1Справа № 335/8931/20 2/335/535/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Гашук К.В., за участю секретаря судового засідання Дуда Д.С., представника відповідача Криворучка О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2020 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Запорізький титано - магнієвий комбінат» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

В обґрунтування позову зазначав, що він перебував у трудових відносинах із ТОВ «Запорізький титано - магнієвий комбінат». 11.08.2020 він був звільнений з посади на підставі ст. 36 КЗпП України та йому не було виплачено заробітну плату і інші виплати, які належали до виплати при звільненні. Розрахунок з ним не було проведено, у зв`язку з чим він звернувся до ГУ Держпраці у Запорізькій області, згідно відповіді якого, у жовтні 2020 було проведено інспекційне відвідування ТОВ «Запорізький титано - магнієвий комбінат», в ході якого встановлено, що на підприємстві існує порушення строків розрахунку при звільненні, не виплачено середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Як зазначено ГУ Держпраці, відповідно до розрахункового листа за серпень 2020 року проведені відповідні нарахування: погодинна оплата 3465 грн., компенсація днів відпустки 5 546 грн. 97 коп., борг підприємства 4,64 грн. Виплата була зроблена у сумі 7 250 грн. 13.08.2020, та 4 грн. 64 коп. 11.09.2020, що порушує вимоги ст. 116 КЗпП України. Відповідно до розрахункового листа за серпень 2020 позивачу не нараховано, а відтак і не виплачено середній заробіток за весь час затримки розрахунку по день фактичного розрахунку при звільненні, чим порушено вимоги ст. 117 КЗпП України.

Відповідно до розрахункового листа за серпень 2020 року йому проведені відповідні нарахування: погодинна оплата 3654 грн., компенсація днів відпустки 5 546 грн. 97 коп., борг підприємства 4 грн. 64 коп., всього на суму 9016 грн. 61 коп., але виплата була зроблена 13.08.2020 у сумі лише 7 250 грн. Інших виплат позивачу не здійснювалось, платіжне доручення від 11.09.2020 щодо виплати боргу підприємством у сумі 4 грн. 64 коп. не є дійсним, оскільки не підтверджується випискою по картковому рахунку АТ «Ощадбанк».

Посилаючись на вказані обставини, позивач зазначає, що оскільки відповідачем було допущено затримку розрахунку із ним при звільненні на 49 днів, а його середньоденний заробіток складає 453 грн., то компенсація за несвоєчасний розрахунок при звільненні станом на 19.10.2020 становить 22 197 грн., яку він і просив стягнути з відповідача на свою користь. Крім того, у позові ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача на його користь судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 жовтня 2020 року відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Запорізький титано - магнієвий комбінат» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Визначено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

12.11.2020 до суду надійшов відзив ТОВ «Запорізький титано - магнієвий комбінат» на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позов не визнає та просить відмовити у його задоволенні.

В обґрунтування відзиву зазначено, що згідно наказу ТОВ «Запорізький титано - магнієвий комбінат» № 6 (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту) від 11.08.2020, ОСОБА_1 11.08.2020, за особистою заявою звільнено з посади модельника дерев`яних моделей 5 розряду ливарної дільниці ремонтно-механічного цеху № 10 ТОВ «ЗТМК», на підставі ч. 1 ст. 36 КЗпП України.

При звільненні позивача йому було нараховано до виплати 9 016 грн. 61 коп., але ця сума не є сумою, яка належить йому до виплати, оскільки позивачем при заявленні позовних вимог не враховано вимоги ст. ст. 163, 167 Податкового Кодексу України про оподаткування заробітної плати фізичної особи податком на доходи фізичних осіб за ставкою 18 % та пункту 161 підрозділу 10 «Перехідних положень» Податкового Кодексу України про стягнення військового збору за ставкою 1,5 %. Обов`язок оподаткування відповідачем сум, які належать до виплати ОСОБА_1 , передбачений п.п. 14.1.180 Податкового Кодексу України, відповідно до якого на роботодавця, зокрема, і на ТОВ «Запорізький титано - магнієвий комбінат» лягають усі функції податкового агента, що і було зроблено при звільненні позивача, а сума під час виплати заробітної плати з відрахуванням податку становила 7 250 грн., а не 9 061 грн. 16 коп., як зазначає ОСОБА_1 .

Належні позивачу при звільненні виплати у розмірі 7 250 грн. були виплачені ТОВ «Запорізький титано - магнієвий комбінат» ОСОБА_1 за платіжним дорученням № 8 13.08.2020, що ним підтверджено у його позовній заяві.

