ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2021 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Соловей Г.В.,

з участю секретаря Момот Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в м. Фастів Київської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Фастівецька сільська рада Фастівського району Київської області про встановлення факту належності правоустановчих документів,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 01.10.2020 року за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення підсудність справи визначено за Фастівським міськрайонним судом Київської області.

03.03.2021 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, відповідно до якої просить встановити факт належностіїй Свідоцтв про право на спадщину за заповітом, що зареєстровані в реєстрі за № 1743 та № 1744 від 09.07.2002 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . Після її смерті спадкоємцями за заповітом була вона та її брат ОСОБА_3 . В нотаріальній конторі отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом, за реєстровими номерами 1744 та 1743. В даних документах її прізвище вказано « ОСОБА_4 », а в паспорті та свідоцтві про шлюб « ОСОБА_4 ». При зверненні до нотаріальної контори стосовно відчуження майна, що належить їй на праві особистої приватної власності, нотаріусом було повідомлено, що вона повинна звернутися до суду, з відповідною заявою про встановлення факту належності правоустановчих документів.

Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 05.03.2021 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку окремого провадження.

В судове засідання заявник не з`явилися, через канцелярію суду від представника заявника надійшла заява, в якій вона просила розгляд справи проводити в її відсутність та відсутність заявника ОСОБА_1 , заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

В судове засідання представник заінтересованої особи не з`явився, через канцелярію суду від представника надійшло клопотання в якому останній проти задоволення заявлених вимог не заперечував, справу просив розглянути в їх відсутність.

Дослідивши письмові матеріали по справі, та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно п. 6 ст. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Перевіряючи доводи заявника, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняла її донька ОСОБА_1 та син ОСОБА_3 , яким 09.07.2002 року державним нотаріусом Фастівської державної нотаріальної контори Левченко Г.І. видано свідоцтва про право на спадщину за заповітом, за реєстровими номерами 1743 та 1744.

Заявник вказує, що наразі в неї виникла необхідність у відчуженні майна, що належить їй на праві особистої приватної власності, проте зробити вказане вона позбавлена можливості у зв`язку з розбіжністю в написанні її прізвища у правовстановлюючому документі (свідоцтвах про право на спадщину за заповітом), де прізвище вказано « ОСОБА_4 », а у інших документах, її прізвище вірно вказано, як « ОСОБА_4 ».

Таким чином, предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючих документів, які необхідні заявнику для розпорядження майном, що належить їй на праві особистої приватної власності.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, на збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Відповідно листа ВСУ «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 року, коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК (в редакції до 15.12.2017 року) громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Перевіряючи доводи заявника судом встановлено, що відповідно до даних закордонного паспорта серії НОМЕР_1 виданого 06.11.2017 року, орган що видав 3POL3, прізвище заявниці записано як « ОСОБА_4 ».

Відповідно до свідоцтва про укладання шлюбу серії № НОМЕР_2 , виданого Нетешинським міськвиконкомом Славутського району Хмельницької області 23.08.1986 року, прізвище заявниці також вказано « ОСОБА_4 ».

Оскільки невідповідність в написанні прізвища в правовстановлюючому документі перешкоджає реалізації заявником права на розпорядження майном, іншим чином встановити даний факт заявник не має можливості, тому суд дійшов висновку, що вимоги про встановлення факту належності Свідоцтв про право на спадщину за заповітом, як правовстановлюючих документів, є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

Керуючись ст. 4,10,12,76-77,258,259,263,265,319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідент.номер - НОМЕР_3 , прож.: АДРЕСА_1 , заінтересована особа - Фастівецька сільська рада Фастівського району Київської області, , місцезнах.: Київська область, Фастівський район, с. Фастівець, вул. Дружби, буд. 98, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючих документів Свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченого 09.07.2002 року державним нотаріусом Фастівської державної нотаріальної контори Левченко Г.І., зареєстровано в реєстрі за номером 1743 та Свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченого 09.07.2002 року державним нотаріусом Фастівської державної нотаріальної контори Левченко Г.І., зареєстровано в реєстрі за номером 1744.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Фастівський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Г.В.Соловей