Єдиний унікальний номер справи 357/2172/21
Провадження №22-ц/824/7075/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2021 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Сас Ю.В.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області про визнання незаконним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання незаконним та скасування рішення.

В обґрунтування позову зазначив, що 16.02.2016 р. між ним та Головним управлінням Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру в Київській області було укладено договір оренди землі на земельну ділянку площею 37,6486 га, яка розташована на території Розаліївської сільської ради Білоцерківського району Київської області, для ведення фермерського господарства, кадастровий номер :01:001:0060 та договір оренди землі на земельну ділянку площею 51,8348 га, яка розташована на території Розаліївської сільської ради Білоцерківського району Київської області, для ведення фермерського господарства, кадастровий номер :01:001:0046, строком на 7 років.

24.02.2021 року Узинською міською радою Білоцерківського району Київської області було прийнято Рішення №04-228/2021 «Про розірвання договорів оренди землі від 16.02.2016 року з гр. ОСОБА_1 щодо земельної ділянки площею 51,8348 га з кадастровим номером :01:001:0046 та земельної ділянки площею 37,6486 га з кадастровим номером :01:001:0060».

Позивач вважає таке рішення незаконним, оскільки відповідач, не будучи стороною договорів, не може виступати з ініціативою їх розірвання в односторонньому порядку, оскільки він не є стороною зобов`язання. Крім того, підставою прийняття відповідачем оскаржуваного рішення стала саме несплата позивачем орендної плати, однак зобов`язання щодо сплати орендної плати належним чином виконується, а тому, підстави для одностороннього розірвання договорів оренди відсутні.

У зв`язку з вищевикладеним позивач просив суд визнати незаконним та скасувати рішення Узинської міської ради №04-228/2021 «Про розірвання договорів оренди землі від 16.02.2016 року з гр. ОСОБА_1 щодо земельної ділянки площею 51,8348га з кадастровим номером :01:001:0046 та земельної ділянки площею 37,6486 га з кадастровим номером :01:001:0060».

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2021 року в задоволенні вищезазначеного позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, позивач направив апеляційну скаргу, оскаржуване рішення вважає незаконним, та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та є помилковими. У зв`язку з цим апелянт просив апеляційний суд рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

01 червня 2021 року до Київського апеляційного суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він, не погоджуючись із викладеними у апеляційній скарзі доводами, просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що вказане рішення не відповідає наведеним вимогам з огляду на наступне:

В ході розгляду справи судом встановлено, що 16 лютого 2016 року між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення (для ведення фермерського господарства) загальною площею 37,6486 га з кадастровим номером :01:001:0060, яка знаходиться на території Розаліївської сільської ради Білоцерківського району Київської області зі строком на 7 років зі сплатою орендної плати, яка вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 96 295 грн. 27 коп. на рік, що становить 8 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

16 лютого 2016 року року між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області та ОСОБА_1 складено акт приймання-передачі земельної ділянки згідно з договором оренди землі від 16 лютого 2016 року, за яким ОСОБА_1 прийняв земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0060 площею 37,6486 га цільове призначення для ведення фермерського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована на території Розаліївської сільської ради Білоцерківського району Київської області.

24.02.2016 року державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області Рисак О.О. було проведено державну реєстрацію вказаного договору оренди землі, за індексним номером 28415029.

16 лютого 2016 року між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області та ОСОБА_1 укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільського господарського призначення (для ведення фермерського господарства) загальною площею 51,8348 га з кадастровим номером :01:001:0046, яка знаходиться на території Розаліївськогї сільської ради Білоцерківського району Київської області зі строком на 7 років зі сплатою орендної плати, яка вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 132 579 грн. 86 коп. на рік, що становить 8 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

16 лютого 2016 року року між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області та ОСОБА_1 складено акт приймання-передачі земельної ділянки згідно з договором оренди землі від 16 лютого 2016 року, за яким ОСОБА_1 прийняв земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0046 площею 51,8348 га цільове призначення для ведення фермерського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована на території Розаліївської сільської ради Білоцерківського району Київської області.

14.03.2016 року державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області Набок В.М. було проведено державну реєстрацію вказаного договору оренди землі, за індексним номером 28716081.

Згідно п. 35 Договорів оренди від 16.02.2016 року розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається у разі систематичної несплати (більше трьох місяців) орендної плати або недотримання строків, визначених підпунктом 1 пункту 29 цього договору, розроблення та подачі орендодавцю затвердженої нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Згідно наказу Головного управління Держгеокадастру у Київській області про передачу земельних ділянок державної власності у комунальну власність №33-ОТГ від 14 грудня 2020 року, Узинській міській громаді Білоцерківського району Київської області передано у комунальну власність земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності загальною площею 152,5602 га, в тому числі, земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:0046 площею 51,8348 га та :01:001:0060 площею 37,6486 га.

14 грудня 2020 року між Головним управлінням Держгеокадастру у Київській області та Узинською міською громадою Білоцерківського району Київської області складено акт приймання-передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення із державної в комунальну власність, згідно з додатком.

18.01.2021 року державним реєстратором Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області Юр`євою О.О. було проведено державну реєстрацію вказаного права на земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:0046 площею 51,8348 га та :01:001:0060 площею 37,6486 га, за індексними номерами 56198775 та 56198436 відповідно.

