ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

04 серпня 2021 року

м. Харків

справа №619/262/21

провадження № 22-ц/818/3638/21

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Маміної О.В., Тичкової О.Ю.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

представник позивача: ОСОБА_2 ;

відповідач: Харківської державної зооветеринарної академії;

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Залеська Анастасія Сергіївна до Харківської державної зооветеринарної академії про відшкодування шкоди та збитків, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Залеська Анастасія Сергіївна, на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 12 березня 2021 року, ухвалене суддею Калиновською Л.В.,

В С Т А Н О В И В :

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з Харківської державної зооветеринарної академії грошові кошти в сумі 71496 грн. 14 коп.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги посилалась на те, що вона є власницею автомобіля марки «VOLKSWAGEN», модель TІGUAN, тип транспортного засобу загальний легковий -загальний універсал-В, 2009 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , транзитний номер НОМЕР_2 . 01.10.2016 близько 16 год. 30 хв. ОСОБА_1 на вищевказаному автомобілі під`їхала до будівлі дитячого садка «Дзвіночок», що знаходиться за адресою: Xарківська обл., Дергачівський район, смт. Мала Данилівка, вул. Академічна, 35, та залишила автомобіль на парковці, яка знаходиться поруч із дитячим садком. Через декілька хвилин, забравши дитину із дитячого садочку, вона рухалась в напрямку автомобіля. В цей почула тріск деревини та побачила, що на її автомобіль падає дерево (сосна). Підійшовши ближче до автомобіля, вона побачила, що автомобіль має механічні пошкодження, а саме: деформація крила переднього лівого; деформація капота; деформація шарніра капота лівого; деформація шарніра правого; деформація стійки передньої боковини; деформація стійки передньої боковини правої; деформація дверей передніх правих; деформація панелі даху; деформація підсилювача бризковика крила переднього лівого; пошкодження молдінг-накладки дверей передніх правих. Після чого ОСОБА_1 викликала поліцію, яка прибула на виклик та було складено протокол, зафіксовані відповідні факти щодо пригоди, яка сталася 01.10.2020 біля будівлі дитячого садочку «Дзвіночок» за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, як вказує позивач, з метою встановлення факту балансової приналежності дерев, які розташовані біля дитячого садку «Дзвіночок» (будівля №35) по вулиці Академічній, смт. Мала Данилівка, Дергачівський район, Харківська обл., адвокат Залеська А.С. звернулася із адвокатським запитом від 02.10.2020 до Малоданилівської селищної ради, на який отримала у відповідь лист від 08.10.2020 №02-19/1985, в якому вказано, що ділянка на якій розташований дитячий садок, перебуває у постійному користуванні Харківської державної зооветеринарної академії та має державну форму власності. ОСОБА_1 було замовлено авто товарознавче дослідження №16797 від 15.10.2020 у Харківському НДІ судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса. Виходячи із вказаної експертизи, вартість матеріального збитку, завданого автомобілю позивача в результаті пошкодження 01.10.2020, складає: 46 825,53 грн. Також ОСОБА_1 було замовлено біологічне дослідження №16798 від 22.10.2020 у Харківському НДІ судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса.

Позивач зазначає, що в результаті падіння дерева їй була спричинена наступна шкода та понесені збитки: вартість ремонту згідно автотоварознавчого дослідження №16797 від 15.10.2020 у розмірі: 46 825,53 грн.; вартість автотоварознавчого дослідження №16797 від 15.10.2020 у розмірі 2745,79 грн., вартість біологічного дослідження №16798 від 22.10.2020 у розмірі 5099,33 грн.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 12 березня 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням суду першої інстанції, представник позивача звернулася з апеляційною скаргою.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи і порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу посилалася на те, що судом першої інстанції було зазначено, що позивачем не доведено факт приналежності дерева, що впало, до балансової приналежності відповідача. Між тим, вважає такі висновки безпідставними. Так, відповідно до п.п. 7 п. а) ч. 1 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян. Відповідно до п. 14.1.3 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово- комунального господарства України від 10.04.2006 № 105, облік зелених насаджень проводиться органами місцевого самоврядування. Отже, органи місцевого самоврядування вповноважені надавати інформацію щодо балансової приналежності зелених насаджень. Вказує, що згідно ст. 28 закону України «Про благоустрій населених пунктів» охорона, утримання та відновлення зелених насаджень на об`єктах благоустрою, а також видалення дерев, які виросли самосівом, здійснюються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів залежно від підпорядкування об`єкта благоустрою, а на земельних ділянках, переданих у власність, наданих у постійне користування або в оренду, за рахунок коштів їх власників або користувачів відповідно до нормативів, затверджених у встановленому порядку. Наголошує, що відповідно до п. 7 постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2006 р. № 1045 «Про внесення змін до Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників у населених пунктах» видалення аварійних, сухостійних і фаутних дерев на об`єкті благоустрою здійснює балансоутримувач.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Залеська Анастасія Сергіївна підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 на праві власності належить автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель TIGUAN, 2009 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , транзитний номер НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 .

