КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-з/824/746/2021 Доповідач у суді ІІ інстанції Ігнатченко Н.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 серпня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ігнатченко Н.В.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря судового засідання - Войтенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про розподіл судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Інформаційні судові системи» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати вихідної допомоги,

в с т а н о в и в:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Інформаційні судові системи» (далі - ДП «Інформаційні судові системи»), в якому просив стягнути з відповідача на його користь середньомісячний заробіток за весь час затримки виплати вихідної допомоги з 26 травня 2020 року по 7 серпня 2020 року на підставі статті 117 КЗпП України, що складає 84 208,80 грн, та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 878,80 грн.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 30 березня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ДП «Інформаційні судові системи»на користь ОСОБА_1 середньомісячний заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 26 травня 2020 року по 7 серпня 2020 року у розмірі 82 589,40 грн та судовий збір у розмірі 840,80 грн. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 7 липня 2021 року апеляційну скаргу ДП «Інформаційні судові системи» залишено без задоволення, а рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 30 березня 2021 року - без змін.

13 липня 2021 року представник позивача - адвокат Літвінов О.В. надіслав засобами поштового зв`язку до апеляційного суду заяву про розподіл судових витрат, в якій просив ухвалити додаткове судове рішення про стягнення з ДП «Інформаційні судові системи» на користь ОСОБА_1 4 200,00 грн витрат на правову допомогу у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

На обґрунтування заяви зазначено, що під час прийняття постанови апеляційний суд не вирішив питання про судові витрати, які були понесені позивачем при розгляді апеляційної скарги відповідача і складаються із витрат на правову допомогу, що згідно із пунктом 3 частини першої статті 270, частиною восьмою статті 141 ЦПК України є підставою для ухвалення додаткового рішення. При цьому в судовому засіданні 7 липня 2021 року, до закінчення судових дебатів у справі, представник позивача зробив заяву щодо надання доказів про розмір витрат, які позивач сплатив у зв`язку з розглядом справи в апеляційному порядку, у п`ятиденний строк після ухвалення судового рішення, а додані до вчасно поданої заяви письмові докази підтверджують як факт отримання позивачем послуг адвоката так і понесення ним витрат з оплати винагороди за надання правової допомоги у вигляді фіксованої суми, яка не змінюється в залежності від обсягу наданих послуг та витраченого адвокатом часу, і становить 4 200,00 грн.

У запереченні на заяву про розподіл судових витрат ДП «Інформаційні судові системи» просило у задоволенні заявленої вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу відмовити, посилаючись на те, що представником позивача до закінчення судових дебатів при розгляді справи судом апеляційної інстанції не було зроблено заяву про надання відповідних доказів у подальшому, а також пропущено встановлений процесуальним законодавством строк для подання заяви, оскільки такий строк закінчився 12 липня 2021 року. Крім того, жодного звіту (розрахунку) послуг з професійної правничої допомоги, що пов`язані з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, заявником не надано.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників справи, що з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи та заявлені вимоги, колегія суддів вважає, що заяву про розподіл судових витрат слід залишити без розгляду з таких підстав.

Згідно з вимогами статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції зокрема складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

За змістом статей 269 - 271 ЦПК України після проголошення рішення суд, що ухвалив його, не може, як правило, сам скасувати або змінити власне рішення. Тому, за загальним правилом, допущені недоліки судового рішення виправляються вищестоящим судом. Проте суд має ряд повноважень, передбачених цими положеннями, з усунення недоліків чи доповнення ухвалених ним рішень. Такими повноваженнями є виправлення описок та арифметичних помилок в судовому рішенні, ухвалення додаткового рішення або роз`яснення рішення суду.

Статтею 270 ЦПК України, встановлено порядок ухвалення судом додаткового рішення у цивільній справі, відповідно до якого суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Тобто, процесуальним законом визначено вичерпний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення, однією з яких є невирішення питання про судові витрати разом з ухваленням судового рішення у справі.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (частина третя, п`ята статті 270 ЦПК України).

Судом встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 30 березня 2021 рокучастково задоволено позов ОСОБА_1 до ДП «Інформаційні судові системи» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати вихідної допомоги, стягнуто з відповідача на користь позивача середньомісячний заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з26 травня 2020 року по 7 серпня 2020 року у розмірі 82 589,40 грн та судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача - адвокат Літвінов О.В. вказавши, що попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які ОСОБА_1 поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції складає 4 200,00 грн, порушував питання про стягнення цієї суми з відповідача на користь останнього в якості витрат на професійну правничу допомогу.

7 липня 2021 року Київський апеляційний суд прийняв постанову, якою апеляційну скаргу ДП «Інформаційні судові системи» залишив без задоволення, а рішенняСолом`янського районного суду м. Києва від 30 березня 2021 року - без змін.

Як свідчить матеріали справи, на час вирішення спору по суті позовних вимог в апеляційному суді стороною позивача ще не були остаточно визначені понесені судові витрати на правову допомогу, відповідні докази на підтвердження розміру витрат, які позивач сплатив або мав сплатити за надані адвокатом послуги (виконані роботи) надано не було, а заява про розподіл судових витрат на професійну допомогу адвоката надійшла після ухвалення судового рішення, відтак питання про витрати на правову допомогу не входило в предмет розгляду в суді на час вирішення справи по суті і сторони не були обізнані про остаточний обсяг та розмір таких вимог.

Отже, до процесуальних відносин, які склалися між сторонами підлягає застосуванню положення статті 246 ЦПК, якими встановлено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У пункті 53 додаткової постанови від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що вимога частини восьмої статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

Виходячи зі змісту частини восьмої статті 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Зазначене узгоджується із положенням частини першої статті 182 ЦПК України про те, що учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань при розгляді справи судом.

Тобто, саме зацікавлена сторона повинна вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Згідно зі статтею 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до статті 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом встановлено, що у відзиві на апеляційну скаргу адвокат Літвінов О.В. навів лише попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, в судовому засіданні 7 липня 2021 року, а саме у проведених судових дебатах вінпросив стягнути з ДП «Інформаційні судові системи»на користь ОСОБА_1 судові витрати у справі, проте як у відзиві на апеляційну скаргу так і під час розгляду справи у відкритому судовому засіданні ним не було зроблено заяву про надання відповідних доказів протягом п`яти днів після прийняття постанови суду, що підтверджується змістом відзиву, протоколом та звукозаписом судового засідання.

Станом на час прийняття Київським апеляційним судом постанови у цій справі в її матеріалах були відсутні докази на підтвердження понесення ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу адвоката.

Вже після прийняття постанови від 7 липня 2021 року і після закінчення п`ятиденного строку, передбаченого частиною восьмою статті 141 ЦПК України, а саме 13 липня 2021 року представник позивача - адвокат Літвінов О.В. надіслав засобами поштового зв`язку на адресу апеляційного суду заяву про розподіл судових витрат, в якій просив ухвалити додаткове судове рішення про стягнення з відповідача на користь позивача 4 200,00 грн витрат на правову допомогу у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Таким чином, заявник пропустив строк для подання доказів на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу. При цьому у заяві про ухвалення додаткового рішення він не просив поновити пропущений процесуальний строк та не вказав про поважність причин його пропуску.

У зв`язку з наведеним колегія суддів дійшла висновку, що заява ОСОБА_1 про розподіл судових витрат у справі за його позовом до ДП «Інформаційні судові системи» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати вихідної допомогипідлягає залишенню без розгляду, адже заявником не дотримано строк і порядок подання доказів про розмір судових витрат на правову допомогу, що визначені у частині восьмій статті 141 ЦПК України.

Керуючись статтями 137, 141, 246, 270, 368, 381-384 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Інформаційні судові системи» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати вихідної допомогизалишити без розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду виключно у випадках, передбачених у частині другій статті 389 ЦПК України.

Головуючий Н.В. Ігнатченко

Судді: С.А. Голуб

Д.О. Таргоній