Справа № 361/5514/20
Провадження № 2/361/965/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2021 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Бас Я.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання договору, зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів, та зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання договору розірваним та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

14 серпня 2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, просив суд:

- розірвати договір оренди транспортних засобів, укладений 17.08.2012 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , який посвідчено приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Карповичем О.М. та зареєстровано в реєстрі за № 977;

- зобов`язати ОСОБА_4 повернути ОСОБА_3 за актом прийому-передачі у справному технічному стані транспортні засоби - вантажний сідловий тягач RENAULT MAGNUM, 2006 року випуску, шасі (рама) №VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 ; та напівпричіп бортовий тентований PANAV NV35, 2004 року випуску, шасі (рама) №VIN: НОМЕР_3 , реєстраційний № НОМЕР_4 ;

- стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошові кошти у вигляді несплаченої орендної плати в розмірі 19 000,00 грн.;

- стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати в загальному розмірі 7522 грн.40 коп.

Свій позов обґрунтував тим, що 17.08.2012 р. між позивачем - ОСОБА_3 ,як орендодавцем, та відповідачем - ОСОБА_4 , як орендарем, було укладено Договір оренди транспортних засобів (далі - Договір), який посвідчено приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Карповичем О.М. та зареєстровано в реєстрі за № 977, відповідно до якого позивач зобов`язався передати належні йому транспортні засоби у користування відповідачу за орендну плату терміном на .0 (десять) років-від 17.08.2012 р. до 17.08.2022 р.

На виконання умов Договору, зокрема розділу 3, відповідно до Акту прийому- передачі від 17.08.2012 р., позивач передав, а відповідач прийняв в тимчасове платне володіння та користування наступне належне позивачу майно:

- транспортний засіб, марка - RENAULT, модель - MAGNUM, 2006 року випуску, колір - оранжевий, шасі (рама) №VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 , тип ТЗ - ВАНТАЖНИЙ СІДЛОВИЙ ТЯГАЧ, зареєстрований Броварським ВРЕР ДАІ при УДАІ ГУ МВС України в Київській області 16.08.2012 р., який належить позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , виданого Броварським ВРЕР ДАІ при УДАІ ГУ МВС України в Київській області 16.08.2012 р.;

- транспортний засіб, марка - РАNAV, модель - NV 35, 2004 року випуску, колір - жовтий, шасі (рама) №VIN: НОМЕР_3 реєстраційний № НОМЕР_4 . тип ТЗ напівпричіп бортовий тентовий, вперше зареєстрований Броварським ВРЕР ДАІ при УДАІ ГУ МВС України в Київській області 16.08.2012 р., який належав позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , виданого Броварським ВРЕР ДАІ при УДАІ ГУ МВС України в Київській області 16.08.2012 р.

Відповідно до п.5.1. Договору, орендна плата встановлюється в розмірі 100 (сто) гривень на місяць за кожний транспортний засіб без ПДВ.

Відповідно до п.5.2. Договору, орендна плата сплачується готівкою або за заявою орендодавця в безготівковому порядку на особистий рахунок останнього в установі банку не пізніше 17 (сімнадцятого) числа кожного наступного місяця.

Відповідно до п.7.1. Договору, орендар, зокрема, зобов`язується своєчасно здійснювати орендні платежі.

Позивач виконав свій обов`язок за Договором та передав у тимчасове користування відповідачу транспортні засоби, натомість останній свій основний обов`язок із сплати щомісячної орендної плати за користування таким майном жодного разу не виконав, через що станом на дату подання позовної заяви утворилася заборгованість за період з 17.09.2012 р. по 17.07.2020 р. у вигляді 95 щомісячних платежів по 200 (двісті) гривень кожен, що загалом становить суму в розмірі 19 000,00 грн.

Несплата щомісячних орендних платежів за користування транспортними засобами, що є основним обов`язком орендаря за Договором оренди, починаючи з 17.09.2012 р. та по сьогоднішній день, вказує на систематичне порушення відповідачем умов такого Договору та відповідно своїх зобов`язань.

Відповідно до п.10.1 Договору, даний Договір розірванню в односторонньому порядку не підлягає, за винятком випадків, коли одна із сторін систематично порушує умови договору та свої зобов`язання.

