Справа № 464/2257/21
пр.№ 2/464/1012/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.08.2021 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючої - судді Сабари Л.В.

секретар судового засідання Мерза Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування, -

з участю: відповідача ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач приватне акціонерне товариство Страхова компанія «Українська страхова група» звернувся із позовом до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування в розмірі 5038,99 грн..

Позов обґрунтований наступним. 16 листопада 2018 року сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля марки «Chevrolet» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням громадянина ОСОБА_1 , під час якої було заподіяно матеріальну шкоду автомобілю марки «Peugeot», державний номерний знак НОМЕР_2 . На момент, коли матеріальна шкода була спричинена, діяв договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, № 28 - 1301 - 18 - 00248 від 20 травня 2018 року, укладеного Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група». Згідно з Повідомленням про дорожньо - транспортну пригоду («Європротокол») від 16 листопада 2018 року, особою відповідальною за скоєння дорожньо - транспортної пригоди є Відповідач. 16 листопада 2018 року, страхувальник звернувся до Позивача з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. На підставі акту огляду пошкодженого транспортного засобу від 16 листопада 2018 року, рахунку - фактури № 19341 від 4 грудня 2018 року, ремонтної калькуляції № ЗСКА - 9007 від 5 грудня 2018 року, страхового акту № ЗСКА - 9007 від 10 грудня 2018 року та розрахунку суми страхового відшкодування до нього, Позивач, відповідно до умов договору добровільного страхування виплатив страхове відшкодування за пошкоджений автомобіль марки «Peugeot», в розмірі 13 967 гривень 54 копійки. При цьому, Відповідач застрахований відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Саламандра - Україна» за полісом №АК7773474, яким покрито суму збитків Позивача в розмірі 8 928 (вісім тисяч дев`ятсот двадцять вісім) гривень 55 копійок в межах ліміту, а також з урахуванням зносу.

31.05.2020 на адресу суду відповідачем подано відзив на позовну заяву, згідно котрого у повідомленні, про дорожню транспортну пригоду, від 16.11.2018 року вказано про пошкодження транспортного засобу, а саме: задня ліва фара та задній бампер. Згідно рахунку-фактури та ремонтної калькуляції вказаний додатково ремонт частин автомобіля, які не були пошкоджені під час ДТП. Зокрема пункт 5 виконаних робіт: фарбування заднього лівого крила. Також позивачем безпідставно зазначено про встановлення обмеженого страхового ліміту на суму 8928 гривень. Відповідно до полісу страхової компанії АК 7773474 «Саламандра-Україна», яким була застрахована на той час його цивільна відповідальність, ліміт за шкоду майну становив 100,000.00 грн. (сто тисяч гривень). Просить у позові відмовити.

Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 16.04.2021 року відкрито провадження у справі та вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлено учасників справи.

Представник позивача в судове засідання не з`явився на адресу суду скерував заяву, згідно котрої просив розгляд позовної заяви проводити у його відсутності.

Відповідач у судовому засіданні заперечив щодо позовної заяви, дав пояснення аналогічні відзиву на позовну заяву. Підтвердив обставини ДТП, учасником котрого був. Вказав, що на момент пригоди водія пошкодженого автомобіля не було, транспортний засіб був припаркованим. Саме він повідомив про пригоду, визнав вину. Пошкодження були незначними та відображені у європротоколі. При запереченні доводів позивача вказав, що ліміт страхової виплати станом на момент ДТП був 100000 грн., а тому позовні вимоги до нього є безпідставними.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені у судовому засіданні докази в їх сукупності, надані позивачем на обґрунтування позову, та відповідачем на спростування доводів, беручи до уваги матеріали позовної заяви та відзив на позов, письмові пояснення учасників справи, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд встановив наступне.

