Справа № 128/2090/20
УХВАЛА

05 серпня 2021 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Бондаренко О.І., розглянувши заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Виноградського А.П. про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог служба у справах дітей Вінницької районної державної адміністрації про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом виселення без надання іншого житла.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Виноградський А.П. звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просив заборонити ОСОБА_2 особисто або за її дорученням, чи в її інтересах будь-яким іншим фізичним, чи юридичним особам чинити ОСОБА_1 та членам її сім`ї, які проживають з нею у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , перешкоди у користуванні будинком, в тому числі, але не виключно, вчиняти дії щодо припинення надання житлово-комунальних послуг (газ, електроенергія), а розпочаті дії припинити, дії щодо самоправного виселення відповідача та членів її сім`ї, вивезення із зазначеного будинку їх речей та майна, дії щодо вселення до будинку інших осіб, дії щодо обмеження доступу до будинку (зміна дверних замків, встановлення сигналізації, тощо) до вирішення спору по суті; заборонити АТ «Вінницяобленерго», його структурним підрозділам і співробітникам, припинення надання електроенергії шляхом демонтажу лічильника обліку електричної енергії, кабелів, проводів, іншого обладнання або будь-яким іншим шляхом частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у якій проживає ОСОБА_1 , до вирішення спору по суті.

Подана заява мотивована тим, що у позовній заяві позивач зазначає вимоги щодо виселення відповідачів, зокрема, ОСОБА_1 з житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . У відзиві відповідача аргументовано правову позицію, згідно з якою даний житловий будинок є її житлом у розумінні статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

02.08.2021 року позивачем подано заяву до СО «Вінницькі центральні ЕМ» АТ «Вінницяобленерго» про зняття пломби з клемної кришки лічильника, встановленого у частині будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає відповідач із сім`єю іншими відповідачами по справі, у зв`язку з його перенесенням.

Такі дії позивача призведуть до припинення постачання електричної енергії відповідачам, що в свою чергу унеможливить користування побутовими приладами та значно погіршить соціально побутові умови відповідача.

04.08.2021 року позивачем припинено газопостачання до частини будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає відповідач із сім`єю іншими відповідачами по справі.

Такі дії з боку позивача є недобросовісними, мають ознаки зловживання правом, свідчать про відсутність доброчесності, порушують принцип верховенства права, оскільки відключення частини будинку від електроенергії та газопостачання позбавить відповідача можливості проживати у ньому та залишить її без житла, оскільки вона буде змушена з нього виїхати.

Виїзд відповідача через неможливість проживати у будинку, у свою чергу, дасть можливість позивачу вчинити дії щодо обмеження доступу до будинку (зміна дверних замків, встановлення сигналізації, тощо), вивезення з будинку речей та майна відповідача тощо, що може істотно ускладнити виконання рішення, яким може бути відмовлено у задоволенні позовних вимог позивача, через неможливість відповідача потрапити свого житла.

Враховуючи вищевикладене відповідач вважає, що з метою повного, всебічного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи та її розгляду, ефективного захисту прав та інтересів учасників справи, необхідно забезпечити позов саме забороною вчиняти певні дії.

Ознайомившись з поданою заявою, оглянувши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до суду, після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім цього, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 1 ст. 151 ЦПК України).

Заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим вимогам (ч. 3 ст. 151ЦПК України), а також мають бути безпосередньо пов`язані з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору в даній справі є виселення відповідачів з будинку, який на праві власності належить позивачу.

У §1 ст.8 Конвенції про захист прав людини і основних свобод відображене право на повагу до житла. Воно охоплює право займати житло, не бути виселеним чи позбавленим житла.

Це покладає на Україну в особі її державних органів зобов`язання вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав. Згідно практики ЄСПЛ такий загальний захист поширюється як на власника житла, так і на наймача.

По своїй суті виселення - це примушування кого-небудь залишити своє місце проживання (житло, населений пункт, певну місцевість).

Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник просить заборонити позивачу особисто або за її дорученням, чи в її інтересах будь-яким іншим фізичним, чи юридичним особам чинити ОСОБА_1 та членам її сім`ї, які проживають з нею у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , перешкоди у користуванні будинком, в тому числі, але не виключно, вчиняти дії щодо припинення надання житлово-комунальних послуг (газ, електроенергія), а розпочаті дії припинити, дії щодо самоправного виселення відповідача та членів її сім`ї, вивезення із зазначеного будинку їх речей та майна, дії щодо вселення до будинку інших осіб, дії щодо обмеження доступу до будинку (зміна дверних замків, встановлення сигналізації, тощо) до вирішення спору по суті; заборонити АТ «Вінницяобленерго», його структурним підрозділам і співробітникам, припинення надання електроенергії шляхом демонтажу лічильника обліку електричної енергії, кабелів, проводів, іншого обладнання або будь-яким іншим шляхом частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у якій проживає ОСОБА_1 , до вирішення спору по суті.

Тобто, заходи забезпечення позову, про які просить заявник, за своїм змістом не є співмірними заявленій вимозі і не пов`язані безпосередньо з предметом позову.

Відповідачами при розгляді даної цивільної справи не було подано зустрічної позовної заяви про усунення перешкод в користуванні житловим будинком.

Тому, вжиття таких заходів забезпечення позову не є доцільним, з огляду на предмет позову.

Враховуючи викладене, вважаю, що в задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Виноградського А.П. про забезпечення позову слід відмовити.

Одночасно, суд роз`яснює, що дана відмова не позбавляє відповідача на повторне звернення до суду із заявою про забезпечення позову в порядку, встановленому ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Виноградського А.П. про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.І. Бондаренко