Справа № 635/2550/21
Провадження № 2/635/2325/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року селище Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючий суддя О.М. Пілюгіна

секретар судового засідання Зуєнко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пісочинської селищної ради Харківського районного Харківської області про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини,

представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , яка діє на підставі ордеру серії ХВ №482-00131 від 26 березня 2021 року,

ВСТАНОВИВ:

представник позивача - ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом та просить визначити ОСОБА_1 додатковий строк терміном два місяці для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що батьки позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано на підставі рішення Харківського районного суду Харківської області від 14 грудня 2011 року. У шлюбі сім`я ОСОБА_5 була зареєстрована та проживала у двокімнатній квартирі АДРЕСА_1 . 20 листопада 2008 року вказана квартира приватизована на трьох власників: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та комунальним підприємством «Харківське районне бюро технічної інвентаризацїі» видано свідоцтво про право спільної сумісної власності на нерухоме майно. Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 не проживав за місцем реєстрації, але з сином час від часу спілкувався. В 2018 році батько позивача ОСОБА_1 прийняв рішення поїхати на заробітки до Російської Федерації, знявся з реєстрації місця проживання за вищевказаною адресою та поїхав у село Червона Яруга Белгородської області. З того часу зв`язок з останнім обірвався, інших родичів у Російській Федерації позивач не мав та до листопада 2020 року місце знаходження батька йому не було відомо. У листопаді 2020 року через соціальну мережу Instagram невідома жінка ОСОБА_6 повідомила матір позивача ОСОБА_4 , що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Червона Яруга Белгородської області помер ОСОБА_3 , у померлого на території Росії сім`ї не було. У зв`язку із світовою пандемією та пов`язаними з нею обмеженнями отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_3 стало можливим лише наприкінці січня 2021 року, після чого позивач 23 лютого 2021 року звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. Постановою приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражі Н.П. від 24 грудня 2021 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька, оскільки строк на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 закінчився 27 червня 2020 року. За вказаних обставин позивач змушений звернутися до суду з позовом.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 07 квітня 2021 року відкрито провадження по справі.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 травня 2021 року задоволено заяву ОСОБА_1 про витребування доказів та зобов`язано приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражу Н.П. надати відомості.

01 липня 2021 року представник позивача - ОСОБА_2 подала суду заяву про виклик свідка ОСОБА_4 .

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав викладених у позові.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що в 2015 році її колишній чоловік ОСОБА_3 поїхав за місцем свого народження в село Червона Яруга Белгородської області, були чутки, що останній поїхав на заробітки до Далекого Сходу. Зв`язок з сином колишній чоловік підтримував час від часу, але його місцезнаходження та засоби зв`язку були не відомі. В листопаді 2020 року сторонні особи через соціальну мережу Instagram повідомили ОСОБА_4 про смерть її колишнього чоловіка. В січні 2021 року незнайома громадянка Росії ОСОБА_6 повідомила контакти своєї свекрухи, яка проживає в селі Червона Яруга Белгородської області та розповіла що на прохання останньої вона шукала родичів ОСОБА_3 , який помер у 2019 році та похований в селі Червона Яруга Белгородської області. ОСОБА_4 за допомогою ОСОБА_6 отримала оригінал свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , після чого позивач одразу звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але отримав відмову.

Представник Пісочинської селищної ради Харківського районного Харківської області в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, заслухавши представника позивача, пояснення свідка, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , видане 31 грудня 2919 року відділом ЗАГС адміністрації муніципального району «Краснояружський район» Білгородської області, запис № 1 від 31 грудня 2019 року.

Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 залишився його син ОСОБА_1 - позивач по справі.

Родинний зв`язок між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , що видано 14 квітня 1989 року Ленінським відділом ЗАГС міста Харкова, де вказано, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 та його батьками записані: батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_4 , запис № 353 від 14 квітня 1989 року.

Постановою приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражі Н.П. від 24 лютого 2021 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у звязку з тим, що спадкоємець ОСОБА_1 пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини та не подав заяву про прийняття спадщини до 27 червня 2020 року.

Відповідно до інформації приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражої Н.П. № 248/01-16 від 15 червня 2021 року, після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражої Н.П. звернулася на підставі нотаріально посвідченої довіреності представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 з заявою про видачу спадщини; заяви про прийняття або відмову від прийняття спадщини від інших спадкоємців не надходили; інформація щодо заведених спадкових справ після смерті ОСОБА_3 відсутня; заповіти від імені ОСОБА_3 не складалися.

В якості доказів суду надано: заява громадянки Російської Федерації ОСОБА_6 , яка проживає у місті Москва, посвідчена 29 березня 2021 року нотаріусом міста Москви Кузнецовою Ю.О., реєстр № 77/2147-н/77-2021/5-405, де вказано, що свекрів ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , яка проживає у селі Червона Яруга Белгородської області розшукувала рідних ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та був похований на кладовищі селища Червона Яруга. На час смерті останній сім`ї не мав, але мав сина та дружину на території України. За проханням свекрові ОСОБА_6 через соціальну мережу розшукала ОСОБА_4 та повідомила про смерть колишнього чоловіка.

Також суду надано: копія свідоцтва про право власності на нерухоме майно, наданого 20 листопада 2008 року КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації»; копія витягу № 20998152, сформованого 20 листопада 2008 року Комунальним підприємством «Харківське районне бюро технічної інвентаризації»; копія рішення Харківського районного суду Харківської області від 14 грудня 2011 року (справа № 2-3680); інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові справи) № 65201377, надана 15 червня 2021 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражою Н.П.; інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 65201390, надана 15 червня 2021 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражою Н.П.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, частини 3 ст. 1223 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи; право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частинами 1, 3 ст. 1268, частиною 1 ст. 1269, частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19).

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту, тощо.

Викладений правовий висновок викладено в постанові Верховного суду від 13.03.2020 по справі № 314/2550/17.

Постановами Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»; від 20.05.2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»; та від 22.07.2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12.03.2020 року в Україні запроваджено карантин. Внаслідок карантинних обмежень зупинився рух громадського транспорту, обмежувалось пересування громадян та вводилось ряд інших обмежень, зокрема, авіасполучення.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Враховуючи, що батько позивача ОСОБА_3 тривалий час перебував за межами території України і про факт його смерті позивач дізнався після спливу встановленого законом строку для прийняття спадщини, через обмеження пересування громадян України за кордон у зв`язку з встановленням карантину не мав можливості безпосередньо отримати документи на підтвердження факту смерті батька, тому суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, а вимоги позивача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини такими, що підлягають задоволенню та визначає позивачу додатковий строк у два місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті батька.

Керуючись ст.ст.7, 8, 9-13, 141, 263-265 ЦПК України, ст. 1270, ст. 1272 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

позовні вимоги ОСОБА_1 - повністю задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк у два місяці для прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Харківський районний суд Харківської області.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , виданий 05 травня 2005 року Пісочинським ВМ Харківського РВ УМВС України в Харківській області, місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Пісочинська селищна рада Харківського районного Харківської області, , місцезнаходження: Харківська область, Харківський район, селище Пісочин, провулок Транспортний, 2.

Повне судове рішення складено 04 серпня 2021 року.

СУДДЯ О.М. Пілюгіна