Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.07.2021 Справа №607/2038/21

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючої Черніцької І.М.

- при секретарі судового засідання Скала В.І.

з участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника Державної казначейської служби Сивак С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, третя особа Чортківський районним відділ поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про відшкодування моральної шкоди в розмірі 100 000 грн. завданої внаслідок бездіяльності органу досудового розслідування при здійсненні досудового розслідування кримінального провадження №0000212.

В обґрунтування вимог позивач вказав, що 27 квітня 2016 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000212 внесено відомості про кримінальне правопорушення з боку начальника відділу Держгеокадастру в Чортківському районі Тернопільської області за ч. 1 ст. 367 КК України. Дане кримінальне провадження на протязі 2016 2018 років неодноразово закривалось за постановами слідчого, які у подальшому були скасовані слідчими суддями. Останній раз 30 листопада 2018 року слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000212. Вказану постанову він не отримував, у зв`язку з цим він звернувся зі скаргою до слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області. В судовому засіданні 29 січня 2021 року при розгляді справи №608/1125/16-к йому вручено копію постанови від 30 листопада 2018 року, яка оскаржена ним до суду.

Вважає, що органом досудового розслідування допущено неефективне розслідування, про що зазначено в ухвалах слідчих суддів. Зокрема, слідчим не проведено його допит, одночасний допит свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та його, як потерпілого, для з`ясування всіх обставин справи, не здійснено запити до центрального апарату Держземагенства щодо надання потрібної інформації. Слідчим не виконано вимог слідчих суддів зазначених в ухвалах про скасування постанов про закриття кримінального провадження.

Вважає, що мають місце системні, тривалі порушення законності, неефективність досудового розслідування.

Вказаними порушеннями йому спричинено моральну шкоду, яку оцінює у розмірі 100 000 грн. Зокрема, впродовж тривалого часу він був вимушений витрачати час відвідуючи судові засідання у судах, втратив звичний спосіб життя.

Посилаючись на наведене та норми ст. 1176 ЦК України, просив задовольнити позов.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08 лютого 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

12 березня 2021 року представник Головного управління національної поліції в Тернопільській області подав відзив на позов. Вказав, що позивач неодноразово використовував своє право, передбачене КПК України, на оскарження бездіяльності або дій слідчого, звертаючись до суду з відповідними заявами, і судами прийняті відповідні рішення, які є сатисфакцією на неправомірні, на думку позивача, дії органів поліції, а його права було поновлено. Абсолютно безпідставними є твердження позивача про бездіяльність слідства в кримінальному провадженні. Так, відповідно до матеріалів кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні було проведено ряд слідчих та інших процесуальних дій.

В ході досудового розслідування у кримінальному провадженні потерпілий ОСОБА_1 допитувався неодноразово, ним не було заявлено жодного клопотання про проведення слідчих та інших процесуальних дій. Таким чином, слідчим вчиняються дії по даному кримінальному провадженню, і твердження позивача про бездіяльність відповідача не відповідають фактичним обставинам справи.

Крім того, свої вимоги про відшкодування моральної шкоди позивач обґрунтовує тим, що внаслідок незаконних дій органів досудового розслідування протягом тривалого часу, винну особу до кримінальної відповідальності не притягнуто, та йому як потерпілому було завдано значної моральної шкоди, що виразилось у незаконних рішеннях слідчих з приводу затягування досудового розслідування, закриття та зупинення кримінального провадження, які неодноразово скасовувались судами. Можливість прийняття стороною кримінального провадження процесуального рішення і подальше скасування цього рішення у встановленому порядку передбачено нормами КПК України. Саме по собі скасування слідчими суддями постанов про закриття кримінальних проваджень не свідчить про завдання позивачу моральної шкоди та бездіяльність слідчих і прокурорів й причинний зв`язок між ними. Позивач не надав достатніх та допустимих доказів на підтвердження доводів про заподіяння йому моральної шкоди. При цьому, сам факт закриття кримінального провадження не тягне наслідок цивільно-правового характеру і не може бути доказом того, що дії та бездіяльність відповідача заподіяли позивачу моральної шкоди. Судовий контроль на стадії досудового розслідування, внаслідок якого постановлені ухвали слідчих суддів, не є достатньою підставою для висновку про протиправність дій відповідачів і притягнення їх до відповідальності.

Для відшкодування моральної шкоди необхідно встановити та довести наявність усіх складових елементів цивільного правопорушення, зокрема позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження заподіяння йому моральної шкоди та причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та моральною шкодою. Доводи позивача зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями, які приймалися посадовими особами у кримінальному провадженні та, за його твердженням, з їх бездіяльністю. Натомість, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження порушення його особистих немайнових чи процесуальних прав, завдання шкоди його здоров`ю та душевних страждань, а отже заподіяння йому внаслідок бездіяльності відповідача моральної шкоди.

Крім того, розмір моральної шкоди в розмірі 100 000 грн. жодним чином не аргументований, позов не містить жодних розрахунків та документів на підтвердження нанесення позивачу моральної шкоди.

Посилаючись на наведене, просив відмовити у задоволенні позову.

29 березня 2021 року позивач ОСОБА_1 подав відповідь на вказаний відзив. Зазначив, що посилання відповідача на норми ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» є недоречними, оскільки вказаний закон стосується відшкодування шкоди підозрюваним, обвинувачем, особам, що незаконно були притягненні до адміністративної відповідальності. Він не належить до перелічених вище осіб, тому і звернувся про відшкодування моральної шкоди на загальних підставах в порядку ч. 6 ст. 1176 ЦК України.

29 березня 2021 року ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання, залучено до участі в справі в якості третьої особи Чортківський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області.

27 травня 2021 року представник Державної казначейської служби України подав відзив на позовну заяву. Вказав, що звертаючись до суду з даним позовом, позивач вказує на те, що невчинення посадовими особами Головного управління Національної поліції в Тернопільській області покладених на них чинним законодавством обов`язків завдало йому душевні та моральні страждання, нервові стреси через необхідність докладати додаткові зусилля для захисту своїх прав, а тому він має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав. На підтвердження вказаних обставин до позову долучено відповідні ухвали Чортківського районного суду Тернопільської області, якими скасовано постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

Оцінка ефективності досудового розслідування обґрунтована позивачем тим, що слідчими органу досудового розслідування не проведено усього обсягу необхідних слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, а постановами слідчих вирішувалося питання закриття кримінального провадження. Ухвали слідчих суддів, якими задоволено скарги ОСОБА_1 та скасовано постанови слідчого про закриття кримінального провадження, не мають приюдиційного значення при вирішенні даного спору.

В той же час, постанови слідчих органу досудового розслідування про закриття кримінальних проваджень оскаржені позивачем до суду та скасовані, що свідчить про реалізацію ним права на оскарження процесуальної діяльності слідчого в порядку статей 303-308 КПК України і не є безумовним доказом неправомірності процесуальних рішень, дій чи бездіяльності у розумінні статті 1176 ЦК України. При цьому, лише незгода позивача з прийнятими слідчими процесуальними рішеннями, які були ним оскаржені в передбаченому КПК України порядку, не свідчить про наявність правових підстав для відшкодування йому моральної шкоди в межах відповідного кримінального провадження.

З огляду на викладене в сукупності, позивачем не доведено належними та допустимими доказами, у встановленому ЦПК України порядку, наявність неправомірних дій органу досудового розслідування, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. З наведеного слідує відсутність елементів делікту, внаслідок якого виникають цивільні права та обов`язки, а тому правові підстави для відшкодування заявленої до стягнення моральної шкоди відсутні. Підсумовуючи наведене, заявлені ОСОБА_1 вимоги є необгрунтовані, документально не підтверджені, не базуються на вимогах чинного законодавства та не підлягають до задоволення.

Посилаючись на наведене, просив відмовити у задоволенні позову.

03 червня 2021 року позивач ОСОБА_1 подав відповідь на вказаний відзив. Вказав, що прийняття слідчим суддею ухвал, якими повернуто матеріали кримінального провадження для продовження здійснення досудового розслідування та зобов`язання слідчого вчинити окремі процесуальні дії є достатньою підставою для застосування до спірних правовідносин норм, які покладають на відповідачів відповідальність за завдання шкоди.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав, з підстав викладених у позовній заяві.

Представник Державної казначейської служби Сивак С.В. позов не визнала, зіславшись на обставини, які викладені у відзиві на позовну заяву, просила у задоволенні позову відмовити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, хоча по час та місце його буди повідомлені належним чином.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини.

Як слідує з витягу з ЄРДР кримінального провадження №0000212, 27 квітня 2016 року на адресу Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області надійшла ухвала Чортківського районного суду від 25 квітня 2016 року про внесення відомостей до ЄРДР про вчинення злочину, передбаченого за ч. 1 ст. 367 КК України з боку службових осіб Держгеокадастру в Чортківському району. Вказані дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 367 КК України.

З відповіді Чортківського районного відділу поліції ГУНП в Тернопільській області від 09 березня 2021 року, пояснень сторін та матеріалів кримінального провадження встановлено, що у кримінальному провадженні №0000212 було проведено такі слідчі та процесуальні дії:

-18 травня 2016 року направлено запит начальнику Чортківського ВП щодо витребування і долучення до кримінального провадження матеріалів ЄО за письмовим повідомленням ОСОБА_1 ;

-19 травня 2016 року ОСОБА_1 вручено пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, а також допитано його в якості потерпілого;

-20 травня 2016 року допитано начальника відділу Держгеокадастру в Чортківському районі ОСОБА_2 в якості свідка;

-20 травня 2016 року оглянуто добровільно надані ОСОБА_2 копії документів, які долучені до матеріалів кримінального провадження, а саме: наказ за №18-К від 16 лютого 2016 року про призначення ОСОБА_2 на посаду начальника відділу Держгеокадастру в Чортківському районі; наказ про розподіл обов`язків між начальником відділу та заступником начальника відділу Держгеокадастру в Чортківському районі; заяву ОСОБА_1 від 03 березня 2016 року про виготовлення та видачу межових знаків встановленого взірця;

-20 травня 2016 року допитано в якості свідка заступника начальний відділу Держгеокадастру в Чортківському районі ОСОБА_3 ;

-15 серпня 2016 року направлено запит начальнику відділу Держгеокадастру в Чортківському районі щодо витребування для долучення до кримінального провадження копій документів, а саме: Положення Про відділ Держгеокадастру в Чортківському районі; наказу про призначення ОСОБА_3 на посаду заступника начальника відділу Держгеокадастру в Чортківському районі; наказу про призначення на посаду службової особи, в обов`язки якої входить облік вхідної та вихідної документації відділу, прийом та реєстрації пошти, зокрема звернень громадян; функціональних обов`язків (посадових повноважень) даної службової особи;

-15 серпня 2016 року винесено постанову про призначення службової перевірки, яка направлена для виконання начальнику Головного управління Держгеокадастру в Тернопільській області;

-14 грудня 2016 року направлено запит начальнику центрального апарату Держгеокадастру України;

-21 грудня 2016 року проведено додатковий допит потерпілого ОСОБА_1 ;

-30 травня 2017 року проведено одночасний допит потерпілого ОСОБА_1 та свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ;

-29 листопада 2018 року допитано в якості свідка ОСОБА_4 .

Встановлено, що 31 серпня 2016 року слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю в діях посадових осіб відділу Держгеокадастру в Чортківському районі складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 13 грудня 2016 року, скасовано постанову про закриття кримінального провадження. При цьому, скаргу задоволено з тих підстав, що слідчим не виконано вимог ухвали слідчого судді від 14 липня 2016 року, зокрема не допитано ОСОБА_1 , з приводу спричинення злочином матеріальної та моральної шкоди, не проведено одночасного допиту ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .. Крім того, слідчий не звернувся з відповідним запитом до Центрального апарату Держземагенства України щодо надання інформації про те, чи створене державне підприємство по виготовленню межових знаків на конкурсних засадах, що належить до сфери його управління, яке здійснює організацію постачання межових знаків першого виду територіальним органам Держземагенства України, чи оголошено конкурс та/або чи визначений переможець конкурсу.

На виконання вимог слідчого судді, слідчим проведено додатковий допит потерпілого ОСОБА_1 , направлено запити начальнику центрального апарату Держгеокадастру України.

30 грудня 2016 року слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження, яка скасована ухвалою слідчого судді від 04 квітня 2017 року. Слідчим суддею зазначено про необхідність проведення одночасного допиту свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_1 та долучити письмові докази, які свідчать про наявність або відсутність заподіяння матеріальної чи моральної шкоди потерпілому ОСОБА_1 .

На виконання вимог слідчого судді, слідчим проведено одночасний допит свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та потерпілого ОСОБА_1

31 травня 2017 року слідчим винесено постанову про закриття кримінального провадження, яка скасована ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 16 січня 2018 року. Апеляційний суд зазначив, що постанова слідчого містить висновки, які ідентичні викладеними у попередній постанові від 30 грудня 2016 року, яку було скасовано. Дані постанови за змістом і стилем викладу є однаковими та різняться лише датою їх винесення, що свідчить про те, що орган досудового розслідування не вжив достатніх заходів для повного з`ясування обставин справи та прийняття законного і обгрунтованого процесуального рішення. Постанова слідчого містить істотні суперечності щодо підстав закриття кримінального провадження.

27 червня 2018 року старшим слідчим СВ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області Чорним В.Б. винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000212 від 27 квітня 2016 року, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 01 листопада 2018 року скасовано постанову про закриття кримінального провадження від 27 червня 2018 року. Слідчий суддя прийшов до висновку, що постанова слідчого є неналежно обгрунтованою, мотивованою та передчасно винесеною.

На виконання вимог слідчого судді, слідчим проведено допит свідка ОСОБА_4

30 листопада 2018 року старшим слідчим СВ Чортківського ВП ГУНП в Тернопільській області Чорним В.Б. винесено постанову про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, яка скасована ухвалою слідчого судді Чортківського районного суду Тернопільської області від 11 березня 2021 року. Слідчий суддя прийшов до висновку, що слідчий не використав всі надані йому законом можливості для збирання доказів, не вчинив всіх необхідних слідчих дій, а прийняв рішення про закриття кримінального провадження, що не узгоджується із принципом законності кримінального судочинства.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами ст. 81 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

На підставі вказаної норми права відшкодуванню за рахунок держави підлягає шкода у випадку встановлення факту заподіяння такої шкоди незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, визначені частиною сьомою статті 1176 ЦК України.

Ці підстави характеризуються особливостями суб`єктного складу заподіювачів шкоди, серед яких законодавець виокремлює посадових чи службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органи досудового розслідування, прокуратури або суду, та особливим способом заподіяння шкоди. Сукупність цих умов і є підставою покладення цивільної відповідальності за завдану шкоду саме на державу.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою у випадках вчинення незаконних дій, перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті - така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

В силу вимог ст. 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Положеннями ст. 67 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Отже, причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду.

Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами.

При цьому причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. У випадку, коли протиправна поведінка, яка створила конкретну можливість завдання шкоди, перетворює її у дійсність тільки в разі приєднання до неї протиправної дії третіх осіб, має встановлюватися юридично значимий причинний зв`язок як з поведінкою, яка створила конкретну можливість (умови для завдання шкоди), так і з діями, які перетворили її у дійсність (фактичне завдання шкоди).

За змістом статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Згідно з пунктами 3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд вважає, що позов до задоволення не підлягає.

Так, свої вимоги про відшкодування моральної шкоди позивач обґрунтовував тим, що мають місце системні, тривалі порушення законності, неефективність досудового розслідування кримінального провадження №0000212, безпідставні закриття провадження, що неодноразово встановлювалось слідчими суддями та судом апеляційної інстанції. Вважає, що даними порушеннями йому спричинено моральну шкоду.

Можливість прийняття стороною кримінального провадження процесуального рішення і подальше скасування цього рішення у встановленому порядку передбачена нормами КПК України.

Саме по собі скасування слідчими суддями постанов про закриття кримінального провадження, зобов`язання слідчих вчинити певні дії не свідчить про завдання позивачу моральної шкоди та бездіяльність органів досудового розслідування й причинний зв`язок між ними.

Позивач не надав достатніх та допустимих доказів на підтвердження доводів про заподіяння йому моральної шкоди, яка згідно з частиною другою статті 23 ЦК України полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням пошкодженням її майна; приниженні честі та гідності фізичної особи також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Для наявності підстав зобов`язання відшкодувати шкоду відповідно до вимог ст. ст. 1173, 1174 ЦК України потрібна наявність незаконного рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади чи його посадової або службової особи, наявність шкоди, протиправність дій її завдавача та причинний зв`язок між його діями та шкодою, а тому позивач повинен довести належними та допустимими доказами завдання йому шкоди, і що дії або бездіяльність відповідачів є підставою для відшкодування йому шкоди у розумінні статей 1167, 1173, 1174 ЦК України, що позивачем зроблено не було.

При цьому, сам факт неодноразового закриття кримінального провадження слідчим, та скасування такої постанови слідчого слідчим суддею, зобов`язання посадових осіб органу досудового розслідування вчинити певні дії, не тягне наслідок цивільно-правового характеру і не може бути доказом того, що дії та бездіяльність відповідачів заподіяли позивачу моральної шкоди. Судовий контроль на стадії досудового розслідування, внаслідок якого постановлені ухвали слідчих суддів, не є достатньою підставою для висновку про протиправність дій відповідачів і притягнення їх до відповідальності.

До подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 28 січня 2019 року у справі №686/7576/18, від 12 квітня 2019 року у справі №686/10651/18, від 16 травня 2019 року у справі №686/20079/18, від 22 травня 2019 року у справі №686/24243/18-ц, від 31 липня 2019 року у справі №686/22133/18 та від 07 жовтня 2020 року у справі №523/4822/17.

У контексті обставин справи, яка розглядається, позивачем ОСОБА_1 не надано доказів на підтвердження наявності заподіяної йому моральної шкоди, причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями відповідачів, що згідно зі статтею 81 ЦПК України є його процесуальним обов`язком.

На час розгляду даної справи досудове розслідування у кримінальному провадженні триває.

Підстави та порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування передбачено статтями 303, 306 КПК України, а оскарження недотримання розумних строків статтею 308 КПК України.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини сторін, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до переконання про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, третя особа Чортківський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про відшкодування моральної шкоди.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12,13, 89, 263, 264, 265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, третя особа Чортківський районним відділ поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідачі:

Державна казначейська служба України, місцезнаходження: вул. Бастіонна, 6, м.Київ, ;

Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, місцезнаходження: вул. Валова, 11, м. Тернопіль, .

Третя особа - Чортківський районним відділ поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, місцезнаходження: вул. Горбачевського, 1 м.Чортків Тернопільської області.

Повне рішення складено 26 липня 2021 року.

Головуючий суддяІ. М. Черніцька