Згідно інформації з Головного управління ДПС у Київській області, у зв`язку з систематичною несплатою (більше трьох місяців) орендної плати, відповідно до п. 35 договорів оренди землі від 16.02.2016 року, ч. 4 ст. 31 Закону України «Про оренду землі», враховуючи рекомендації постійної комісії з питань агропромислового комплексу, земельних, водних, лісових ресурсів, екології, використання надр та приватизації, Узинська міська рада вирішила розірвати договори оренди землі від 16.02.2016 року з гр. ОСОБА_1 щодо земельної ділянки площею 51,8348 га з кадастровим номером :01:001:0046 та земельної ділянки площею 37,6486 га з кадастровим номером :01:001:0060, що підтверджується Рішенням Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області Четвертої сесії VIII скликання від 24 лютого 2021 року №04-228/2021 «Про розірвання договорів оренди землі від 16.02.2016 року з гр. ОСОБА_1 щодо земельної ділянки площею 51,8348 га та земельної ділянки площею 37,6486 га з кадастровим номером :01:001:0046 та земельної ділянки площею 37,6486 га з кадастровим номером :01:001:0060».

Згідно листа Головного управління ДПС у Київській області №3282/5/10-36-24-03 від 18.02.2021 року в період 2016 - 2019 роки відповідно до облікових даних ІТС «Податковий блок» інформація щодо наявних договорів по гр. ОСОБА_1 була відсутня. Станом на 17.02.2021 року гр. ОСОБА_1 сплата по орендній платі з фізичних осіб відсутня.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що орендарем не сплачувалися кошти за оренду спірної землі, відтак орендодавець обґрунтовано прийняв рішення про розірвання договору.

З таким висновком колегія суддів погодитись не може з огляду на наступне:

У відповідності до ст. 4 ЦПК України судовому захисту підлягають лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси особи.

Згідно ч. 1 ст. 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до ст. 15 вказаного Закону орендна плата є істотною умовою договору оренди землі.

З наведених норм вбачається, що тим благом, яке орендодавець отримує в результаті передання в оренду землі, є орендна плата. Таким чином, за умови коли орендодавець отримує плату за передає в користування землю, фактично його право не порушується, не зважаючи на те, чи вносилася така орендна плата безпосередньо орендарем або здійснювалася іншої особою. Дане питання стосовно наявності підстав у такої іншої особи сплачувати таку орендну плату відноситься до компетенції відповідних органів, однак жодним чином не може обґрунтовувати порушення прав орендодавця.

Ст. 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. При цьому сторона самостійно несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов суд може приймати та покладати в основу рішення по справі лише ті обставини, які були доведені сторонами. При цьому сторона сама визначає обсяг та достатність доказів, що надає до суду, а витребування таких доказів судом самостійно без наявності передбачених законом підстав у чітко визначених випадках було б порушення принципу змагальності сторін в судовому процесі, що є неприпустимим.

В ході розгляду справи було встановлено, що орендна плата за спірними ділянками на адресу власника землі сплачувалася, однак така сплата здійснювалася не безпосередньо ОСОБА_1 , а фермерським господарством «Гармонія Сої», на підтвердження чого позивачем було представлено до суду відповідні платіжні документи (т. 1 а.с. 47-99).

Відповідач, стверджуючи про те, що вказані кошти сплачувалися таким фермерським господарством в якості орендної плати за інші земельні ділянки, тим не менш такі свої твердження належним чином не довів, відповідних доказів з цього приводу до суду не представив. За таких умов у суду відсутні підстави для прийняття вказаних тверджень, що в свою чергу призводить до відсутності підстав для невизнання підтвердженого відповідними доказами факту сплати орендної плати саме за спірними договорами оренди земельних ділянок з кадастровими номерами :01:001:0060 та :01:001:0046.

За таких умов ті підстави, які суд першої інстанції поклав в основу свого рішення, не можуть бути прийняті колегією суддів апеляційного суду.

В той же час, з точки зору колегії суддів, позов все ж не підлягає до задоволення, однак з інших, ніж зазначено судом першої інстанції підстав.

Як вже зазначалося вище, судовому захисту підлягають порушені, невизнані, оспорювані права особи, яка звернулась з позовом до суду.

Своє право на оскарження рішення Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що з його точки зору вказане рішення порушує його права з огляду на такий наслідок вказаного рішення як розірвання існуючого договору оренди землі.

У відповідності до ч. 3 ст. 31 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимоги однієї зі сторін, договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому Законом. Аналогічна норма міститься і в п. 34 оскаржуваного договору. Хоча п. 35 вказаного договору і передбачає можливість розірвання договору у результаті систематичної несплати орендної плати, таке розірвання договору оренди землі також потребує відповідного рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, і це також не заперечується сторонами, що рішення суду про розірвання договору оренди землі не ухвалювалось. За таких умов, вказаний договір є чинним і на даний час. В свою чергу рішення Узинської міської ради Білоцерківського району Київської області не породжує тих правових наслідків, про які казав позивач, відтак, не порушує його прав, що в свою чергу призводить до відсутності підстав для їх судового захисту.

Таким чином, з огляду на вищевказане, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зміни рішення суду першої інстанції в частині мотивів відмови у задоволенні позову.

У відповідності до положень ст. 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення серед іншого є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 березня 2021 року в частині мотивів відмови у задоволенні позову змінити.

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько