Справа № 644/ 6682 /21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2021 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Сітало А.К.,

за участю секретаря Трач М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова подання головного державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Васильєвої А.С. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 ,-

в с т а н о в и в :

До Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшло вказане подання, в якому головний державний виконавець Індустріального відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) - Васильєва А.С. просить тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України, без вилучення паспортного документа, громадянину України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до виконання зобов`язань за виконавчим написом № 1563, виданим 04.06.2019 року приватний нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жидєльовою А.ІО.

В обґрунтування подання державний виконавець посилається на те, що на виконанні Індустріального відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) знаходиться виконавче провадження № 59400997 з виконання виконавчого напису № 1563 приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Жидєльової А.ІО., який видано 04.06.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики у розмірі 937 000,00 грн. та витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису в розмірі 1700,00 грн., вся заборгованість складає 938700,00 грн.

24.06.2019 року старшим державним виконавцем Ісаєнко А.В. відкрито виконавче провадження № 59400997 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 1563 від 04.06.2019 року. 24.06.2019 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та внесені до відповідних реєстрів обтяжень.

Незважаючи на це, виконавчий напис на сьогоднішній день боржником не виконано, будь яких дій спрямованих на його виконання боржником не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".

Під час виконання виконавчого напису виконавцем встановлено, що нерухоме, належне боржнику на праві власності, відсутнє. Крім того, у боржника при примусовому виконанні рішення виявлені розрахункові рахунки в банківських установах, на які державним виконавцем накладено арешт. На рахунках недостатньо грошових коштів для виконання.

У зв`язку з невиконанням боржником своїх зобов`язань, до Московського відділу поліції ГУНП у Харківській області було направлено заяву про вчинення злочину.

На адресу відділу 21.08.2020 року надійшла відповідь Московського відділу поліції ГУНП в Харківській області, якою встановленого проведеною перевіркою відомостей, достатніх для внесення матеріалів перевірки до ЄРДР не встановлено.

Згідно відповіді від 23.06.2021 року в МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником автотранспортні засоби.

Згідно відповіді № від 23.06.2021 року на запит №106545907 від 23.06.2021 року до Пенсійного фонду України про осіб- боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи встановлено, інформацію не знайдено.

Згідно відповіді № від 23.06.2021 року на запит №106545906 від 23.06.2021 року до Пенсійного фонду України щодо осіб-боржників, які отримують пенсію інформацію не знайдено.

Згідно відповіді на запит №106545916 від 23.06.2021 року до Державної Фіскальної служби України про джерела отримання доходів боржника-фізичної особи -знайдено інформацію щодо боржника.

Згідно відповіді на запит №106545741 від 23.06.2021 року до Державної Фіскальної служби про номери рахунків, відкритих юридичними особами та/або фізичними особами-підприємцями, за боржником зареєстровані відкриті рахунки в фінансових установах.

Згідно Витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних-осіб-підприємців та громадських формувань від 05.07.2021 року боржника за жодною адресою не зареєстровано.

Згідно відповіді на запит №107679781 від 07.07.2021 року до Державної прикордонної служби України щодо перетину боржником державного кордону, інформація відсутня.

09.07.2021 року державний виконавець здійснив вихід за адресою вказаною у виконавчому документі, але перевірити майновий стан не виявилось можливим.

Таким чином, державним виконавцем вжиті передбачені законом заходи примусового виконання виконавчого напису, які не спонукали боржника до вжиття будь-яких дій, спрямованих на виконання покладених на нього обов`язків.

Державний виконавець зазначає, що вказані свідомі дії боржника, що полягають у навмисному невиконанні обов`язків, передбачених статтею 19 Закону, і є доказом ухилення боржника від виконання покладених на нього обов`язків.

Встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України є пропорційним меті його застосування, адже не спричинить такої шкоди боржнику, яка б переважала шкоді, що заподіюється стягувачу внаслідок тривалого невиконання боржником виконавчого напису.

Враховуючи, що у відповідності до положень ч. 4 ст. 441 ЦПК України, розгляд даної категорії справ є негайним, суд вважає можливим розгляд подання без участі державного виконавця, якому відомо про необхідність явки в судове засідання та без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб.

Дослідивши подання та додані до нього матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги подання, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду зазначеного подання, суд прийшов до наступних висновків.

На примусовому виконанні Індустріального відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) знаходиться виконавче провадження № 59400997 з примусового виконання виконавчого напису № 1563 приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Жидєльової А.ІО., який видано 04.06.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості за договором позики у розмірі 937000,00 грн. та витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису в розмірі 1700,00 грн., а всього підлягає стягненню - 938700,00 грн.

24.06.2019 року старшим державним виконавцем Ісаєнко А.В. відкрито виконавче провадження № 59400997 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 1563 від 04.06.2019 року.

В ході примусового виконання рішення суду, державним виконавцем 24.06.2019 року винесено постанову про арешт майна боржника та внесені відомості до відповідних реєстрів обтяжень.

Незважаючи на це, виконавчий напис на сьогоднішній день боржником не виконано, будь яких дій спрямованих на його виконання боржником не здійснено.

Станом на дату звернення до суду з даним поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, заборгованість боржника ОСОБА_1 складає 938 700,00 гривень.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням.

Статтею 28 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Згідно ч.3 ст.441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері. Зазначеним Законом не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника до виконання своїх зобов`язань.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст. 6 цього Закону, громадянинові України у випадку, якщо діють неврегульовані договірні зобов`язання, то до виконання зобов`язань або розв`язання спору може бути відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон.

Згідно з ч. ч. 2, 4 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п. п. 1-9 ч. 1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання таких зобов`язань.

Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

Слід зазначити, що право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Судом не встановлено будь-яких свідомих дій боржника, спрямованих на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, оскільки в матеріалах подання відсутні відомості про виклик боржника та виходи державного виконавця до місця його проживання з метою встановлення об`єктивних обставин (тривале відрядження, хвороба, тощо), що можуть заважати виконанню рішення суду.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Аналізуючи зазначене, враховуючи вимоги Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», яким регулюється порядок та випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, суд дійшов висновку, що до подання не надано всіх необхідних доказів, які б свідчили про ухилення боржника від виконання зобов`язання, а також не вбачається наявності обґрунтованого припущення, що вирішення питання про заборону боржникові виїзду за кордон сприятиме виконанню зобов`язання, у зв`язку з чим, подання не підлягає задоволенню.

Таким чином, суд приходить до висновку, що зазначене вище не свідчить про свідоме ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням.

З матеріалів, долучених до подання не вбачається підстав для обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України, оскільки подання обґрунтовується лише перебуванням останнього у статусі боржника.

Суд вважає, що сама по собі наявність у боржника невиконаного зобов`язання не є безумовною підставою для обмеження його права виїзду за межі України, і викладених у поданні доводів недостатньо для обмеження права боржника у виїзді за межі України, оскільки суду не надано жодних фактів, які б свідчили про наміри боржника виїхати за межі України з метою уникнення виконання грошового зобов`язання.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що подання державного виконавця задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 260-261, 441, ЦПК України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України»,суд -

П О С Т А Н О В И В :

Подання головного державного виконавця Індустріального відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Васильєвої А.С. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Копію ухвали направити ініціатору подання для відома.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали складено 06.08.2021 року.

Суддя: А. К. Сітало