Справа № 185/3767/21
Провадження № 2/185/2320/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 серпня 2021 року м.Павлоград
Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Зінченко А.С., за участю секретаря судових засідань - Молчанової Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлоград цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради, про надання дозволу на зняття з реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей та на здійснення державної реєстрації неповнолітніх дітей без письмової згоди батька,
У травні 2021 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, та просила надати ОСОБА_1 дозвіл на зняття з реєстрації місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з адреси: АДРЕСА_1 , без письмової згоди батька ОСОБА_2 . Надати ОСОБА_1 дозвіл на здійснення реєстрації місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , без письмової згоди батька ОСОБА_2 .
В обґрунтування позовних вимог вказала, що з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_1 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач звернулася до відповідача з метою отримання згоди батька для зміни місця проживання дитини з: АДРЕСА_1 , на адресу: АДРЕСА_2 , яка належить на праві приватної власності позивачу, однак ОСОБА_2 відповіді не надав. Позивач з дітьми фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Відсутність згоди батька на зміну місця проживання дитини перешкоджає матері у реєстрації дитини за новою адресою. Тому позивач просить захистити порушені права.
У судове засідання позивач та представник третьої особи не з`явилися. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні позову, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі. Представник третьої особи надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив суд ухвалити рішення в інтересах дитини.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, своєчасно та належним чином був повідомлений про дату, час та місце слухання справи, відзиву на позов не надав.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 27.010.2016.
16.02.2021 ОСОБА_1 звернулася до відділу реєстрації та обліку громадян з заявою щодо реєстрації місця проживання дітей, зокрема, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , з одночасним зняттям з попереднього місця проживання: АДРЕСА_1 , однак отримала відмову, оскільки відсутня письмова згода другого з батьків щодо зміни місця проживання дитини, яка не досягла 14 років.
ОСОБА_1 належить на праві приватної власності квартира, що розташована: АДРЕСА_2 , на підставі договору дарування квартири від 19.01.2021.
Відповідно до акту про фактичне проживання громадян від 19.07.2021 ОСОБА_1 мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , разом з дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4, з червня 2020 року.
Відповідно до змісту позовної заяви позивач ОСОБА_1 зверталася до відповідача ОСОБА_2 з заявою про надання згоди на зміну місця проживання дітей, яку надіслала поштою, про що свідчить копія фіскального чеку про направлення рекомендованого листа на ім`я " ОСОБА_2 ".
Відповідно до частини першої статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.
Згідно з частиною першою статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
За приписами частини четвертої статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.
Відповідно до частини першої статті 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів.
Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників.
Згідно із пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2016 року № 207 у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).
Відповідно до частини першої статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.
Закон України «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.
Отже, з урахуванням положень Конвенції про права дитини пріоритети повинні надаватися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Основним законом, який визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист та всебічний розвиток, встановлює основні засади державної політики у цій сфері є Закон України «Про охорону дитинства». За змістом статей 11, 18 вказаного Закону, кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку.
Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до вимог ст. 150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, усупереч яким не можуть здійснюватись батьківські права.
Враховуючи вищевикладене, фактична неможливість реєстрації місця проживання малолітніх дітей без письмової згоди батька хоча й передбачена пунктами 11, 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ № 207 від 02.03.2016 року, однак, не враховує інтересів дітей, як це визначено вимогами Конвенції про права дитини та Законом України «Про охорону дитинства». Отже, у даному випадку пріоритети повинні надаватися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини з урахуванням положень Закону України «про охорону дитинства» та статті 3 Конвенції про права дитини. Відсутність письмової згоди батька дітей не повинна бути перешкодою для здійснення реєстрації місця їх проживання за адресою матері.
Таким чином, вирішуючи спір щодо надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька, враховуючи, що дитина має право на реєстрацію разом з матір`ю за місцем її проживання, права дитини є пріоритетними, з урахуванням всіх обставин, досліджених судом, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити.
Оскільки, позов задоволено, то відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в сумі 1816,00 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 160, 161 СК України, ст. 29 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 13, 81, 141, 247, 263, 265, 280-288 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради, про надання дозволу на зняття з реєстрації місця проживання неповнолітніх дітей та на здійснення державної реєстрації неповнолітніх дітей без письмової згоди батька - задовольнити.
Надати ОСОБА_1 дозвіл на зняття з реєстрації місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з адреси: АДРЕСА_1 , без письмової згоди батька ОСОБА_2 .
Надати ОСОБА_1 дозвіл на здійснення реєстрації місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , без письмової згоди батька ОСОБА_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 1816,00 грн (одна тисяча вісімсот шістнадцять гривень 00 копійок).
Сторони та учасники:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд-якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб - адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. С. Зінченко