Позивач 20.07.2020 р. направляв відповідачу повідомлення про відмову від Договору оренди транспортних засобів від 17.08.2012 р. та вимагав повернути транспортні засоби, проте дане повідомлення не було одержане відповідачем, а конверт із повідомленням повернувся позивачу за закінченням терміну зберігання, що в тому числі вказує на необхідність розірвання даного договору лише в судовому порядку.

Відповідно до п.2.1. Договору, транспортні засоби, що орендуються, будуть використовуватися орендарем для здійснення вантажних перевезень та здійснення ним для своєї діяльності як фізичної особи-підприємця.

Відповідно до п.7.1. Договору, орендар, зокрема, зобов`язується використовувати транспортні засоби, що орендуються, виключно за їх цільовим призначенням у відповідності до п.2 Даного Договору.

Дійсно, як вбачається із преамбули Договору та Акту прийому-передачі від 17.08.2012 р., на момент укладення Договору відповідач ОСОБА_4 був зареєстрований у встановленому законом порядку фізичною особою-підприємцем. та відповідно сторони домовилися, що цільовим призначенням вантажного сідлового тягача та напівпричіпа за Договором є використання їх орендарем у своїй підприємницькій діяльності для вантажних перевезень, що й значилося основним видом економічної діяльності відповідача згідно із відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (КВЕД 49.41 Вантажний автомобільний транспорт).

Разом з тим, як вбачається із витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повноважною особою Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області за рішенням відповідача 30.01.2017 р. було проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем (номер запису 5004883).

Таким чином, враховуючи зазначені систематичні істотні порушення оповідачем умов Договору та своїх зобов`язань за ним, позивач звернувся до суду та просить розірвати Договір оренди транспортних засобів, укладений 17.08.2012 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ткни посвідчено приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Карповичем О.М. та зареєстровано в реєстрі за № 977.

Відповідно до п.8.1. Договору, транспортні засоби повинні бути повернені орендодавцю по закінченні терміну оренди за п.4 Даного Договору у справному стані з рахуванням нормального зносу, що виник у період експлуатації.

Відповідно до п.8.2. Договору, повернення транспортних засобів відбувається за актом прийому-передачі.

Таким чином, враховуючи, що Договір оренди транспортних засобів від 17.08.2012 р. підлягає розірванню, що, в свою чергу, тягне за собою його припинення, орендар повинен негайно повернути орендодавцю транспортні засоби, а тому позивач просив суд зобов`язати ОСОБА_4 негайно повернути ОСОБА_3 за актом прийому-передачі у справному технічному стані транспортні засоби - вантажний сідловий тягач RENAULT MAGNUM, 2006 року випуску, шасі (рама) №VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 , та напівпричіп бортовий тентований PANAV NV 35, 2004 року випуску, шасі (рама) VIN: НОМЕР_3 , реєстраційний № НОМЕР_4 .

Як зазначалося вище, відповідно до п.7.1., п.5.1., п.5.2. Договору, орендар зобов`язався своєчасно здійснювати орендну плату в розмірі 100 (сто) гривень на місяць за кожен транспортний засіб не пізніше 17 (сімнадцятого) числа кожного наступного місяця щомісячні платежі в загальному розмірі 200 ( двісті) гривень).

Разом з тим, орендну плату відповідач жодного разу не здійснював, через що у нього утворилася заборгованість за період з 17.09.2012 р. по 17.07.2020 р. у вигляді прострочення сплати 95 щомісячних платежів по 200 (двісті) гривень кожен, що загалом становить суму в розмірі 19 000,00 грн.

Таким чином, позивач також просив суд стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошові кошти у вигляді несплаченої рендної плати в розмірі 19 000,00 гри.

Одночасно позивач просив стягнути із відповідача на його користь сплачений судовий збір у загальному розмірі 2522,40 грн., та відповідно до укладеного Договору № 1-112 про надання правової (правничої) допомоги від 20.07.2020 р. із адвокатом Стаднюком Юрієм Миколайовичем, сплачені адвокату кошти в розмірі 5000,00 грн., а всього на суму 7522 грн. 40 коп.

09 листопада 2020 року відповідача подав до суду зустрічну позовну заяву у якій просив суд:

- визнати договорі оренди транспортних засобів, розірваним з 17.05.2016 року;

-визнати за ним право власності на автомобіль RENAULT MAGNUM, 2006 року випуску, шасі (рама) №VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 та напівпричіп бортовий тентований PANAV NV 35, 2004 року випуску, шасі (рама) VIN: НОМЕР_3 , реєстраційний № НОМЕР_4 ;

-стягнути із ОСОБА_3 на його користь судові витрати на правничу допомогу в розмірі 16000 грн.

Зустрічний позов обґрунтовано тим, що09.01.2007 року ОСОБА_4 зареєстрований як фізична особа - підприємець у сфері Ватажного автомобільного транспорту.

На початку серпня 2012 року для здійснення міжнародних перевезень він за власні кошти у Голландії придбав спірний автомобіль та напівпричіп.

Для спрощення та узгодження адміністративних формальностей при міжнародних автоперевезеннях і страхування вантажу створено міжнародну асоціацію T1R (фр. Transports International Routiers, Міжнародні дорожні перевезення) - система міжнародних автомобільних перевезень товарів, яка працює на основі Митної конвенції про міжнародні перевезення, однією з необхідних умов участі в якій є здійснення особою міжнародних перевезень автомобілями в кількості не менше 10-ти одиниць. Такою особою являється ОСОБА_3 .

Позивач за зустрічним позовом зазначає, що з метою отримання переваг, які надає участь в TIR при міжнародних перевезеннях, він домовився із відповідачем про реєстрацію на його ім`я вищезазначених своїх транспортних засобів в обмін на щомісячну оплат) в розмірі еквівалентному 100 доларам США за умови надання ним позивачу генеральної довіреності на право розпорядження цими транспортними засобами.

На виконання вказаних домовленостей:

1)16.08.2012 у Броварському ВРЕР ДА1 при УДАІ ГУ МВС в Київській області на ім`я Відповідача зареєстровано автомобіль Renault Magnum 2006 року випуску. VІN VF617GSA000011540. реєстраційний № НОМЕР_2 та напівпричіп бортовий тентований Panav NV 35 2004 року випуску. VIN НОМЕР_3 , реєстраційний № НОМЕР_7 (Свідоцтва про реєстрацію ТЗ долучено відповідачем до первісного позову);

2)наступного дня відповідачем видано Довіреність, складену на спеціальному бланку нотаріального документа ВРХ № 145835 та посвідчену і зареєстровану 17.08.2012 приватним нотаріусом Карповичем О.М. за № 975, якою мене, ОСОБА_4 уповноважено на користування, експлуатацію, володіння та розпорядження (Генеральна довіреність) цими транспортними засобами ;

3)того ж дня між відповідачем, як фізичною особою та позивачем, як фізичною особою - підприємцем укладено нотаріально посвідчений Договір оренди вказаних транспортних засобів, які Актом прийому-передачі передано позивачу, як фізичній особі підприємцю.

Таким чином, позивач почав здійснювати міжнародні автомобільні перевезення на автомобілі, який формально являється його, а юридично належить учаснику TIR ОСОБА_3 . При цьому, перед кожним виїздом за кордон позивач за зустрічним позовом купував у відповідача книжку TIR, яку здавав після поїздки, а плата за оренду транспортних засобів в еквіваленті 100 доларів С1ІІА сплачувалась щомісячно, навіть коли позивач не працював три місяці у 2013 році через хворобу.

У проміжках між поїздками та в період не використання транспортних засобів вони знаходились на автостоянці відповідача, тому на випадок виникнення необхідності переставити автомобіль в інше місце на стоянці, 16.08.2012 під час реєстрації транспортних засобів позивачем передано відповідачеві другий комплект ключів від автомобіля.

