Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/1643/21

Номер провадження: 4-с/511/8/21

09.08.2021 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі головуючого судді Ільяшук А. В., розглянувши скаргу ОСОБА_1 на незаконні дії державного виконавця (невиконання рішення суду) Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), -

ВСТАНОВИВ:

04 серпня 2021 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеської області надійшла вищевказана скарга, згідно якої заявник просить:

-визнати дії державного виконавця Суворовського ВДВС у м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) неправомірними в рамках виконавчого провадження № 52698695 щодо здійснення завідомо незаконних розрахунків зі сплати аліментів;

-визнати неправомірним розрахунок зі сплати аліментів № 38801 від 30 червня 2021 року, складений головним державним виконавцем Суворовського ВДВС у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Таран В.В. за виконавчим провадженням № 52698695 з примусового виконання виконавчого листа № 511/1916/16 від 18 жовтня 2016 року, виданого Роздільнянським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 аліменти в розмірі ј частини від усіх видів заробітку та доходів, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до 03 липня 2028 року, тобто до досягнення дитиною повноліття, стягнення починаючи з 08 серпня 2016 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на її утримання аліментів в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку та доходів до 03 липня 2028 року, тобто до досягнення дитиною повноліття;

-зобов`язати державного виконавця Суворовського ВДВС у м. Одеса Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) виконати рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 13 травня 2021 року (справа № 511/1967/20, номер провадження: 4-с/511/1/21) у повному обсязі та перерахувати розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим провадженням з примусового виконання виконавчого листа 511/1816/16 від 18 жовтня 2016 року, виданого Роздільнянським районним судом Одеської області, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 04 серпня 2021 року вказана скарга була розподілена в провадження судді Теренчук Жанни Вікторівни.

06 серпня 2021 року було постановлено ухвалу, згідно якої задоволено заяву судді Теренчук Жанни Вікторівни про самовідвід.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 06 серпня 2021 року вказана скарга була розподілена в провадження судді Ільяшук Антоніни Володимирівни.

При ознайомленні зі змістом скарги, судом встановлено, що 09 липня 2021 року адвокат Печериця В.П. отримала лист № 58799 від 30 червня 2021 року у якому було наданий розрахунок заборгованості по аліментах боржника, АСВП № 52698695 № 38801.

Положення статті 447 ЦПК України визначають, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Диспозиція частини першої статті 449 ЦПК України регламентує, що скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

На підставі встановлених обставин, суд прийшов до висновку, що вказана скарга подана з порушенням строку, який встановлений диспозицією статті 449 ЦПК України.

Крім того, суд зазначає, що вказана скарга не містить клопотання про поновлення пропущеного строку.

Частина друга статті 126 ЦПК України визначає, що документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

За встановлених обставин, суд вважає необхідним залишити вказану скаргу без розгляду.

При ухваленні вказаного рішення судом врахована практика Європейського суду з прав людини. Так, ЄСПЛ у пунктах 37 та 38 рішення від 18 листопада 2010 року у справі «Мушта проти України» нагадав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, і має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» ЄСПЛ указав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією з таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні в часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41).

На підставі викладеного, керуючись статтями 126, 260, 447 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на незаконні дії державного виконавця (невиконання рішення суду) Другого Суворовського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: А. В. Ільяшук