ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2021 року м.Суми

Справа №589/5166/19

Номер провадження 22-ц/816/1228/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Левченко Т. А. (суддя-доповідач),

суддів - Собини О. І. , Ткачук С. С.

з участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Казака Вадима Святославовича

на ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 05 квітня 2021 року, постановлену у складі судді Лєвші С.Л. в приміщенні Шосткинського міськрайонного суду Сумської області,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» (далі ТОВ «ШП «Харківенергоремонт») про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної та матеріальної шкоди.

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області ухвалою від 05 квітня 2021 року закрив провадження у справі за позовом ОСОБА_3 .

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, ОСОБА_2 , особа, яка не брала участі у справі через свого представника адвоката Казака В.С. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що спір у справі між ОСОБА_1 та відповідачем виник через порушення здійснення права власності на нерухоме майно шляхом неналежного надання відповідачем послуг з централізованого гарячого водопостачання у квартирі АДРЕСА_1 .

Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 померла, а ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем після її смерті та співвласником вищевказаної квартири.

Отже, ОСОБА_2 повинна бути залучена до участі у справі у якості правонаступника ОСОБА_1 .

Зазначає, що відповідно до положень ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі смерті фізичної особи, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво.

Вказує, що згідно ст. 1230 ЦК України до спадкоємця переходить право на відшкодування збитків, завданих спадкодавцеві у договірних зобов`язаннях, до спадкоємця переходить право на відшкодування моральної шкоди, яке було присуджено судом спадкодавцеві за його життя, тобто правовідносини, які є предметом розгляду даної справи допускають правонаступництво. ОСОБА_2 є не тільки єдиним спадкоємцем ОСОБА_1 а і співвласником квартири АДРЕСА_1 , неналежне надання ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» послуг з централізованого гарячого водопостачання до якої виник спір.

Також вказує, що ухвала суду від 05 квітня 2021 року про закриття провадження у справі надіслана суддею до Єдиного державного реєстру судових рішень 17 травня 2021 року, тобто через півтора місяця після ухвалення судового рішення, що є порушенням вимог Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 19 квітня 2018 року.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 - адвоката Казака В.С., який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, так як суд дійшов його з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , звертаючись до суду з позовом до ТОВ «ШП «Харківенергоремонт», просила визнати дії ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» із ненадання послуги централізованого гарячого водопостачання неправомірними; зобов`язати ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» ввести систему гарячого водопостачання в роботу негайно; зобов`язати ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» повернути у власність власникам відповідних житлових будинків водонагрейну котельню за адресою: АДРЕСА_2 та поновити її роботу у відповідності до проекту даної водонагрейної котельні за рахунок винних осіб, та встановити для цього розумний строк; стягнути на її користь матеріальну та моральну шкоду в розмірі 30000 грн за завдані збитки із ненаданням послуги централізованого гарячого водопостачання; скасувати їй заборгованість за гарячу воду в розмірі 1508 грн 31 коп. за відсутності будь-якої компенсації із ненадання послуги централізованого гарячого водопостачання; з метою її соціального захисту як малозабезпеченого споживача зобов`язати ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» встановити в її квартирі лічильник гарячої води, проводити його ремонт, обслуговування, зняття та встановлення після ремонту, пломбування (розпломбування) вводу гарячої води в квартиру при необхідності безкоштовно.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 померла.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Згідно з ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до п. 7 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Цивільно-процесуальний кодекс України визначає порядок процесуального правонаступництва лише у тих справах, де сторона учасник процесу, вибула з певних причин, у тому числі й у зв`язку зі смертю після відкриття провадження у справі. У позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі. Отже, процесуальне правонаступництво тісно пов`язане з матеріальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому незалежно від підстав матеріального правонаступництва, процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку із вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до ст. 1219 ЦК України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 ЦК України особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров`я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім`я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством.

Згідно з ч. 3 ст. 1230 ЦК України до спадкоємця переходить право на відшкодування моральної шкоди, яке було присуджено судом спадкодавцеві за його життя.

Отже, право на відшкодування моральної шкоди спадкується лише у випадку, якщо вона була присуджена судом спадкодавцю за його життя. В інших випадках, моральна (немайнова шкода) нерозривно пов`язана з собою спадкодавця, а тому не входить до складу спадщини.

Відповідно до пунктів 5,6 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» з позовом про захист прав споживачів щодо надання їй комунальних послуг з гарячого водопостачання. До позовної заяви нею було додано договір, укладений з відповідачем про надання населенню послуг з теплопостачання. При цьому матеріальними збитками, завданими їй неналежним наданням послуг з гарячого водопостачання ОСОБА_1 зазначила відсутність будь-якої компенсації за відсутність гарячої води та необхідність придбання нею бойлера. Проте згідно п. 20 договору, укладеного ОСОБА_1 з ТОВ «ШП «Харківенергоремонт», виконавець несе відповідальність шляхом відшкодування збитків, у разі неналежного надання або ненадання послуг, що призвело до заподіяння збитків майну та/або приміщенню споживача, шкоди його життю чи здоров`ю.

Виходячи з викладеного, посилання в апеляційній скарзі на ст. 1230 ЦК України, як на підставу наявності правонаступництва позивача в даній справі, є помилковими.

Щодо позовних вимог ОСОБА_1 про скасування заборгованості із гарячого водопостачання в сумі 1508,31 грн, то вони безпосередньо пов`язані з її іншими позовними вимогами про захист прав споживача щодо надання послуг з гарячого водопостачання та не можуть розглядатись окремо від них. Вимогу про зобов`язання встановити їй лічильник гарячої води, ОСОБА_1 обґрунтовувала своїм особистим правом малозабезпеченого споживача.

Та обставина, що ОСОБА_2 є співвласником квартири АДРЕСА_1 , також не є підставою для її правонаступництва за позовом ОСОБА_1 , оскільки вона, як співвласник квартири до якої надаються послуги з гарячого водопостачання, має самостійне право на звернення з відповідним позовом про захист прав споживача.

Отже, колегія суддів вважає, що виходячи з підстав позову ОСОБА_1 та заявлених нею вимог, спірні правовідносини щодо захисту прав споживача, відшкодування матеріальної та моральної шкоди у зв`язку з порушенням прав споживача, які виникли в даній справі, не допускають правонаступництва, а тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі згідно п. 7 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги щодо несвоєчасного відправлення суддею судового рішення до Єдиного державного реєстру судових рішень, не впливає на законність та обґрунтованість ухвали суду та не є підставою для її скасування.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367; 374 ч. 1 п. 1; 375, 381-382 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Казака Вадима Святославовича залишити без задоволення.

Ухвалу Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 05 квітня 2021 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 серпня 2021 року.

Головуючий: Т.А. Левченко

Судді: О.І. Собина

С.С. Ткачук