Керуючи зазначеними транспортними засобами 25.07.2015 на вимогу отримувача товару, та, як виявилось, в порушення законодавства Митного союзу, позивачем по зустрічному позову здійснено внутрішнє переміщення вантажу по території Республіки Білорусь, відповідальність за що несе перевізник, тобто власник автомобіля - ОСОБА_5 , який незважаючи на завіряння позивача про компенсацію сплати ним мита і податку у розмірі, який підлягає сплаті у разі надання дозволу транспортного засобу міжнародних перевезень на внутрішні перевезення без урахування тарифних преференцій і пільг митних зі сплати мита і податку на день реєстрації митної Декларації на транспортний засіб, проігнорував дану вимогу Державного митного комітету РБ. Натомість почав вимагати віддати йому автомобіль з напівпричепом в рахунок сплати вищезазначеного мита і податку. Оскільки, сума вказаних платежів неспівмірна з вартістю транспортних засобів, позивач по зустрічному позову вирішив розірвати з відповідачем всі відносини і 26.09,2015 здав до Броварського ВРЕР ДАІ при УДАІ ГУ МВС в Київській області Свідоцтва про реєстрацію ТЗ на імя відповідача та на підставі генеральної Довіреності від 17.08.2012 № 975 бланк ВРХ № 145835 отримав тимчасові Свідоцтва про реєстрацію ТЗ на своє ім`я. Після здійснював міжнародні перевезення вже самостійно, не як учасник TIR, проте, продовжував планувати орендну плату у розмірі 100 доларів СІЛА за кожен місяць.

У відповіді від 15.02.2016 Вих. № 1/15 на листи заступника начальника Мінської регіональної митниці з правоохоронної роботи від 10.12.2015 № 03-2/43234 і від 01.02.2016 03-2/3785, ОСОБА_3 зазначив, що відповідно до Акту прийому-передачі вищезазначених транспортних засобів на підставі відповідного Договору оренди, відповідальність за дотримання законодавства Митного союзу покладається на ОСОБА_4 та він відмовився сплачувати мито і податок у розмірі, який підлягає сплаті у разі надання дозволу транспортному засобу міжнародних перевезень на внутрішні перевезення без урахування тарифних преференційі пільг митних зі сплати мита і податку на день реєстрації митної декларації на транспортний засіб, встановлені Державним митним комітетом РБ. у зв`язку з чим вказаний орган дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_3 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 14.7 Кодексу про адміністративні правопорушення Республіки Білорусь,про що інспектором відділу митних розслідувань Мінської регіональної митниці 26.02.2016 складено відповідний протокол про адміністративне правопорушення, розглянувши який суд Жовтневого район м. Мінська Постановою від 10.03.2016 піддав ОСОБА_3 адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 2 100 000 рублів.

Тоді відповідач продовжив вимагати повернення йому транспортних засобів вже в рахунок сплати вказаного штрафу, але позивач за зустрічним позовом йому відповів.

Позивач по зустрічному позову зазначає, що на підставі генеральної Довіреності 17.05.2016 він розпочав процедуру перереєстрації у Броварському ВРЕР ДА1 при УДАІ ГУ МВС в Київській області (нині ТСЦ МВС 3243) транспортних засобів на своє ім`я і навіть отримав Акти технічного огляду №№5111 та 5112 напівпричепу бортового тентованого Panav NV 35 2004 року випуску, VІN TKPNV49, реєстраційний № НОМЕР_4 та автомобіля Renault Magnum 2006 року випуску, VIN НОМЕР_1 . реєстраційний № НОМЕР_2 .

Однак, поки на вимогу інспектора отримував підтвердження нотаріуса про дійсність генеральної довіреності. Відповідач, маючи другий комплект ключів, в рахунок сплати раніше вказаного штрафу в розмірі 2100000 рублів, забрав з території МРЕВ автомобіль Renault Magnum 2006 року випуску, VIN НОМЕР_1 з напівпричепом бортовим тентовий Panav NV 35 2004 року випуску, VIN НОМЕР_3 .

Вже через тиждень, ОСОБА_3 надав Довіреність, складену на спеціальному бланку нотаріального документа НТВ № 472602 та посвідчену і зареєстровану 24.05.2016 приватним нотаріусом Бурлакою О.В. за № 3852, якою ОСОБА_4 та ОСОБА_6 уповноважив на представництво його інтересів у судах, підприємствах, установах та організаціях Республіки Білорусь з правом передовіри повноважень третім особам.

