КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/120/21
Провадження № 2/534/345/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 липня 2021 року місто Горішні Плавні
Комсомольський міський суд Полтавської області у складі головуючого судді Куц Т.О., з участю: секретаря судового засідання Телевної М.А.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки та піклування Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, про позбавлення батьківських прав,
ОСОБА_1 звернувся до суду із згаданим позовом до відповідача, в якому в зв`язку з ухиленням від виконання батьківських обов`язків, прохає позбавити ОСОБА_2 батьківських прав по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заявлені вимоги мотивує тим, що з відповідачем мають спільного неповнолітнього сина ОСОБА_4 , який проживає з позивачем. Відповідач повністю самоусунулася від виконання батьківських обов`язків, з сином не спілкується, не цікавиться його станом здоров`я та розвитком.
Ухвалою суду від 23.03.2021 позовна заява ОСОБА_1 прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін у підготовче судове засідання.
Ухвалою від 13.04.2021 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду.
Ухвалою суду від 13.05.2021 замінено третю особу - орган опіки та піклування виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області на орган опіки та піклування Пришибської сільської територіальної громади Кременчуцького району Полтавської області.
Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, сторони в судове засідання не з`явилися.
Представник позивача ОСОБА_5 та позивач ОСОБА_1 звернулися на адресу суду з клопотанням про розгляд справи у їх відсутність. Позовні вимоги підтримали.
Відповідач ОСОБА_2 правом подання відзиву на позов не скористалася.
Представник органу опіки та піклування Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області звернувся на адресу суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутність.
В судовому засіданні 10.06.2021 позивач та його представник позовні вимоги підтримали та наполягали на їх задоволенні.
Представник органу опіки та піклування Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області Хорощак В.В. проти задоволення позову не заперечував, та пояснив, що розмови про матір ОСОБА_4 сприймає дуже болісно, починає плакати. Мати його не відвідує та не приймає участі в його житті. Іноді телефонує, проте знаходиться в стані алкогольного сп`яніння під час таких дзвінків. Проживає хлопець з батьком та бабою, які забезпечили йому належні умови. ОСОБА_4 забезпечений необхідними для навчання, розвитку та відпочинку речами.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 показала, що є донькою позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 . Показала, що проживала разом з матір`ю та братом ОСОБА_4 , проте через сварку з матір`ю почала проживати окремо. ОСОБА_4 забрав жити до себе батько так як мати тривалий час зловживає спиртними напоями та не виконує свої батьківські обов`язки.
Встановивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.
Згідно із копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 24.11.2016, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 22.06.2020 задоволено позов ОСОБА_1 , припинено стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 900 грн щомісячно. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 у розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, що становить 50 % мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , 2009 року народження, заборгованість ОСОБА_2 за період з 30.01.2019 по 01.10.2020 складає 77663,80 грн.

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань в провадженні підрозділу дізнання ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження № 0000009 від 20.01.2021, порушене за заявою ОСОБА_1 щодо ухилення ОСОБА_2 від сплати аліментів.

Як зазначено у висновку, наданому органом опіки та піклування, при обстеженні житлово-побутових умов проживання сім`ї комісією встановлено, що неповнолітній ОСОБА_7 проживає разом з батьком та бабусею ОСОБА_8 в АДРЕСА_1 . Будинок газифікований, оснащений електропостачанням та водопостачанням. В дворі є літня кухня. Всі споруди чисті, охайні. Житлові приміщення витримують санітарно-гігієнічних норм (в будинку є ванна кімната та санвузол). ОСОБА_6 забезпечений всім необхідним, має ноутбук, особисте ліжко, особисту шафу, має все необхідне для сну та відпочинку.

З вказаного висновку вбачається, що 07.06.2021 психологом опорного закладу «Пришибський заклад загальної середньої освіти» з ОСОБА_6 було проведено бесіду та встановлено, що в навчальному закладі ОСОБА_6 навчається з листопада 2018 року. За час навчання зарекомендував себе як старанний, дисциплінований та працелюбний учень. На уроках завжди уважний, старанно виконує домашнє завдання. Має добрий загальний розвиток. Після розлучення батьків хлопчик залишився проживати з матір`ю, проте вона не виконувала свої батьківські обов`язки і з листопада 2018 року опіку над ОСОБА_4 встановив батько ОСОБА_1 . За час перебування хлопчика під наглядом батька хлопчик завжди охайно вдягнений, задоволений умовами проживання, з радістю розповідає про нових друзів, тішиться подарунками отриманими від батька та бабусі. Хлопчик приймає активну участь у культурному життя школи та громади. ОСОБА_4 став більш відкритим, перестав соромитися висловлювати свою думку, частіше посміхається. За три роки проживання окремо від матері, ОСОБА_4 бачив її лише кілька разів, і завжди мати була в стані алкогольного сп`яніння.

Згідно повідомлення служби у справах дітей, сім`ї та молодіжної політики виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Полтавської області від 20.12.2018 № 866, за результатами проведеної оцінки потреб сім`ї гр. ОСОБА_2 , було встановлено, що ОСОБА_2 має добрі та безпечні житлово-побутові умови для проживання, виховання та повноцінного розвитку малолітньої дитини. На даний час, ОСОБА_2 у зв`язку із зловживанням спиртними напоями має недостатній батьківський потенціал та не здатна в повному обсязі виконувати обов`язки по вихованню дитини та догляду за нею. Факти вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства стосовно малолітньої дитини ОСОБА_3 , 2009 року народження, або за його присутності відсутні. Зі слів ОСОБА_2 , за час подружнього життя з чоловіком він неодноразово застосовував до неї фізичне насильство та продовжує їй погрожувати. ОСОБА_2 зловживає алкогольними напоями та потребує психологічної допомоги та лікування від алкогольної залежності. ОСОБА_9 не має самостійного (офіційного) доходу. З її слів працює швачкою без оформлення трудових відносин.

