ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/3255/19
Провадження № 2-др/210/8/21
У Х В А Л А

іменем України

"01" липня 2021 р. м. Кривий Ріг

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді Ступак С.В.,

за участі:

секретаря судового засідання Доценко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривому Розі заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі запозовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» про захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИВ:

11 червня 2021 року Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області було ухвалене рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» про захист прав споживачів, яким визнано протиправним та скасувати рішення постійно діючої комісії Акціонерного товариства «Криворіжгаз» з розгляду актів про порушення та визначення перерахувань (донарахування) або зміну режиму нарахування природного газу побутового споживача та споживачу, що не є побутовим від 25.04.2019 року №32 за наслідками Акту про порушення №265 від 04.04.2019 року, визнано протиправним та скасувати рахунок на сплату не облікованого (донарахування) об`єму та обсягів природного газу від 25.04.2019 року на суму 82 002,22 грн. та стягнуто з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» на користь ОСОБА_1 , суму моральної шкоди, завданої незаконними діями Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», в розмірі 10 000 грн. (десять тисяч гривень). В задоволенні іншої частини позову ОСОБА_1 відмовлено. Стягнуто з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз», на користь держави судовий збір у розмірі 2305,20 грн.

14 червня 2021 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу та надано квитанцію до прибуткового касового ордеру №2 від 12.06.2021 року про сплату ОСОБА_1 на користь адвоката Ткаченко Олега Петровича за договором про надання правової допомоги 10 000 грн. та Акт виконаних робіт №21/06/01 від 12.06.2021 року який підписаний виконавцем Ткаченко О.П. та замовником ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11 червня 2021 року позов ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування рішення постійно діючої комісії АТ «Криворіжгаз» з розгляду актів про порушення та визначення перерахувань (донарахувань) або зміну режиму нарахування природного газу побутового споживачу та споживачу, що не є побутовим та визначення перерахунку (донарахування) або зміну режиму нарахування природного газу, зупинення відключення від газопостачання у порядку захисту прав споживачів задоволено частково. В заяві про збільшення позовних вимог заявлено позовна вимога про стягнення з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» на користь ОСОБА_1 10000 грн. витрат по наданню юридичної допомоги. Суд вказану позовну вимогу не вирішив, у зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з вказаною заявою.

Позивач та його представник до суду не з`явились, 01 липня 2021 року поза межами судового засідання від позивача ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява в якій останній просив суд проводити розгляд заяви без його участі та без застосування засобі технічної фіксації, просив суд заяву її задовольнити.

Представник відповідача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» в судовому засіданні присутній не був, 01 липня 2021 року направив на адресу суду заперечення проти винесення додаткового рішення щодо вимог про відшкодування витрат на правову допомогу. В обґрунтування заперечень зазначив, що договір про надання правової допомоги за своєю природою є договором про надання пологу, що врегульовано нормами матеріального (цивільного) права. Посилаючись на вимоги ст.632 ЦК України представник відповідача зазначив, що правові підстави для стягнення винагороди адвоката за надані послуги (гонорар) мають підтверджуватись належними та допустимими доказами , а саме договором про надання правової допомоги, письмовими документами про проведені розрахунки між сторонами договору. У даній справі такі докази сторона позивача суду не надала, не надано будь-якого розрахунку на підтвердження обсягу виконаної представником роботи (фіксований розмір, погодинна оплата тощо). Зазначив, що вимогами ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути спів мірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт та ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересам справи.

Представник відповідача зазначив, що вважаємо, що вимоги про відшкодування витрат про надання правової необґрунтованими, недоведеними, надуманими та такими, що не відповідають передбаченим чинним законодавством способом захисту цивільного права або інтересу, а також не знаходять свого відображення у матеріалах даної справи.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши заяву позивача про ухвалення додаткового рішення, дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 2, 3, 5 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно з приписами статті 30 наведеного Закону гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Необхідно зауважити, що ч. 6 ст.137 ЦПК України передбачає, що обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Разом з тим, у разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Аналогічна позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц.

Проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу при розгляді справи в суді, суд приймає до уваги обставини справи, умови укладеного договору про надання правничої допомоги від 17.12.2019 року, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи.

При цьому суд враховує надання позивачем всіх документів, наявність яких підтверджує отримання ним правової допомоги: договір від 17 грудня 2019 року укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Ткаченко О.В. про надання правничої допомоги № 19/12/01 (а.с. 55), квитанції до прибуткового касового ордеру від 12.06.2021 року про сплату ОСОБА_1 адвокату Ткаченку О.П. 10 000 грн. за Договором про надання правової допомоги (а.с.3) Актом виконаних робіт №21/06/01 від 12.06.2021 року підписаний між виконавцем Ткаченко О.П. та замовником ОСОБА_1 , з якого вбачається, що загальна кількість витраченого часу адвоката Ткаченко О.П. на надання правової допомоги становить 10 годин, з яких 1 година на попередню консультацію щодо характеру спірних правовідносин вартістю 1000 грн., 1 година на вивчення та правовий аналіз матеріалів справи - вартістю 1000 грн., 2 година на підготовку процесуальних документів, клопотань, заяв розрахунків процесуальних документів вартістю 2000 грн. та 3 години представництва прав замовника в суді вартістю 6000 грн. (а.с. 4).

Таким чином, доводи представника відповідача про ненадання позивачем документів, які б підтвердили отримання ним правової допомоги адвоката, не знайшли свого підтвердження.

Оцінюючи доводи представника відповідача щодо не співмірності заявлених до стягнення позивачем витрат на правову допомогу обставинам справи та її складності, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Таким чином, системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити наступні висновки:

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково.

Аналогічну правову позицію наведено у постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 922/1163/18.

Відповідно до частини 1 статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» .

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно акту передачі-приймання послуг, що наданий позивачем, сума його витрат на правничу допомогу склала 10 000,00 грн.

Оцінюючи зазначену величину в контексті її співмірності складності даної цивільної справи та часу, витраченого адвокатом, враховуючи конкретні обставини справи та обсяг доводів, зазначених у позовній заяві, суд вважає цю суму співмірною та, відповідно обґрунтованою.

Таким чином, суд дійшов висновку про ухвалення у справі додаткового рішення з задоволенням заяви позивача.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі запозовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» про захист прав споживачів - задовольнити.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі № 210/3255/19, за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» про захист прав споживачів.

Стягнути з Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» , місце знаходження: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, проспект Металургів, будинок 1, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень 00 копійок.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього додаткового рішення.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С. В. Ступак