Крім того, розрахунок середнього заробітку здійснений позивачем з порушенням Постанови КМУ від 08.02.1995 № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати». Середньоденна заробітна плата позивача складала 375 грн. 60 коп.

Як зазначає представник відповідача розрахунок із ОСОБА_1 було проведено 13.08.2020, а відтак затримка у розрахунку становила всього один день 12.08.2020, а не 49 календарних днів, як зазначає позивач у своєму позові.

19.11.2020 ОСОБА_1 подано відповідь на відзив, згідно якої позивач наполягає на задоволенні позовних вимог і зазначає про те, що його не було ознайомлено із розрахунковим листом при звільненні. З наданої суду довідки-розшифровки при звільненні від 11.08.2020 не зрозуміло як нараховувалась погодинна оплата у сумі 3 465 грн. з розрахунку 28 днів відпустки, з яких не використано 13 днів, яка була загальна сума нарахування заробітної плати за місяць, з яких відраховано для виплати 7 250 грн.

Щодо наданої суду копії платіжного доручення № 150 від 10.09.2020 на суму 4 грн. 64 коп., то наданий документ є сумнівним, оскільки не містить обов`язкових реквізитів.

Крім того, як зазначає позивач, надана суду довідка про середню заробітну плату йому для ознайомлення не надавалася, і йому є незрозумілим чому при її розрахунку не було взято до уваги 7 днів серпня 2020 року, а враховано лише липень та червень 2020 року.

24.11.2020 до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив ТОВ «Запорізький титано - магнієвий комбінат», в яких зазначено, що належна позивачеві при звільненні заробітна плата, з відрахуванням податків, у розмірі 7 250 грн. була перерахована відповідачем на банківську картку ОСОБА_1 13.08.2020, тому затримка розрахунку при звільненні мала лише на 1 день, а середньоденна заробітна плата позивача становить 375 грн. 60 коп.

При цьому, середньоденна заробітна плата позивача розрахована ТОВ «Запорізький титано - магнієвий комбінат» згідно із пунктом 3 Постанови КМУ «Про затвердження Порядку обчислення заробітної плати» № 100 від 08.02.1995, виходячи із виплат за останні 2 календарні місяці, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. При цьому, застосування позивачем середньої заробітної плати за липень 2020 року та за серпень 2020 року для розрахунку середньоденного заробітку за час затримки розрахунку при звільненні є неправомірним.

Ухвалою суду від 25.11.2020 відмовлено позивачу у задоволенні клопотання про витребування доказів, та вирішено призначити розгляд цивільної справи у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням учасників справи.

08.02.2021 до суду надійшло клопотання представника ТОВ «Запорізький титано - магнієвий комбінат» про зупинення провадження у цій справі, яке ухвалою суду від 22.03.2021 було залишено без задоволення.

16.02.2021 до суду надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, у якій позивач ОСОБА_1 збільшив позовні вимоги у зв`язку зі збільшенням робочих днів затримки розрахунку при звільненні по день розгляду справи 22.03.2020. Так, як зазначає позивач, станом на 22.03.2020 відповідач допустив порушення строків розрахунку на 209 днів, і з урахуванням середньоденної заробітної плати у розмірі 375 грн. 60 коп., просив стягнути з відповідача на його користь компенсацію за несвоєчасний розрахунок у розмірі 78 500 грн. 40 коп. (375,60 грн. х 209= 78500 грн. 40 коп.)

24.02.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву з урахуванням збільшених позовних вимог, в якому відповідачем зазначено ті ж самі обставини, що і в інших заявах по суті справи у тій частині, що відповідачем було допущено затримку розрахунку при звільненні лише на 1 день, та при визначенні суми належної до виплати позивачу, ОСОБА_1 не враховано, що сума 9 016,61 грн. була йому нарахована, проте, до виплати, після оподаткування цієї суми, йому належало 7 250 грн. а відтак позовні вимоги є безпідставними.

Крім того, зазначено, що сума, яка нарахована ОСОБА_1 та яка була зазначена у його розрахунковому листі за серпень 2020 року - 9 011,97 грн. склалася з погодинної оплати - 2 310,00 грн. за 48 годин роботи (вид виплати 030); компенсації невикористаної відпустки - 5 546,97 грн. за 13 календарних дні (вид виплати 190) та поточного преміювання за липень 2020 року - 1 155,00 грн. (вид виплати 500).

У серпні 2020 року ТОВ «Запорізький титано - магнієвий комбінат» було здійснено ряд відрахувань із заробітної плати ОСОБА_1 та виплата заробітної плати ОСОБА_1 на загальну суму 9 007,33 грн., яка склалася з податку з доходів (з заробітної плати) - 1 622,15 грн. (вид виплати 800); військовий збір - 135,18 грн. (вид виплати 805); разові виплати по банку - 7 250,00 грн. (вид виплати 851).

