Дата документу 05.08.2021 Справа № 554/7050/21
Провадження №2-з/554/134/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2021 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді - Материнко М.О.,

за участю секретаря судового засідання Гомлі І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві заяву ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви; інші особи, які можуть отримати статус учасників справи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Фінрезерв плюс», Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович

ВСТАНОВИВ:

До Октябрського районного суду м. Полтави у порядку ч. 1 ст. 151 ЦПК України надійшла вказана заява про забезпечення позову до подання позовної заяви

Згідно з протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від заяву передано в провадження судді Октябрського районного суду м. Полтави Материнко М.О. справа № 554/7050/21 провадження № 2-з/554/134/2021.

Заявник прохав вжити заходи забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом зупинення стягнення з доходів (заробітної плати, пенсії) ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 65961984, яке здійснює приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович на підставі виконавчого напису № 12064 від 15 березня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, та який оскаржується боржником у судовому порядку, шляхом визнання його таким що не підлягає виконанню; шляхом встановлення заборони подальшого арешту майна та коштів Заявника на виконання виконавчого напису № 12064 від 15 березня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, та який оскаржується боржником у судовому порядку, шляхом визнання його таким що не підлягає виконанню; шляхом встановлення заборони на здійснення будь-яких дій щодо виконання виконавчого напису № 12064 від 15 березня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, та який оскаржується боржником у судовому порядку, шляхом визнання його таким що не підлягає виконанню.

Враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України розгляд заяви здійснюється без повідомлення учасників справи, у зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

В обґрунтування вимог зазначено, що 05 липня 2021 року стосовно ОСОБА_1 приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Скрипником Володимиром Леонідовичем (39600, Полтавська обл., м. Кременчук, вулиця Троїцька, буд. 89-А; номер посвідчення № 0107) відкрито виконавче провадження № 65961984 на підставі виконавчого надпису № 12064 виданого 15 березня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною. Загальна сума, що підлягає стягненню за виконавчим написом становить 11621 грн. 00 коп. Відповідно до матеріалів виконавчого провадження № 65961984 загальна сума до стягнення становить 13183 грн. 10 коп., в тому числі 400 грн. 00 коп. витрат виконавчого провадження та 1 162 грн. 10 коп. основної винагороди приватного виконавця.

Стягувачем за виконавчим написом № 12064 від 15 березня 2021 року, вчиненим приватним

нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною та за Постановою про відкриття виконавчого провадження № 65961984 від 05 липня 2021 року приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Фінрезерв плюс».

Заявник вважає, що виконавчий напис № 12064 від 15 березня 2021 року вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною із грубим порушенням норм Закону України «Про нотаріат», Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року № 296/5 та Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29 червня 1999 року № 1172, у зв`язку з чим є всі підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Права заявника, ОСОБА_1 , були грубо порушені приватним нотаріусом Хара Наталією Станіславівною, яка на даний час з 05 квітня 2021 року Вищою кваліфікаційною комісією нотаріату за поданням Міністерства юстиції України, вже позбавлена свідоцтва на право заняття нотаріальною діяльністю, саме через такі систематичні порушення законодавства України та за дії які не відповідають вимогам Закону України «Про нотаріат», Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», Конституції України та інших законодавчих актів.

Заявник вказує, що ТОВ «ФК Фінрезерв плюс» є небанківською і не фінансовою установою, що надає кредити/позики фізичним особам або є новим кредитором (фактором) після відступлення права вимоги первісним кредитором. Так, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua/content/free-search/) видами діяльності товариства є: 69.10 Діяльність у сфері права (основний).

Окрім того, при перевірці в реєстрі фінансових установ за допомогою Комплексної інформаційної системи Національного банку України, такої фінансової установи не було знайдено. Тобто ТОВ «ФК Фінрезерв плюс» не є фінансовою установою та не має права займатись фінансовими операціями.

Окрім того, Заявнику не надано доказів існування кредитних правочинів, укладених із ТОВ «ФК Фінрезерв плюс», надання коштів у кредит та розрахунку заборгованості. Також Заявника не було письмово повідомлено про можливе відступлення права вимоги в порядку частини 2 статті 516 та частини 2 статті 1082 ЦК України. Більше того, Заявником не отримано жодного доказу відступлення права вимоги.