01.10.2020 близько 16 год. 30 хв. біля будівлі дитячого садка «Дзвіночок», що знаходиться за адресою: Xарківська обл., Дергачівський район, смт. Мала Данилівка, вул. Академічна, 35, на вказаний автомобіль позивача впало дерево, в результаті чого було пошкоджено зазначений транспортний засіб.

01.10.2020 року ОСОБА_1 звернулася до Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області, у результаті чого було складено протокол, зафіксовані відповідні факти щодо пригоди, яка сталася 01.10.2020 біля будівлі дитячого садочку «Дзвіночок» за адресою: Дергачівський район, смт. Мала Данилівка, вул. Академічна, 35.

З висновку експертного дослідження №16798 вбачається, що на автомобіль VOLKSWAGEN, модель TIGUAN, 2009 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , транзитний номер НОМЕР_2 01.10.2020 о 16 год. 30 хв. впало дерево.

На підтвердження своїх позовних вимог ОСОБА_1 надала висновок автотоварознавчого дослідження №16797 від 15.10.2020 у Харківському НДІ судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса та виходячи із вказаної експертизи, вартість матеріального збитку, завданого автомобілю позивача в результаті пошкодження 01.10.2020, складає: 46 825,53 грн.

Крім того, ОСОБА_1 було замовлено біологічне дослідження №16798 від 22.10.2020 у Харківському НДІ судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, з якого вбачається, що дерево, що впало на автомобіль відноситься до категорії послаблених, аварійних дерев.

З метою встановлення факту балансової приналежності дерев, які розташовані біля дитячого садку «Дзвіночок» (будівля №35) по вулиці Академічній, смт. Мала Данилівка, Дергачівський район, Харківська обл., адвокатом Залеською А.С. було направлено адвокатський запит від 02.10.2020 до Малоданилівської селищної ради, на який отримала у відповідь лист від 08.10.2020 №02-19/1985, в якому вказано, що ділянка, на якій розташований дитячий садок, перебуває у постійному користуванні Харківської державної зооветеринарної академії та має державну форму власності.

Предметом позову у справі, яка переглядається, є стягнення матеріальних збитків, завданих позивачу пошкодженням автомобіля в результаті падіння дерева.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» громадяни у сфері благоустрою населених пунктів мають право звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров`ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об`єктів благоустрою.

Згідно зі статтею 25 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» утримання та благоустрій прибудинкової території багатоквартирного житлового будинку, належних до нього будівель, споруд проводиться балансоутримувачем цього будинку або підприємством, установою, організацією, з якими балансоутримувачем укладено відповідний договір на утримання та благоустрій прибудинкової території.

Аналіз наведених норм, з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди. Разом з тим потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди.

Виходячи з визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного судочинства, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини у завданні шкоди позивачеві.

Факт падіння дерева на належний позивачу автомобіль та завдання в зв`язку з цим транспортному засобу механічних пошкоджень, а також розмір заподіяної шкоди підтверджуються наданими позивачем висновком автотоварознавчого дослідження №16797 від 15.10.2020 у Харківському НДІ судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса, протоколом огляду патрульної поліції Дергачівського ВП ГУНП в Харківській області.

Згідно зі ст.12 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни.

Як визначено частиною 1 ст. 20 цього Закону організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом.

Згідно частини 2 ст. 10 цього Закону до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить: забезпечення виконання місцевих програм та здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо.

Отже саме до виконавчих органів місцевого самоврядування віднесено питання організації благоустрою населених пунктів.

Як визначено у ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до власних повноважень виконавчих органів міської ради належить організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян.