Позивач по зустрічному позову зазначив, що після припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця 30.01.2017 року він не можу виконувати умови п. 2.1. Договору оренди транспортних засобів щодо використовування транспортних засобів, що орендуються, для здійснення своєї діяльності як фізичної особи - підприємця, а тому з вказаної дати припинено і сам Договір, оскільки він втратив свою силу.

17.05.2016 ОСОБА_3 без попередження, без розірвання Договору оренди та складання відповідного Акту забрав орендовані транспортні засоби в рахунок сплати штрафу в розмірі 2 100 000 рублів згідно Постанови суду Жовтневого району м. Мінська від 10.03.2016 залишеної без змін Постановою Мінського міського суду від 23.09.2016 у справі № 22АП-468, чим позбавив позивача можливості виконувати обов`язки, а саме використовувати транспортні засоби, що орендуються, виключно за їх цільовим призначенням для здійснення вантажних перевезень, чим вчиняє систематичне порушення своїх зобов`язань, як орендодавця, передбачених умовами договору, що являється істотним порушенням договору та закону (ч. 1 ст. 759, ч. 1 cт. 773 ЦК України), згідно п. 10.1. Договору оренди являється підставою для розірвання договору в односторонньому порядку.

За таких обставин позивач за зустрічним позовом вважає, що Договір оренди транспортних засобів від 17.08.2012 № 977 припинений з 17.05.2016 року.

08 вересня 2020 року ухвалою судді Броварського мсіькрайонного суду Київської області Селезньовою Т.В. прийнято до розгляду і відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено вирішити здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до розпорядження № 1298 від 09 грудня 2020 року Щодо призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи, 01.12.20 року Вищою радою правосуддя прийнято рішення про звільнення ОСОБА_7 з посади судді Броварського міськрайонного суду у зв"язку з данням заяви про відставку, томувідповідно до пунктів 2.3.49 та 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010р. № 30 (зі змінами та доповненнями), призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 361/5514/20 (провадження № 2/361/3133/20) з метою заміни головуючої судді Селезньової Т.В.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 грудня 2020 року справа розподілена головуючій судді Радзівіл А.Г.

11 грудня 2020 року ухвалою судді Брроварського міськрайонного суду Київської області прийнято справу до розгляду, призначено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті.

04 березня 2021 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області прийнято зустрічну позовну заяву до спільного розгляду із первісним позовом.

В судовому засіданні представник позивача по первісному позову підтримав позовні вимоги у повному обсязі просив їх задовольнити. Пояснення надав аналогічні змісту позовної заяви, та відзиву на зустрічну позовну заяву. У задоволенні зустрічного позову просив відмовити.

В судовому засіданні представник відповідача по первісному позову просив у задоволенні первісного позову відмовити. Зустрічний позов задовольнити. Пояснення надав аналогічні змісту зустрічного позову.

Суд, заслухавши пояснення представників, дослідивши матеріали справи, встановив обставини у справі і відповідні їм правовідносини, дійшов наступних висновків.

Відповідно ч.1, 2, 3 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно ч.1, 2 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд встановлено, що 17.08.2012 р. між позивачем - ОСОБА_3 ,як орендодавцем, та відповідачем - ОСОБА_4 , як орендарем, було укладено Договір оренди транспортних засобів (далі - Договір), який посвідчено приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Карповичем О.М. та зареєстровано в реєстрі за № 977, відповідно до якого позивач зобов`язався передати належні йому транспортні засоби у користування відповідачу за орендну плату терміном на 10 (десять) років від 17.08.2012 р. до 17.08.2022 р.

На виконання умов Договору, зокрема розділу 3, відповідно до Акту прийому- передачі від 17.08.2012 р., позивач передав, а відповідач прийняв в тимчасове платне володіння та користування наступне належне позивачу майно:

- транспортний засіб, марка - RENAULT, модель - MAGNUM, 2006 року випуску, колір - оранжевий, шасі (рама) №VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 , тип ТЗ - ВАНТАЖНИЙ СІДЛОВИЙ ТЯГАЧ, зареєстрований Броварським ВРЕР ДАІ при УДАІ ГУ МВС України в Київській області 16.08.2012 р., який належить позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 , виданого Броварським ВРЕР ДАІ при УДАІ ГУ МВС України в Київській області 16.08.2012 р.;

- транспортний засіб, марка - РАNAV, модель - NV 35, 2004 року випуску, колір - жовтий, шасі (рама) №VIN: НОМЕР_8 № НОМЕР_4 , тип ТЗ напівпричіп бортовий тентовий, вперше зареєстрований Броварським ВРЕР ДАІ при УДАІ ГУ МВС України в Київській області 16.08.2012 р., який належав позивачу на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , виданого Броварським ВРЕР ДАІ при УДАІ ГУ МВС України в Київській області 16.08.2012 р.

Відповідно до п.5.1. Договору, орендна плата встановлюється в розмірі 100 (сто) гривень на місяць за кожний транспортний засіб без ПДВ.

Відповідно до п.5.2. Договору, орендна плата сплачується готівкою або за заявою орендодавця в безготівковому порядку на особистий рахунок останнього в установі банку не пізніше 17 (сімнадцятого) числа кожного наступного місяця.

Відповідно до п.7.1. Договору, орендар, зокрема, зобов`язується своєчасно здійснювати орендні платежі.

Відповідно ч.1, 2 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у володіння та користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно ч.1, 2, 5 ст. 762 ЦК України за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Плата за найм (оренду) майна вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно ч. 6 ст. 762 ЦК України наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Відповідно ч.1 ст.763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно ч.1, 5 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно ч.1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Сторонами не заперечується, про те, що дійсно між ними був укладений такий договір на умовах які у ньому зазначені, що дійсно транспортний засіб автомобіль та напівпричіп використовувався ОСОБА_4 за цільовим призначенням та відповідно до умов договору.

Доказів того, що ОСОБА_4 сплачувались кошти відповідно до п. 5.1.договору суду не надано та вказані обставини відповідачем не спростовані, а тому із відповідача на користь позивача ОСОБА_3 підлягає стягненню сума заборгованості за період з 17 вересня 2012 року по 17.07.2020 року в розмірі 19000 грн.

Відповідно до п.10.1 Договору, даний Договір розірванню в односторонньому порядку не підлягає, за винятком випадків, коли одна із сторін систематично порушує умови договору та свої зобов`язання.

Відповідно до п.2.1. Договору, транспортні засоби, що орендуються, будуть використовуватися орендарем для здійснення вантажних перевезень та здійснення ним для своєї діяльності як фізичної особи-підприємця.

Відповідно до п.7.1. Договору, орендар, зокрема, зобов`язується використовувати транспортні засоби, що орендуються, виключно за їх цільовим призначенням у відповідності до п.2 Даного Договору.

Дійсно, як вбачається із преамбули Договору та Акту прийому-передачі від 17.08.2012 р., на момент укладення Договору відповідач ОСОБА_4 був зареєстрований у встановленому законом порядку фізичною особою-підприємцем. та відповідно сторони домовилися, що цільовим призначенням вантажного сідлового тягача та напівпричіпа за Договором є використання їх орендарем у своїй підприємницькій діяльності для вантажних перевезень, що й значилося основним видом економічної діяльності відповідача згідно із відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (КВЕД 49.41 Вантажний автомобільний транспорт).

Як вбачається із витягу із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, повноважною особою Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області за рішенням відповідача 30.01.2017 р. було проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем (номер запису 5004883).

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що невиконання відповідачем ОСОБА_4 взятих на себе зобов`язань передбачених умовами договору є систематичними порушеннями, які є підставою для розірвання договору оренди транспортних засобів укладеного 17.08.2012 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідченого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Карповичем О.М. та зареєстровано в реєстрі за № 977.

Відповідно ч.1, 2, 3 ст. 653 ЦК Україниу разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Таким чином зважаючи на вищевказану норму та встановлені обставини, які стали підставою розрівання договору, позовні вимоги за зустрічним позовом про встановлення дати із якого вважати договір розірваним, тобто з 17 травня 2016 року, задоволенню не підлягають. Тобто слід вважати момент розірвання укладеного між сторонами договору момент набрання рішення суду законної сили.

Відповідно до п.8.1. Договору, транспортні засоби повинні бути повернені орендодавцю по закінченні терміну оренди за п.4 Даного Договору у справному стані з рахуванням нормального зносу, що виник у період експлуатації.

Відповідно до п.8.2. Договору, повернення транспортних засобів відбувається за актом прийому-передачі.

Таким чином, враховуючи, що суд дійшов висновку про розірвання Договору оренди транспортних засобів від 17.08.2012 р.,тому повинні бути виконанні і умови договору, а саме п. 8.1.

Вимога позивача в частині зобов`язання ОСОБА_4 негайно повернути ОСОБА_3 за актом прийому-передачі у справному технічному стані транспортні засоби - вантажний сідловий тягач RENAULT MAGNUM, 2006 року випуску, шасі (рама) № VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 , та напівпричіп бортовий тентований PANAV NV 35, 2004 року випуску, шасі (рама)VIN: НОМЕР_3 , реєстраційний № НОМЕР_4 , підлягає до задоволення.

Щодо вимог позивача по зустрічному позову, а саме визнання за ним права власності на транспортні засоби - вантажний сідловий тягач RENAULT MAGNUM, 2006 року випуску, шасі (рама) №VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 ; та напівпричіп бортовий тентований PANAV NV35, 2004 року випуску, шасі (рама) №VIN: НОМЕР_3 , реєстраційний № НОМЕР_4 , слід зазначити наступне.

Так, із матеріалів справи вбачається, що транспортні засоби - вантажний сідловий тягач RENAULT MAGNUM, 2006 року випуску, шасі (рама) №VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 ; та напівпричіп бортовий тентований PANAV NV35, 2004 року випуску, шасі (рама) №VIN: НОМЕР_3 , реєстраційний № НОМЕР_4 , належать ОСОБА_3 на підставі свідоцтв про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 , виданого Броварським ВРЕР ДАІ при УДАІ ГУ МВС України в Київській області 16.08.2012 року та на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_10 , виданого Броварським ВРЕР ДАІ при УДАІ ГУ МВС України в Київській області 16.08.2012 року, інших належних, достовірних та достатніх доказів вважати, що ОСОБА_3 є недобросовісним набувачем чи будь яких доказів, що зазначене майно йому не належить, а належить саме ОСОБА_4 суду не надано.

Тому підстав для задоволення вимог в цій частині суд не вбачає.

Відповідно ч. 1, 2, 3 ст. 133 ЦПК Українисудові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомог у.

Відповідно ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача .

Відповідно ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Матеріалах справи міститься квитанція № 27 від 14.08.2020 року про сплату судового збору в розмірі 2522 грн. 40 коп., договір № 1-112 про надання правової (правничої) допомоги від 20.07.2020 р. укладений із адвокатом ОСОБА_1 , квитанція до прибуткового касового ордеру № 1-112 від 20 липня 2020 року на суму 5000,00 грн., які як зазначено сплачено на підставі договору № 1-112 від 20 липня 2020 року, а тому зважаючи на те, що позовні вимоги за первісним позовом були задоволенні, суд дійшов висновку про стягнення вказаних витрат із відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст. 264, 265, 268 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання договору, зобов`язання вчинити дії, стягнення коштів, - задовольнити.

Розірвати договір оренди транспортних засобів, укладений 17.08.2012 р. між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , який посвідчено приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Карповичем О.М. та зареєстровано в реєстрі за № 977.

Зобов`язати ОСОБА_4 повернути ОСОБА_3 за актом прийому-передачі у справному технічному стані транспортні засоби - вантажний сідловий тягач RENAULT MAGNUM, 2006 року випуску, шасі (рама) №VIN: НОМЕР_1 , реєстраційний № НОМЕР_2 ; та напівпричіп бортовий тентований PANAV NV35, 2004 року випуску, шасі (рама) №VIN: НОМЕР_3 , реєстраційний № НОМЕР_4 .

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошові кошти у вигляді несплаченої орендної плати в розмірі 19 000,00 грн.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати в загальному розмірі 7522 грн.40 коп.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання договору розірваним та визнання права власності, -відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду Київської області через Броварський суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.