Таким чином, сума, до видачі ОСОБА_1 , яка визначена суто розрахунковим шляхом зазначена у розрахунковому листі ОСОБА_1 за серпень 2020 року склала 4,64 грн. (9 011,97 грн. - 9 007,33 = 4,64 грн.), у зв`язку з неврахуванням розпорядчого документу ТОВ «Запорізький титано - магнієвий комбінат», а саме - наказу ТОВ «ЗТМК» від 31.08.2020 року № 620 «Про нарахування премії за виконання основних показників виробничої діяльності працівників ТОВ «Запорізький титано - магнієвий комбінат»за підсумками роботи за липень 2020 року».

При цьому, представник відповідача зазначив, що відповідно до п. 4.9 та п. 7.6 Положення «Про організацію преміювання працівників ТОВ «Запорізький титано - магнієвий комбінат», за виконання основних показників виробничої діяльності» передбачено, що «4.9. Нарахування премії проводиться у місяці, наступному за звітним. 7.6. Преміювання в підрозділах ТОВ «Запорізький титано - магнієвий комбінат» проводиться за наказом директора з урахуванням оцінки виконання показників, умов преміювання та пропозицій економічної ради...».

Таким чином, при нарахуванні премії - 1 155,00 грн., яке було здійснено ТОВ «Запорізький титано - магнієвий комбінат» суто розрахунковим шляхом 11.08.2020 року, у день звільнення ОСОБА_1 , із розрахунку 50 % від встановленого розрахунковими таблицями розміру преміювання, не було та і не могло бути враховано наказ ТОВ «Запорізький титано - магнієвий комбінат» від 31.08.2020 року № 620 «Про нарахування премії за виконання основних показників виробничої діяльності працівників ТОВ «ЗТМК» за підсумками роботи за липень 2020 року», у пункті 4 резолютивної частини якого зазначено «4. Нарахувати премію у розмірі 25 відсотків відносних за липень 2020 року працівникам структурних підрозділів Товариства, перелічених у додатку 3, відповідно до Положення».

У пункті 1 додатку 3 до наказу від 31.08.2020 № 620 ТОВ «Запорізький титано - магнієвий комбінат» зазначено - Цех ремонтно-механічний № 10, а саме робітники ливарної дільниці: старший майстер виробничої дільниці (ЛД) та усі робочі.

В свою чергу, в ТОВ «Запорізький титано - магнієвий комбінат» з 01.06.2017 року затверджено «Розрахункову таблицю від 31.05.2017 № РяТа 09.007-2017 нарахування премії працівникам», в якій окрім інших професій також зазначено і професію модельник дерев`яних моделей, максимальний розмір премії якого у разі виконання у строк та в повному обсязі щоденних виробничих завдань у разі її нарахування складає - 30 % від окладу.

Таким чином, премія ОСОБА_1 за липень 2020 року повинна складати не 50 % від встановленого розрахунковими таблицями розміру преміювання, а тільки 25 %. Тому, і сума премії ОСОБА_1 за липень 2020 року повинна складати не - 1 155,00 грн., а - 577,50 грн., а відтак відповідачем було здійснене зайве нарахування премії у розмірі 577,50 грн. (1 155,00 грн. - 577,50 грн. = 577,50 грн.), а сума яку необхідно було нарахувати ОСОБА_1 за серпень 2020 року повинна становити - 8 414,47 грн., а не - 9 011,97 грн.

У судове засідання позивач не з`явився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував та просив відмовити у його задоволенні з підстав, які викладені у відзивах на позовну заяву та інших заявах по суті справи.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах із ТОВ «Запорізький титано - магнієвий комбінат», де працював на посаді модельника дерев`яних моделей 5 розряду, ливарної дільниці ремонтно-механічного цеху № 10.

Згідно наказу № 6 від 11.08.2020 позивача звільнено із займаної посади, за угодою сторін, на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України.

Згідно довідки-розшифровки від 11.08.2020, з якою позивача було ознайомлено під підпис, до виплати позивачу при звільненні належала сума 7 250 грн., яка складається із компенсації за невикористану відпустку за 13 робочих днів, та заробітної плати за серпень 2020 року.

Відповідно до ст. 43 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

За ст. 47 КЗпП України, роботодавець зобов`язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені у ст. 116 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначеній статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно із ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму ВСУ № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведені його до розгляду справи - по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.

Статтею 233 КЗпП України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Належні до виплати ОСОБА_1 суми у розмірі 7 250 грн. були виплачені відповідачем 13 серпня 2020 року, що підтверджується платіжним дорученням № 8 від 13.08.2020. Вказані обставини також підтверджені і позивачем у його позовній заяві та доданою до неї випискою по картковому рахунку.

