Справа № 466/3670/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2021 року Шевченківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого - судді Єзерського Р.Б.

при секретарі Ваврин М.М.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання матері,-

установив:

23 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до ОСОБА_3 , у якому просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача на її утримання аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 гривень щомісячно.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що вона - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є пенсіонером за віком та отримує пенсію у розмірі 2300 грн. на місяць. Інших джерел доходів у неї немає, її матеріальне становище є складним та вона потребує матеріальної допомоги. ОСОБА_3 є її донькою, яка матеріально її не підтримує, застосовує до неї домашнє насильство. Зазначає, що вона часто хворіє, потребує лікування, у будинку у якому вона проживає відсутнє опалення, немає гарячої води, харчується вона неякісно, постійно відчуває слабкість. Зазначає, що її донька молода особа, працездатного віку, займається пошиттям одягу, тому має можливість надати їй матеріальну допомогу. Знаходячись на межі бідності та не отримавши від доньки підтримки, вона потребує матеріальної допомоги. У зв`язку з наведеним вона змушена звернутися до суду.

Позивач ОСОБА_1 та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, також позивач ОСОБА_1 надала суду відповідь на відзив відповідача на позовну заяву, у якому зазначає, що вона важко хвора, діагноз - злоякісне новоутворення щелепо-лицьових кісток, потребує дорого вартісного лікування, зазначає, що її інші діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 піклуються про неї, постійно допомагають фінансово, тому немає підстав для звернення до суду щодо стягнення з них аліментів, свої обов`язки вони виконують добросовісно.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні у задоволенні позову просила відмовити, надала суду відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що позивач крім неї має ще двох дітей, які також зобов`язані її утримувати, крім того позивач отримує пенсію, яка перевищує прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, також вона отримує надбавку до пенсії, а відтак і пільги як учасник бойових дій. Крім того вона проживає із сином, який є працездатним та працює водієм-перевізником, тому вважає, що матеріальний стан позивача є достатньо стабільним. Також доказів, що вона хворіє та у будинку відсутнє опалення, немає гарячої води суду не надано. Зазначає, що у неї матеріальне становище є нестабільне та важке, вона змушена користуватися кредитними коштами, тому немає можливості утримувати матір.

Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), про що зроблено відповідний актовий запис №827.

Позивач ОСОБА_1 є пенсіонером, та яка отримувала пенсію за віком у розмірі 14726,19 грн. з грудня 2020 по травень 2021, згідно довідки вих. №574/02.13-26 від 16.06.2021, виданої Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області.

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 , згідно консультаційного висновку лікаря-консультанта КНП КЛШМД м. Львова Горготи А.І. встановлено діагноз - злоякісне новоутворення щелепо-лицьових кісток.

Крім того у судовому засіданні встановлено, що крім відповідача ОСОБА_3 , у позивача ОСОБА_1 також є син ОСОБА_5 та донька ОСОБА_4 , які допомагають їй матеріально.

Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Відтак, нормами ст.202 СК України визначено обов`язкові умови та підстави покладення на дітей обов`язку утримувати своїх батьків: 1. досягнення дітьми вісімнадцяти років; 2. непрацездатність батьків за віком або за станом здоров`я; 3. потреба батьків у матеріальній допомозі; 4. відсутність обставин для звільнення дітей від обов`язку утримувати своїх батьків.

Згідно з ч.ч.1-2 ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків.

Відповідно до ч. 1 ст. 204 Сімейного кодексу України, дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків. Дочка, син звільняються судом від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах, якщо буде встановлено, що мати, батько не сплачували аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, і така заборгованість є непогашеною на момент прийняття судом рішення про визначення розміру аліментів на батьків. У виняткових випадках суд може присудити з дочки, сина аліменти на строк не більш як три роки.

В ході судового розгляду, відповідачем не надано доказів того, що позивач ухилялася від виконання своїх батьківських обов`язків або була позбавлена батьківських прав чи ухилялася від свого обов`язку по сплаті аліментів.

Відповідно до правової позиції викладеної у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги, не є абсолютним. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання, стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є пенсіонером, тобто в правовому розумінні непрацездатною особою, розмір пенсії є незначним та є її єдиним доходом, і яка не забезпечує в повному обсязі її потреб на харчування та лікування, має незадовільний стан здоров`я, у зв`язку з чим потребує лікування, тому потребує матеріальної допомоги. Разом із тим, суд враховує особу відповідача, яка є повнолітньою особою, будь-яких доказів незадовільного стану здоров`я чи скрутного матеріального становища відповідача суд не встановив, а тому керуючись принципом розумності та справедливості, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме, стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання у розмірі 500 грн. щомісячно строком на три роки, починаючи з моменту подання позовної заяви до суду. Вказаний розмір аліментів є доцільним та відповідатиме інтересам сторін, а також чинному законодавству.

Суд вважає за належне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.

В порядку, визначеному п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. Оскільки позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», а тому із відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст. 5, 12, 13, 81, 247, 259, 263, 264, 265, 268, 354, 430 ЦПК України, ст. 202, 204, 205 СК України, суд

ухвалив:

позовні вимоги ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 про стягнення аліментів на утримання матері - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 аліменти на утримання матері ОСОБА_1 , ІПН: НОМЕР_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 у твердій грошовій сумі у розмірі 500 (п`ятсот) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 23.04.2021 року на строк три роки.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення виготовлений 04.08.2021 року.

Суддя Р. Б. Єзерський