Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2021 року м. Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Безрук Т. В.

за участю секретаря Чемезовій Г. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Волноваха в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вимоги мотивував тим, що 01.07.2018р. між ним та відповідачем укладений лдоговір позики, за яким останній зобов`язався під розписку у строк до 01.01.2019 року сплатити йому гроші у розмірі 130 000 гривень. Добровільно виконувати взяті на себе зобов`язання відповідач відмовляється, тому позивач просив стягнути з відповідача грошові кошти у зазначеній сумі та проценти в розмірі 715 000 грн, а усього 845 000 грн.

Ухвалою Волноваського районного суду Донецької області від 13.01.2021 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі за правилами загального позовного провадження.

У встановлений строк відповідач відзив не надав, судову повістку, копію ухвали та позовну заяву отримав 11.02.2021р., що підтверджено поштовим повідомленням.

18.02.2021р. закрито підготовче провадження по справі.

У судове засідання позивач надав заяву, згідно якої просить справу розглянути без його участі, на позовних вимог наполягає, проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав.

Відповідно до ч.1ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за однозначного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив на позов; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Тому суд, зі згоди позивача, ухвалив проводити розгляд справи в заочному порядку.

Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність у їх задоволенні, з огляду на наступне.

Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст. 15 ЦК України).

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені (ст. 3 ЦПК України).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України).

Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст. 13 ЦПК України).

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України).

Згідно оригіналу розписки встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зобов`язався в термін до 01.01.2019 року повернути позивачу ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 130 000 гривень. У розписці визначено, що у разі несвоєчасного повернення коштів боржник зобов`язується штрафні санкції в розмірі 1% за кожен день прострочення.

На підставі ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона ( позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів ( суму позики)… Договір позики вважається укладеним з моменту передання грошей.

У відповідності з ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Станом на 10.12.2020 року сума боргу складала 130 000 гривень, що підтверджено відповідною розпискою. Таким чином, ураховуючи визначений договором позики розмір процентів - 1% за кожен місяць користування, сума процентів за користування позикою станом на 10.12.2020 р., день звернення до суду, складає 650000 із розрахунку (13 000*5=65000) та 1% відсоток за кожен день прострочення 1300*500=650000 із розрахунку 500 днів прострочення, 1300 сума відсотку за один день..

Згідно зі ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

Частина 2 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином підлягає стягненню з відповідача сума боргу, з урахування штрафних санкцій, визначених договором позики, яка підтверджена розрахунком позивача та який перевірений судом.

Ураховуючи вищенаведене, оцінивши надані суду письмові докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, та вважає їх такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена ним сума судового збору при зверненні до суду в розмірі 8450,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 76-82,141, 259, 263-265, 268, 280-282,354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 проживаючого: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого: АДРЕСА_2 , суму боргу за договором позики 130 000 гривень, відсотки за користування коштами 65 000 грн та відсотки за порушення своєчасного повернення позики в сумі 650 000 грн, а усього 845 000 гривень.

Стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 8450,00 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року) : до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Т.В. Безрук