Справа № 361/6565/20
Провадження № 2-о/361/28/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2021 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Бас Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бровари цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи Рівчак-Степанівська сільська рада Носівського району Чернігівської області, Броварська міська державна нотаріальна контора Київської області, Броварська міська рада Броварського району Київської області про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, встановлення факту місця відкриття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

25 вересня 2020 року заявники звернулися до суду із заявою у якій просили встановити факт їх постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка є їх бабусею, на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , встановити факт того, що місце відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , є останнє місце її проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 85 років померла бабуся заявників ОСОБА_3 , яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , про що виконкомом Рівчак-Степанівської сільської ради видано довідку № 351 від 01.11.2019 року.

Заявники зазначають, що фактично ОСОБА_3 померла в місті Бровари Київської області, тому і реєстрація її смерті відбулась у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що в книзі реєстрації смертей було зроблено відповідний актовий запис № 198 та видано свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) у землі розміром 4,08 в умовних кадастрових гектарах, що визначено Сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0242114, який видано на підставі рішення Носівської райдержадміністрації № 155 від 01 липня 1996 року із земель колишнього КСП "Комуніст" на території Рівчак-Степанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області.

Ще за життя ОСОБА_3 склала заповіт від 05 липня 1995 року, зареєстрований в книзі запису нотаріальних дій за № 20, у якому зазначено, що все своє майно з чого б воно не складалося, вона заповіла своєму сину ОСОБА_4 . Заповіт не змінено, не відмінено та на іншу особу не переписано, про що завірено секретарем Рівчак- Степанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області 06.08.2020 р.

Заявники зазначили, що їх батько ОСОБА_4 не встиг оформити свої права на спадкове майно, тяжко хворів і помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 .

Згідно Витягу із спадкового реєстру № 61092325 від 28.07.2020 р. спадщина після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , не відкривалась, жодного свідоцтва про право на спадщину не видавалось.

Заявники вказували на те, що ОСОБА_3 останні роки перед смертю почувала себе погано і їх сім`я забирала її іноді до себе в місто Бровари, щоб було ближче доглядати за нею, купували ліки, викликали у разі потреби лікаря.

Останній рік до дня своєї смерті, ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 проживала разом із сім`єю сина та онуками за адресою: АДРЕСА_1 .

За паспортними даними заявників, місце проживання у ОСОБА_1 значиться з 01.09.1992 р., у ОСОБА_2 - з 22.11.1991 р. за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявники зазначають, що відповідно до статті 1261 ЦК України заявник має право на спадкування за законом, тому батько заявників мав право, як спадкоємець за заповітом звернутись до нотаріуса, але через хворобу у визначений законом строк не звернувся із заявою про прийняття спадщини, і помер. Юридично місце реєстрації спадкодавця зазначено за іншою адресою, тому докази, що на день смерті своєї бабусі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 проживали разом з нею - відсутні.

Для встановлення факту, що має юридичне значення заявники вимушені звернутись до суду з даною заявою.

При наявності рішення суду про встановлення факту постійного проживання спадкоємців за законом із спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 та факту місця відкриття спадщини - заявники матимуть підстави, щоб звернутись до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

28 вересня 2020 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено здійснювати у порядку окремого провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

В судовому засіданні представник заявників ОСОБА_5 подану заяву підтримала у повному обсязі, пояснення надала аналогічні її змісту, просила зазначені вимоги задовольнити.

Представник зацікавленої особи Рівчак-Степанівська сільська рада Носівського району Чернігівської області у судове засідання не з`явився, до суду подана заява про те, що проти задоволення заяви не заперечують, та просили слухати справу у відсутності представника.

Представник Броварської міської нотаріальної контори Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) у судове засідання не з`явилась, до суду подана заява про можливість розгляду справу у її відсутності.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що вона проживає за адресою АДРЕСА_3 . Сім`ю ОСОБА_2 знає дуже добре, так як їх батьки працювали на одному заводі, вони із ОСОБА_2 однокласниці. Суду пояснила, що часто бачила, як ОСОБА_3 проживала у них у квартирі по АДРЕСА_1 , але чітко років або дат не пам`ятає. ОСОБА_2 перестала проживати у вказаній квартирі коли вийшла заміж, тобто приблизно із 2000 року, переїхала проживати до свого чоловіка по АДРЕСА_4 , номеру квартири свідок не пам`ятає. У квартирі залишились проживати батьки ОСОБА_2 та її брат ОСОБА_7 . Мати заявниці померла три роки назад у 2018 році. Свідок зазначила, що останній рік перед смертю ОСОБА_3 проживала за адресою АДРЕСА_1 , а перед цим минулі роки ОСОБА_8 та ОСОБА_4 її забирали на зиму. В цей час за вказаною квартирою проживали ОСОБА_8 та ОСОБА_9 батьки заявників. ОСОБА_1 там вже також не проживав, так як одружився до 2000 року та перейшов проживати до дружини. І ОСОБА_2 , і ОСОБА_1 приходили до матері з батьком допомагати і доглядати бабусю.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що він працював із батьком заявників ОСОБА_4 на заводі із 1980 року. ОСОБА_4 проживав за адресою АДРЕСА_1 із своєю дружиною та дітьми ОСОБА_1 та ОСОБА_11 . Коли мати ОСОБА_12 - ОСОБА_3 вже стала себе слабо почувати вони її забирали до себе на зимовий період. А перед смертю проживала з ними. Роки чи періоди проживання ОСОБА_3 він зазначити не може так як не пам`ятає. Знає, що ОСОБА_3 поховали у м.Броварах.