З інформації наданої опорним закладом «Пришибський заклад загальної середньої освіти І-ІІІ ступенів» Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 06.04.2021, ОСОБА_7 навчається в 5 класі. Батько ОСОБА_1 приділяє належну увагу вихованню сина. Мати ОСОБА_2 не приділяє уваги, нехтує вихованням сина. За період коли ОСОБА_4 проживав з батьком та бабусею ( 2018-2021 рр.) мати двічі відвідала його. ОСОБА_4 один раз був у неї, але вона не захотіла з ним спілкуватися. Мати дуже рідко спілкується з сином по телефону. Успіхами дитини постійно цікавиться батько ОСОБА_1 та бабуся ОСОБА_8 . Спілкуються у телефонному режимі, відвідують школу. Мати ОСОБА_2 ніякого зв`язку з школою не підтримує. Спостерігається недбайливе ставлення до дитини з боку матері.

Відповідно до висновку психолога від 08.04.2021 щодо особистої прихильності дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до кожного з батьків, було встановлено, що ОСОБА_4 проживає разом з батьком в с. Пришиб. Мама проживає окремо в м. Горішні Плавні. Спілкується з мамою він лише по телефону, ходити до неї в гості він не хоче, адже має велику образу на маму, що ґрунтується на спогадах про спільне життя з нею однією сім`єю. Через це він говорить що не любить її. В ході розмови стало відомо, що мати хлопчика зловживає алкоголем, ОСОБА_4 до цього ставиться дуже негативно. Після проведеної діагностики встановлено, що ставлення хлопчика до мама дуже відсторонене. Він дистанціюється від неї, виключає її із зони свого розвитку. Не прагне спілкуватися з нею, а при моделюванні ситуації спілкування схильний до протесту. Участь мами в житті хлопця ситуативна. Простежується емоційна дистанція в стосунках. Щодо батька, то стосунки з ним достатньо емоційно близькі. Хлопчик включає його до найближчої зони свого розвитку. Схильний слухатися його, прагне проводити разом час, довіряє йому, чекає підтримки від нього. У випадку розлуки - сумує. Емоційно приємні та близькі стосунки відчуває також з сестрою та бабусею по лінії батька.

Актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 05.04.2021 встановлено, що ОСОБА_7 проживає разом з батьком ОСОБА_1 та бабусею ОСОБА_8 , якій і належить будинок. Санітарний стан приміщення задовільний, в помешканні дотримуються санітарно-гігієнічні норми. Будинок оснащений електропостачанням, газифікований, проведено водопостачання, є кухня облаштована всім необхідним, ванна кімната. Умови для життя дитини задовільні. Є окрема кімната, місце для сну та відпочинку, оснащена всім необхідним для розвитку дитини. Тепло та затишно.

Згідно з висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області від 09.06.2021, комісія з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Пришибської сільської ради, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Пришибської сільської ради, вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав за систематичне невиконання батьківських обов`язків.

Відповідно до ч.7 ст.7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства, з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, сім`ї.

За змістом ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Так, у відповідності до ст.ст.150,151 Сімейного кодексу України (далі - СК України) первинний і головний обов`язок по вихованню дитини покладається на її батьків. Передача дитини на виховання іншим фізичним чи юридичним особам не звільняє батьків від обов`язку піклуватися про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини та проживання малолітньої дитини з ними, вправі вимагати повернення дитини до себе.

Згідно з вимогами ч.1 та 2 ст.155 СК України, здійснення батьками своїх прав, виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначеної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

ОСОБА_10 не була заслухана в судовому засіданні, оскільки з матеріалів, доданих до справи встановлено, що мати не приділяла сину достатньої уваги, не піклувалася про нього, і при спогадах про спільне з матір`ю життя хлопець поводить себе відстрононено, замкнено, тому питання відносно матері можуть стати психотравмуючими для нього .

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18.12.2018 у справі «Савіни проти України» встановлено, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини (пункт 49 рішення ЄСПЛ).

Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у національному та міжнародному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження.

Суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків стосовно виховання сина ОСОБА_4 , не проявляє батьківської турботи, не цікавиться здоров`ям, не турбується про його фізичний та духовний розвиток, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання. Наведене свідчить про самоусунення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню сина ОСОБА_4 .

Виходячи із оцінки доказів у справі таке ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, суд вважає свідомим та умисним, що дає підстави для обрання крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав.

Таким чином, оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що у ході розгляду справи встановлено беззаперечні докази повного відсторонення відповідача ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню сина ОСОБА_4 , а тому її слід позбавити батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_3 , що в першу чергу буде відповідати інтересами дитини.

Питання про судові витрати вирішено судом у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, за приписами якої судовій збір у разі задоволення позову покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 263- 265 ЦПК України, ст. 164 СК України,суд,

у х в а л и в :

Цивільний позов ОСОБА_1 - задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно її неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 908 грн.

Відповідно до ч.6 ст. 164 СК України, рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Комсомольський міський суд Полтавської області.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 ;
Відповідач:ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_3 ;
Третя особа:Орган опіки та піклування Пришибської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, , адреса: 39750, Полтавська область, Кременчуцький район, с. Пришиб, вулиця Центральна, 46.

Суддя Т.О.Куц