівського апеляційного суду від 21 вересня 2020 року

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 21 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Стрийської міської ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. С. Ткачук

А. А. Калараш

Є. В. Петров