Номер провадження: 22-ц/813/8822/21
Головуючий у першій інстанції Петрюченко М. І.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

06.08.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Громіка Р.Д.,

суддів Драгомерецького М.М., Дришлюка А.І.,

розглянувши заяву адвоката Куренної Вероніки Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» про визнання зобов`язань за кредитним договором припиненими у зв`язку з їх виконанням,

ВСТАНОВИВ:

15 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» про визнання зобов`язань за кредитним договором припиненими у зв`язку з їх виконанням, згідно якого просить суд визнати правовідносини між ним та ПАТ «МТБ Банк» за Кредитним договором та додатковою угодою №4 від 04.06.2008 до Договору про обслуговування міжнародної платіжної картки №1184 від 21.01.2003 припиненими з 03.04.2018р.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 29 квітня 2021 року позов ОСОБА_1 до ПАТ «МТБ Банк» про визнання зобов`язань за кредитним договором припиненими у зв`язку з їх виконанням задоволено повністю.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, ПАТ «МТБ Банк» звернулось до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 14 червня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ПАТ «МТБ Банк» на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 29 квітня 2021 року.

02 серпня 2021 до Одеського апеляційного суду надійшла заява адвоката Куренної В.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову, в якій заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення виконавчих проваджень №63022518 від 14.09.2020р. та №63023099 від 14.09.2020р., зведене виконавче провадження №63023296, з примусового виконання виконавчих листів по справі №2-4353/11, виданих Приморським районним судом м. Одеси, які знаходяться у приватного виконавця Колечко Д.М.

Вказана заява мотивована тим, що предметом позову позивача є визнання кредитних правовідносин між ним та ПАТ «МТБ Банк» припиненими з 03.04.2018 року у зв`язку з повним виконанням. Проте, зловживаючи своїми правами апелянт постійно відкриває виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-4353/11. Так за заявою банка були відкриті виконавчі провадження спочатку в Першому Приморському відділі ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області, потім у Другому Приморському відділі ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області (а.с. 22-26, т. 1). Наразі ці виконавчі провадження завершені, проте за заявою банка було відкриті ще виконавчі провадження № 63023099 та № 63022518 від 14.09.2020 року у приватного виконавця Колечко Д.М., які були об`єднані в зведене виконавче провадження № 63023296 (а.с. 43-44, 66-67, т. 1). При цьому, представником позивача була направлена заява до приватного виконавця Колечко Д.М. з проханням закінчити виконавчі провадження у зв`язку з повним виконанням кредитних зобов`язань, та були надані докази такого виконання, а саме квитанцію № QS91709101 від 03.04.2018 року про сплату боргу у розмірі 73 111 грн 74 коп.. Проте приватним виконавцем було відмовлено у завершенні виконавчих проваджень. Отже, банк намагається повторно стягнути з позивача сплачений борг, що і стало підставою для звернення з позовом.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши подану заяву про забезпечення позову, апеляційний суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову з огляду на наступне.

Згідно з ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 149 ч. 2 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яким він звернувся або має намір звернутися.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до вимог постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків право на справедливий і відкритий розгляд у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

У п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Шмалько проти України» зазначено, що право на суд є одним з аспектів доступу до правосуддя, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу, забороною вчиняти певні дії,забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі,або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання та інше.

Види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

Таким чином, метою вжиття заходів забезпечення позову є уникнення можливого порушення прав та охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи - позивача. Вжиття заходів до забезпечення позову сприяє запобіганню порушення прав позивача на час вирішення спору в суді, а в разі задоволення позову забезпечує можливість відновлення його порушених прав. Натомість невжиття зазначених заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яким він звернувся або має намір звернутися.

При цьому, заходи про забезпечення позову повинні бути співрозмірними із заявленими позовними вимогами. Співрозмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків забезпечення позову.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду із позовом про визнання зобов`язань за кредитним договором припиненими у зв`язку з їх виконанням, який був обґрунтований тим, що 02.07.2012р. Приморським районним судом м.Одеса по справі №2-4353/11 винесено рішення про стягнення з Позивача на користь Відповідача заборгованості за Додатковою Угодою №4 від 04.06.2008 до Договору на обслуговування міжнародної платіжної картки №1184 від 21.01.2003 в розмірі 73 111,74 грн. У виконавчому листі, який був виданий банку по вищевказаній справі зазначено про стягнення з нього (Позивача) заборгованості у розмірі 73 111,74 грн., що еквіваленті по курсу НБУ (7,9877 грн. за 1 дол. США) станом на 14.02.2021 складає 9153,04 дол. США. Позивачем повністю виконано обов`язок перед ПАТ «МТБ» Банк та погашено заборгованість по кредиту згідно із Додатковою угодою №4 від 04.06.2008 до Договору про обслуговування міжнародної платіжної картки №1184 від 21.01.2003 в розмірі 73 111,74 грн.

Апеляційний суд звертає увагу, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили (пункт 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Оскаржуване судове рішення, яким позов ОСОБА_1 про визнання зобов`язань за кредитним договором припиненими у зв`язку з їх виконанням, не набрало законної сили.

Отже, обраний заявником спосіб забезпечення позову не відповідає його меті та завданням цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні заяви адвоката Куренної В.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви адвоката Куренної Вероніки Володимирівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , про забезпечення позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «МТБ Банк» про визнання зобов`язань за кредитним договором припиненими у зв`язку з їх виконанням відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду Р.Д. Громік

М.М. Драгомерецький

А.І. Дришлюк