02.08.2021 227/1677/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2021 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Любчик В.М.,

за участю:

секретаря судового засідання Сафронової К.М.,

представника відповідача Бабійчук Т.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Добропілля за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Добропільського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання нарахувати та виплатити страхові виплати в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до Добропільського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання нарахувати та виплатити страхові виплати в порядку спадкування.

В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся, ОСОБА_3 . В листопаді 2020 року позивачка звернулась до приватного нотаріуса Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Панченка А.В. для оформлення права на спадщину за законом. 23 листопада 2020 року нотаріусом направлено запит до Добропільського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області щодо заборгованості по страховим виплатам потерпілій ОСОБА_3 15 грудня 2020 року нотаріусом отримано лист від фонду соціального страхування в якому вказано, що виплати потерпілій ОСОБА_3 припинені з 01.06.2016 року у зв`язку із закінченням терміну дії довідки внутрішньо переміщеної особи (далі-ВПО). Термін дії довідки ВПО ОСОБА_3 за життя не продовжила з поважних причин, оскільки мешкала в м. Макіївка Донецької області на території непідконтрольній уряду України. В травні 2016 року ОСОБА_3 зламала ногу та тривалий час не мала можливості самостійно пересуватися, пізніше захворіла гострою формою атеросклерозу та серцево-судинними розладами, а потім, померла. Зазначені обставини позбавили ОСОБА_3 можливості оформити нову довідку ВПО та звернутися до Добропільського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області для отримання страхових виплат, права на отримання яких за життя її ніхто не позбавляв.

Позивач, як спадкоємець за законом, вважає дії відповідача щодо відмови у виплаті її бабусі щомісячних страхових виплат за період з 01.06.2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року (дата смерті бабусі) неправомірними та такими, що суперечать діючому законодавству, тому просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати щомісячних страхових виплат її бабусі - спадкодавцю ОСОБА_3 за період з 01.06.2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року та зобов`язати Добропільське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області нарахувати та виплатити спадкоємиці ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , страхові виплати за період з 01.06.2016 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 20 квітня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 27 травня 2021 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягає на задоволенні позову.

Представник відповідача, Добропільського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, Бабійчук Т.В. у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

З листа Добропільського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області № 22.01-14/032-1434 від 03.12.2020 року встановлено, що ОСОБА_3 перебувала на обліку у відділенні як внутрішньо переміщена особа з відділення Червоногвардійського району м. Макіївки та отримувала щомісячні страхові виплати з 01.11.2014 року по 31.05.2016 року. Заборгованість раніше нарахованих, але не виплачених щомісячних страхових виплат, виплачена ОСОБА_3 в серпні 2015 року за період з 01 червня 2014 року по 31 жовтня 2014 року. Виплати потерпілій ОСОБА_3 припинені з 01.06.2016 року у зв`язку із закінченням терміну дії довідки ВПО. Заборгованість перед потерпілою ОСОБА_3 по Добропільському відділенню відсутня (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, що вбачається з копії свідоцтва про смерть (а.с.15).

Позивач є онукою померлої ОСОБА_3 (а.с.45-47).

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є її онука ОСОБА_2 , яка у встановлений законом строк прийняла спадщину, що встановлено з копії спадкової справи №119/2020 (а.с.34-61).

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України), крім прав і обов`язків що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 ЦК України (стаття 1219 ЦК України).

Проте, існують такі спадкові права, які можуть переходити у порядку спадкування, але їхній перехід може бути обмежений на підставі прямої вказівки закону.

Так, відповідно до статті 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя (виплати нараховані, але не отримані спадкодавцем), передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Системний аналіз положень статей 1219 та 1227 ЦК України при застосуванні до встановлених у цій справі обставин дає підстави для висновку, що потрібно розрізняти право на відшкодування у зв`язку з трудовим каліцтвом, як об`єкт цивільних прав, яке (право) нерозривно пов`язане із особою і яке, відповідно не входить до складу спадщини та припиняється зі смертю особи, яка мала таке право, та право на суми відшкодування у зв`язку з трудовим каліцтвом, нараховані за життя спадкодавцю, тобто належали йому, але не отримані ним за життя, які передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини (стаття 1227 ЦК України).

Отже, право на відшкодування у зв`язку з трудовим каліцтвом не входить до складу спадщини. Право на нараховані за життя суми відшкодування у зв`язку з трудовим каліцтвом, але не отримані спадкодавцем входять до складу спадщини за умови, що на час відкриття спадщини відсутні члені сім`ї спадкодавця.

При вирішенні спорів про право на спадщину на належні спадкодавцю за життя суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, визначальним є те, чи були такі виплати нараховані спадкодавцеві за життя, оскільки лише за умови, що такі суми були нараховані за життя, проте не отримані спадкодавцем, вони можуть увійти до складу спадщини.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що ненадання за життя спадкодавцем переоформленої довідки про взяття його на облік як особи, яка переміщена з тимчасово окупованої території України або району проведення АТО, не є підставою для не нарахування чи невиплати страхових виплат. Наведене узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 243/3505/16-ц (провадження № 14-271цс18).

Проте, припинення нарахування Фондом страхових виплат потерпілому ОСОБА_3 здійснено з 01 червня 2016 року, тобто за життя ОСОБА_3 , але вона у встановленому законом порядку не оскаржила дії відповідача, тобто за життя не виявила інтересу та волі на те, щоб відновити нарахування щомісячної грошової суми у разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку, а отже, указані суми їй за життя не нараховувались, а тому вони не можуть входити до складу спадщини після її смерті.

Отже, страхові виплати не увійшли до складу спадщини, право на яку має позивач , у зв`язку з тим, що відповідно до вимог цивільного законодавства до складу спадкового майна входить лише призначена сума страхового відшкодування, а право на її призначення та виплату, згідно із статтею 1219 ЦК України, до складу спадщини не входить.

Подібний за змістом висновок висловлено Верховним Судом у постановах від 26 лютого 2020 року у справі № 243/2404/19-ц (провадження № 61-20134св19), від 14 квітня 2020 року у справі № 431/6232/16-ц (провадження № 61-17311св19), від 09 грудня 2020 року у справі № 243/9613/19-ц (провадження № 61-7355св20).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто майже через три роки від дати прийняття Фондом рішення про припинення виплати щомісячної грошової суми у разі часткової чи повної втрати професійної працездатності, а отже, ОСОБА_2 як спадкоємець не має права на те, що за життя спадкодавця йому не нараховано, і спадкодавець дій відповідача щодо не нарахування спірних страхових виплат не оскаржував.

Оскільки право на призначення та виплату щомісячної страхової суми у випадку трудового каліцтва згідно із статтею 1219 ЦК України до складу спадщини не входить, тому вимоги спадкоємця ОСОБА_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання нарахувати страхові виплати є безпідставними.

Узагальнюючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 608, 1216, 1218, 1219, 1227 Цивільного кодексу України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

у задоволенні позову ОСОБА_2 до Добропільського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про зобов`язання здійснення страхових виплат, - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя В.М. Любчик

02.08.2021