Заслухавши пояснення представника заявника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків.

У ст. ст. 1216, 1217 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно із ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, про що видано свідоцтво про смерть ІНФОРМАЦІЯ_1 Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, серії НОМЕР_3 . (а.с.12)

Ще при житті ОСОБА_3 склала заповіт від 05 липня 1995 року, зареєстрований в книзі запису нотаріальних дій за № 20, у якому зазначено, що все своє майно з чого б воно не складалося, вона заповіла своєму сину ОСОБА_4 . Заповіт не змінено, не відмінено та на іншу особу не переписано, про що завірено секретарем Рівчак- Степанівської сільської ради Носівського району Чернігівської області 06.08.2020 р. (а.с. 14)

ОСОБА_3 відповідно до довідки від 01.11.2000 року виданої Рівчак-Степанівською сільською радою Носівського району Чернігівської області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 проживала та була зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 . На день смерті проживала і була зареєстрована одна. (а.с. 11)

Згідно Витягу із спадкового реєстру № 61092325 від 28.07.2020 р. спадщина після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , не відкривалась, жодного свідоцтва про право на спадщину не видавалось.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , про що 03 липня 2018 року повторно видано свідоцтво про смерть Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, серії НОМЕР_2 . (а.с. 15)

Як вбачається із Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст. 126,133,135 Сімейного кодексу України від 02 березня 2016 року, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками вказані ОСОБА_13 та матір`ю ОСОБА_3 . (а.с. 17).

Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_11 є дітьми ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвами про народження, а також свідоцтвом про одруження ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Броварської міської ради Київської області від 16 вересня 2000 року серії НОМЕР_4 .

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

За змістом ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Права члена сім`ї має одинока особа. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Пленум Верховного Суду України у п. 21 постанови № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї.

За змістом ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Пленум Верховного Суду України в абз. 1 п. 23 у вказаної вище постанови роз`яснив, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно ст. 7 6 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно ч.1, 2, 3 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно ч.1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд, надавши оцінку наданим письмовим доказам, які містяться у матеріалах справи та поясненням свідків, вважає, що наведені у заяві обставини та доводи, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи.

Заявниками не надано доказів на підтвердження своїх вимог, а із пояснень свідків встановити факти які просять заявники не доводиться можливим, оскільки жоден з них не зазначив часу, періоду часу проживання ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 , окрім цього свідком ОСОБА_6 повідомлено, що заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 створивши сім`ї переїхали на інше місце проживання, періодично допомагаючи батькам доглядати за ОСОБА_3 ,тобто взагалі із спадкодавцем не проживали.

Зазначаючи про те, що ОСОБА_3 проживала та проходила лікування у м.Бровари, доказів на підтвердження вказаних обставин не надали.

Окрім вищенаведеного, слід зазначити, що відповідно ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

У п.п. 1.1., 1.2,1.3., 1.12., 1.13, п. 1 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України від 22 лютого 2012 року, зазначається, про те, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

При зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна.

Факт смерті фізичної особи і час відкриття спадщини нотаріус перевіряє шляхом витребовування від спадкоємця свідоцтва про смерть, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану або за безпосереднім доступом до реєстру актів цивільного стану.

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця відповідно до статті 29 Цивільного кодексу України.

Якщо спадкодавець мав декілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна. Якщо об`єктів нерухомого майна декілька і їх місцезнаходження різне, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження одного із об`єктів цього майна на вибір спадкоємця(ів).

Місце відкриття спадщини підтверджується: довідкою про реєстрацію/останнє місце проживання виконавчого органу сільської, селищної або міської ради, сільського голови (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради, або іншим документом, що може підтверджувати відповідний факт (копія актового запису про смерть, домова книга тощо).

Таким чином, зважаючи на довідку від 01.11.2000 року видану Рівчак-Степанівською сільською радою Носівського району Чернігівської області, спадкодавець ОСОБА_3 проживала та була зареєстрована на день смерті за адресою АДРЕСА_2 , а тому відповідно вищенаведених норм місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Інших будь яких достатніх та достовірних доказів для встановлення місця відкриття спадщини в м.Броварах, суду не надано та не під час розгляду не встановлено, а тому в частині заявлених вимог про встановлення факту, що місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , є останнє місце її проживання за адресою: АДРЕСА_1 слід відмовити, оскільки вони не доведені.

Керуючись ст.ст. 76-83, 4, 10, 12, 13, 76, 259, 236-265, 293, 315 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні заяви про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_6 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , яка є їм бабусею, на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , та встановлення факту, що місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , є останнє місце її проживання за адресою: АДРЕСА_1 (сто тридцять дев`ять).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Радзівіл А.Г.