Відповідно до пункту 19 частини 1 статті 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють нотаріальні написи.

Згідно із статті 87 Закону України «Про нотаріат»:«Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.»

Даний спір існує ще з 2014 року, тому нотаріусом порушене законодавство (Про що свідчить Ухвала Ленінського районного суду міста Полтави від 20 квітня 2015 року у справі № 554/14471/14-ц, провадження № 2/553/173/2015).

Стаття 88 Закону України «Про нотаріат» встановлює, що:«Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.»

В даному випадку минуло майже 10 років з 2011 року, тому виконавчий напис є незаконним. Оскільки нотаріус посилається у своєму виконавчому написі на нібито кредитний договір № 010-16513-260911 від 26 вересня 2011 року.

Окрім того, законом не передбачено винесення нотаріусом виконавчих написів на кредитних та іпотечних договорах, які не посвідчені нотаріально.

Відповідно до Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів,за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються:

«а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.»

Подані стягувачем документи мають підтверджувати (доводити) безспірність заборгованості боржника.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений Постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172, взагалі не передбачає стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Це неодноразово встановлено судами вищих інстанцій. Отже, відносини сторін не можуть бути кредитними.

Договір, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, має бути посвідчений нотаріально.

На дату вчинення виконавчого напису має минути не більше трьох років з дня виникнення права вимоги до боржника. Цей строк може бути збільшено, якщо законом передбачено інший строк давності.

Таким чином, 05 липня 2021 року стосовно ОСОБА_1 приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Скрипником Володимиром Леонідовичем (39600, Полтавська обл., м. Кременчук, вулиця Троїцька, буд. 89-А; номер посвідчення № 0107) відкрито виконавче провадження № 65961984 на підставі виконавчого надпису № 12064 від 15 березня 2021 року винесеного приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною.

Відповідно до постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року, вбачається, що суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позивним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку з конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобіганню порушення у зв`язку із вжиття таких заходів та охоронюваних законом інтересів осіб, що є учасниками судового процесу. Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

При цьому метою забезпечення позову є вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття

таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Приєднані до заяви письмові докази підтверджують, що на примусовому виконанні Приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника В.Л.. перебуває виконавче провадження № 65961984, відкрите 05 липня 2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Фінрезерв плюс» заборгованості.

Вбачається, що заявник не погоджується із виконавчим документом, з виконання якого відкрите виконавче провадження та має намір його оскаржити у суді.

Таким чином, є достатні підстави вважати наявним спір щодо законності виконавчого напису, а отже, невжиття заходів щодо зупинення стягнення на його підставі, може унеможливити поновлення порушених інтересів позивача.

Предмет майбутнього позову (визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню) знаходить у безпосередньому зв`язку із вказаним заходом забезпечення позову

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, серед іншого шляхом зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Враховуючи те, що спір про законність виконавчого напису, який є виконавчим документом відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», дійсно існує між сторонами, і стягнення грошових коштів на його виконання дійсно може вплинути на ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду із позовом, суд дійшов висновку про обґрунтованість необхідності вжиття заходів забезпечення позову до подання позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 13 ст. 158 ЦПК України заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом у разі неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу;

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження (ч. 1 ст. 157 ЦПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне заяву про забезпечення позову задовольнити частково.

Керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. 149-150, 153, 160-161 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 про забезпечення позову до подання позовної заяви; інші особи, які можуть отримати статус учасників справи: Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Фінрезерв плюс», Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, Приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович задовольнити частково.

Зупинити стягнення з доходів (заробітної плати, пенсії) ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 65961984, яке здійснює приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович на підставі виконавчого напису № 12064 від 15 березня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною.

В частині забезпечення позову шляхом встановлення заборони подальшого арешту майна та коштів ОСОБА_1 на виконання виконавчого напису № 12064 від 15 березня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій щодо виконання

виконавчого напису № 12064 від 15 березня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Суддя М.О. Материнко