Таким чином, судом встановлено, що ТОВ «Запорізький титано - магнієвий комбінат» порушило строки розрахунку із позивачем при його звільненні на 1 день.

При визначенні розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні застосовуються вимоги п.п. 2, 3, 5, 8 Постанови Кабінет Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати. Нарахування виплат, що провадиться обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

З наданої суду довідки та розрахунку середньоденної заробітної плати, який здійснено у відповідності до вимог Постанови Кабінет Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 у ТОВ «Запорізький титано - магнієвий комбінат», становить 375 грн. 60 коп.

З огляду на викладені обставини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача його середньоденну заробітну плату за 1 день затримки розрахунку при звільненні у сумі 375 грн. 60 коп.

Доводи позивача про те, що ТОВ «Запорізький титано - магнієвий комбінат» з ним не розрахувалось у повному обсязі і до дня звернення до суду з позовом, оскільки йому до виплати належало 9 016 грн. 61 коп., а відповідачем сплачено лише 7 250 грн., є неспроможними, з огляду на наступне.

Так, на підтвердження вказаних доводів позовної заяви позивач надав суду лист ГУ Держпраці у Запорізькій області, згідно якого за результатами звернення позивача було встановлено, що ТОВ «Запорізький титано - магнієвий комбінат» за серпень 2020 нарахувало позивачу належні йому виплати у загальному розмірі 9016 грн. 61 коп., з яких погодинна оплата 3465 грн., компенсація днів відпустки 5546 грн. 97 коп., борг підприємства 4 грн. 64 коп.

Разом із тим, вказана сума 9016 грн. 61 коп. є нарахованими підприємством виплатами та не є такою, що підлягала виплаті позивачу, оскільки відповідач, відповідно до Податкового Кодексу України, є податковим агентом позивача, і відповідно до положень ст. ст. 163, 167 Податкового кодексу України про оподаткування заробітної плати фізичної особи податком на доходи фізичних осіб за ставкою 18 % та пункту 161 підрозділу 10 «Перехідних положень» Податкового кодексу України про стягнення військового збору за ставкою 1,5 %, виплатив позивачу належну йому при звільненні суму за вирахуванням податку на доходи фізичних осіб та військового збору, що і становить 7 250 грн.

Що стосується виплати ОСОБА_1 11.09.2020 боргу підприємства у розмірі 4 грн. 64 коп., то вказані обставини підтверджені платіжним дорученням № 150 від 10.09.2020.

До доводів позивача про те, що суму у розмірі 4 грн. 64 коп. йому так і не було виплачено, на підтвердження чого надав виписку по його картковому рахунку, суд ставиться критично, оскільки вказану виписку надано суду станом на 30.08.2020, і відповідно у ній не може бути відображена операція щодо надходження коштів в сумі 4 грн. 64 коп., оскільки згідно наданих відповідачем суду документів ця сума була перерахована Банком на картковий рахунок позивача 11.09.2020.

Що стосується несвоєчасної сплати ТОВ «Запорізький титано - магнієвий комбінат» ОСОБА_1 боргу у сумі 4 грн. 64 коп., як підстави стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні до дати проведення цієї виплати, суд виходить з того, що вказана сума є незначною і несвоєчасна її виплата не могла призвести до реальних майнових втрат позивача внаслідок несвоєчасного здійснення з ним розрахунку з боку роботодавця, а тому виходячи з принципів розумності, справедливості та пропорційності, суд вважає, що підстави для стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні до 11.09.2020 відсутні.

З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, і на його користь з відповідача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 375 грн. 60 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як убачається з матеріалів справи, позивач при зверненні до суду з позовом сплатив судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп. Згідно заяви про збільшення позовних вимог, яка подана ОСОБА_1 16.02.2021, ціна його позову визначена у розмірі 78 500 грн. 40 коп.

Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (ціна позову становить 78 500 грн. 40 коп., з якої судом задоволено 375 грн. 60 коп.), що становить 04,04 грн.

Керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 272-273 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (місцезнаходження: 69106, м. Запоріжжя, вул. Теплична буд. 18, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 375 (триста сімдесят п`ять) гривень 60 коп.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький титано-магнієвий комбінат» (місцезнаходження: 69106, м. Запоріжжя, вул. Теплична буд. 18, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , код РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 04 (чотири) гривні 04 копійки.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступна та резолютивна частини рішення виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 22.03.2021.

Повне рішення складено 29 березня 2021 року.

Суддя К.В. Гашук