Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-о/641/174/2021 Справа № 641/5950/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2021 року

Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Чайка І.В., розглянувши в порядку окремого провадження матеріали цивільної справи №641/5950/21 за заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) заінтересована особа : Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у міста Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків) ( м. Харків, вул. Плеханівська,11) про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України , -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Комінтернівського районного суду м. Харкова з вищевказаною заявою.

Вказана заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно положень ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити : повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Як вбачається з матеріалів справи заявник просить встановити факт народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак , в наданій суду копії свідоцтва про народження дитини виданого 12.07.2016 року Феодосійським міським відділом записів актів цивільного стану Департаменту записів актів цивільного стану Міністерства юстиції , зазначено прізвище дитини « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином , позивач просить встановити факт народження дитини прізвище якої не відповідає свідоцтву про народження.

Враховуючи викладене , заявнику необхідно уточнити прізвище дитини факт народження якої вона просить суд встановити.

Крім того , другим пунктом заяви ОСОБА_1 вказано , що вона просить визначити батьками дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - батьком - ОСОБА_5 , матір`ю - ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до ч.1,2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Таким чином , з другого пункту заяви вбачається що спірні правовідносини які не можуть бути розглянуті в порядку окремого провадження.

Одночасно суд роз`яснює заявнику її право звернутись до відповідного суду з позовними вимогами про встановлення або визнання батьківства.

Зазначена заява подана з порушенням вимог ст.ст. 177 ЦПК України а саме :

-не сплачено судовий збір .

У відповідності до п.п.4 п.1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду заяви у справах окремого провадження сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 454,00 грн.

При цьому, суд зазначає, що вимога сплати судового збору прямо передбачена нормами чинного законодавства та відповідно до ст. 6 Конвенції з прав та основоположних свобод людини і не є перешкоджанням доступу до правосуддя, оскільки чинним законодавством передбачений порядок звільнення від сплати судового збору судом.

Таким чином, вказані недоліки унеможливлюють відкриття провадження у справі та потребують усунення.

Від змісту заяви залежать дії судді при вирішенні питання про відкриття провадження у справі і проведення подальших підготовчих дій для розгляду справи у судовому засіданні та при її розгляді по суті, у тому числі і про її судову юрисдикцію та підсудність, про визначення обставин, що мають значення для її вирішення, про залучення в процес інших осіб, дослідження доказів тощо.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасник цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення п. 1 ст. 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах, так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (п. 59 рішення ЄСПЛ від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland»)). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

З врахуванням вищезазначеного, заявнику необхідно сплатити судовий збір в розмірі 454 грн.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175, 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, заяву потрібно залишити без руху та надати заявнику строк для усунення зазначених недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Роз`яснити заявнику , що невиконання вимог ухвали суду у встановлений строк є підставою вважати заяву неподаною та такою, що підлягає поверненню заявнику .

Керуючись ст. ст.175, 185,318 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа : Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Слобідському та Основ`янському районах у міста Харкова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків) про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України - залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність виправити зазначені недоліки заяви протягом строку, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

У разі якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк вимоги ухвали суду будуть виконані, заява буде вважатися поданою в день первісного її подання, а інакше заява буде вважатися неподаною і повернута заявнику .

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя -І. В. Чайка