Провадження № 2/761/586/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Рибака М.А.

за участю секретаря Путрі Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі та гідності та ділової репутації шляхом визнання інформації недостовірною та зобов`язання спростування, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2019 року до Шевченківського районного суду м. Києва подано позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі та гідності та ділової репутації шляхом визнання інформації недостовірною та зобов`язання спростування, який відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями було передано на розгляд судді ОСОБА_3

Ухвалою суду від 10 квітня 2019 року по справі відкрито провадження.

На підставі розпорядження щодо повторного автоматичного розподілу справи № 01-08-175 від 14.01.2020 року, протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали справи передані на розгляд судді Рибака М.А., у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 20.02.2020 року справу прийнято до провадження та призначено її розгляд в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання на 23.04.2020 року.

Ухвалою суду від 31.07.2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті на 17.09.2020 року.

17.09.2020 року позивач у судове засідання на з`явився, наступне судове засідання призначено на 07.12.2020 року.

07.12.2020 року судове засідання відкладено на 11.03.2021 року.

11.03.2021 року позивач у судове засідання на з`явився, наступне судове засідання призначено на 22.06.2021 року.

22.06.2021 року позивач у судове засідання на з`явився, наступне судове засідання призначено на 03.08.2021 року.

03.08.2021 року позивач у судове засідання на з`явився, про час та дату розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно із постановою Верховного Суду від 22.05.2019 року (справа №310/12817/13 провадження №61-36375св18) суд прийшов до висновку, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Про належне повідомлення та виклики позивача в судові засідання свідчать наступні матеріали справи: на 11.03.2021 року - розписка представника позивача про повідомлення дати, часу та місця розгляду справи; на 22.06.2021 року - довідка про доставку повідомлення дати, часу та місця розгляду справи за допомогою засобів мобільного зв`язку. На 03.08.2021 року в матеріалах справи міститься витяг з сайту «Укрпошта» про не вручення під час доставки судової повістки з інших причин, разом з тим з клопотання представника позивача про відкладення судового засідання вбачається, що сторона позивача обізнана про дату та час судового засідання.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного суду викладених в постанові від 25.04.2018 року у справі №800/547/17 - направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адрес є достатнім для того, щоб вважати повідомлення/надсилання належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправки.

Представником позивача були подані клопотання про відкладення розгляду справи на 11.03.2021 та на 03.08.2021 року.

З огляду на зазначене, вбачається що позивач, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення судового засідання повторно (а фактично втретє) не з`явився в судове засідання та не надавав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Позивач будучи обізнаним про неможливість явки свого представника, не скористався можливістю подати відповідну заяву про розгляд позову за його відсутністю, або забезпечення участі у розгляді справи іншого представника.

Верховний суду у своїй постанові від 22.05.2019 року у справі № 310/12817/13, роз`яснив, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Верховний суд зауважив, що правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За вищевикладених обставин суд, з урахуванням строків розгляду справи, часу знаходження справи у провадженні суду, поведінки сторони позивача щодо виконання свого обов`язку явки в судове засідання, відсутності заяви про розгляд справи за відсутності позивача чи представника позивача, вважає за необхідне залишити позовну заяву без розгляду.

При цьому суд зазначає, що залишення заяви без розгляду не позбавляє позивача права повторно звернутись до суду з даною заявою.

За таких обставин, керуючись 128, 130, 223, 257, 259, 260 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі та гідності та ділової репутації шляхом визнання інформації недостовірною та зобов`язання спростування - залишити без розгляду.

Роз`яснити, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ М.А. РИБАК

Текст ухвали суду складено 03.08.2021 року.