Система місцевого самоврядування відповідно до ст.5 цього Закону включає: територіальну громаду;сільську, селищну, міську раду; сільського, селищного, міського голову;виконавчі органи сільської, селищної, міської ради, які в силу ч.1 ст. 16 цього Закону є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону. Органам місцевого самоврядування законом можуть надаватися окремі повноваження органів виконавчої влади, у здійсненні яких вони є підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Частиною 1 ст. 24 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що підприємства, установи, організації забезпечують благоустрій земельних ділянок, наданих їм на праві власності чи праві користування відповідно до закону. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть передавати об`єкти благоустрою на баланс підприємствам, установам, організаціям відповідно до частини першої статті 15 цього Закону. (ч. 2 ст. 24 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»).

Частиною 3,4 цієї статті даного Закону визначено, що Підприємства, установи, організації зобов`язані утримувати закріплені за ними на умовах договору з балансоутримувачем території в належному стані відповідно до законодавства та умов договору. Межі та режим використання закріпленої за підприємствами, установами, організаціями території визначають відповідні органи державної влади та органи місцевого самоврядування залежно від підпорядкування об`єкта благоустрою.

Відповідно до частини 1, 7 ст. 28 цього Закону охороні та відновленню підлягають усі зелені насадження в межах населених пунктів під час проведення будь-якої діяльності, крім зелених насаджень, які висаджені або виросли самосівом в охоронних зонах повітряних і кабельних ліній, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв. Правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади.

Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово комунального господарства України від 10.04.2006 року № 105 затверджено Правила утримання зелених насаджень у населених пунктах України. (далі - Правила).

Відповідно до п. 5.1 розділу 5 Правил відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях є установи, організації, підприємства.

Пунктом 5.5. розділу 5 Правил відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є: на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності - балансоутримувачі цих об`єктів; на територіях установ, підприємств, організацій та прилеглих територіях - установи, організації, підприємства.

Питання утримання зелених насаджень врегульовані також Законом України «Про благоустрій населених пунктів», який п.п.2 п.1 ст. 10 передбачив повноваження міських рад та їх виконавчих органів у сфері благоустрою населених пунктів затвердження правил благоустрою територій населених пунктів, а у ст. 12 цього Закону визначено, що суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни. Стаття 13 цього Закону передбачено, що до об`єктів благоустрою населених пунктів належать: території підприємств, установ, організацій та закріплені за ними території на умовах договору.

Аналіз викладених норм матеріального права дає підстави стверджувати, що підприємства, установи і організації, за якими закріплені земельні ділянки і передані їм у користування, забезпечують виконання комплексу робіт щодо утримання зелених насаджень, до яких належить видалення сухого пошкодженого гілля та забезпечення їх видалення.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог та необґрунтовано не прийняв до уваги докази, надані ОСОБА_1 на підтвердження своїх позовних вимог.

Зазначені докази, що надані позивачем не були спростовані відповідачем.

Зокрема, із відповіді Малоданилівської селищної ради від 08.10.2020 року № 02-19/1985 вбачається, що земельна ділянка, на якій розташовані дерева біля дитячого садку «Дзвіночок» перебуває у постійному користуванні Харківської державної зооветеринарної академії.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, з постановленням нового про часткове задоволення позовних вимог та стягнення вартості ремонту згідно автотоварознавчого дослідження №16797 від 15.10.2020 у розмірі 46 825,53 грн.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, розподілу підлягають судові витрати.

Підлягає стягненню судовий збір, сплачений за розгляд справи у суді першої та апеляційної інстанції з Харківської державної зооветеринарної академії на користь ОСОБА_1 у розмірі 2101 грн., також 2745,79 грн., які сплачені за проведення автотоварознавчого дослідження №16797 від 15.10.2020 року та витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в цій частині не ґрунтується на вимогах закону, а висновки суду не відповідають обставинам справи та зроблені із порушенням норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, тому необхідно скасувати рішення суду першої інстанції в даній частині, з ухваленням нового судового рішення про задоволення вимог про стягнення витрати на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 12 березня 2021 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Залеська Анастасія Сергіївна до Харківської державної зооветеринарної академії про відшкодування шкоди та збитків задовольнити частково.

Стягнути з Харківської державної зооветеринарної академії на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 46 825,53 грн., судовий збір в розмірі 2101 грн., також 2745,79 грн., які сплачені за проведення автотоварознавчого дослідження №16797 від 15.10.2020 року та витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн., всього 56 672, 32 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.Ю. Тичкова

О.В. Маміна