16 листопада 2018 року сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля марки «Chevrolet» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням громадянина ОСОБА_1 та автомобілю марки «Peugeot», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , під час якої було заподіяно матеріальну шкоду транспортному засобу марки «Peugeot», державний номерний знак НОМЕР_2 у виді пошкоджень задньої лівої фари та заднього бампера. На місці події, у відповідності до примітки ст. 124 КУпАП 16.11.2018 учасники дорожньо-транспортної пригоди склали повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

11.12.2018 приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» відповідно до умов договору добровільного страхування ТОВ "Ілта Львів" вилачено страхове відшкодування за ремонт автомобіля, в розмірі 13 967 гривень 54 копійки.

З цього слідує, що між сторонами виник спір з приводу відшкодування шкоди спричиненої автомобілю внаслідок ДТП в межах страхового відшкодування.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 16 ЦК України та ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частинами 1, 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно з ч.1 ст. 993 Цивільного кодексу України, ст.27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно примітки до ст. 124 КУпАП вбачається, що особа, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, звільняється від адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, за умови, що учасники дорожньо-транспортної пригоди скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Так як, цивільна відповідальність ОСОБА_3 застрахована, а учасники ДТП скористалися правом спільно скласти повідомлення про цю пригоду відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у зв`язку із цим слід керуватися нормами, вказаного нормативно-правового акту та законодавства, що регулює питання страхування, як спеціальними нормами, в частині щодо відшкодування шкоди.

Так, страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України "Про страхування").

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Положеннями статті 5 Закону України "Про страхування" визначено форми страхування - добровільну та обов`язкову.

При цьому, одним із видів обов`язкового страхування в Україні, закріпленим у статті 7 Закону України "Про страхування" є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

У відповідності до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. При цьому, відповідно до цього Закону потерпілим - юридичним особам страховик, а у випадках, передбачених цим Законом, - МТСБУ відшкодовує виключно шкоду, заподіяну майну.

При цьому, ст. 6 вказаного закону визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Страховою сумою у відповідності до ст. 9 Закону є - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

У відповідності до ст. 28 Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу, відповідно до ст. 29 Закону відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно п.33.2. ст. 33 Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

Пунктом 36.1. ст. 36 Закону передбачено, що Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

При дослідженні наданих сторонами доказів суд встановив наступне.

Згідно повідомлення про дорожньо- транспортну пригоду (європротоколу) вбачається, що 16.11.2018 у м.Львові на вул. Скрипника, 12 за участю автомобілів марки «Chevrolet» державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням громадянина ОСОБА_1 та автомобіля марки «Peugeot», державний номерний знак НОМЕР_2 під керування ОСОБА_4 відбулася дорожньо-транспортна пригода, за наслідками котрої, транспортний засіб «Peugeot», державний номерний знак НОМЕР_2 , що на праві власності належить ОСОБА_5 отримав механічні пошкодження, а саме було пошкоджено задню ліву фару та задній бампер (а.с.7).

Згідно копії договору добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті № 28-1301-18-00248 від 30.05.2018 вбачається, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6 застрахована ПАТ «СК «Українська страхова група» на строк від 05.06.2018 по 04.06.2019 на страхову суму в межах 230 тис. грн. Договором визначені умови страхування (а.с. 8).

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 власником «Peugeot», державний номерний знак НОМЕР_2 являється ОСОБА_6 (а.с.6).

З копії посвідчення водія № НОМЕР_4 від 16.05.2003 ОСОБА_7 отримала право керування категорії В та С (а.с.)

Згідно Заяви про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування 16.11.2018 ОСОБА_6 звернувся до страховика ПАТ «СК «Українська страхова група» а повідомив про ДТП, та пошкодження автомобіля задня ліва фара (а.с.)

З акту огляду пошкодженого транспортного засобу встановлено, що автомобіль було оглянуто представником страхової компанії та встановлені пошкодження бамперу, крила та задньої лівої фари (а.с.)

Згідно рахунку фактури № 19341 від 04.12.2018, ремонтної калькуляції від 05.12.2018 вартість ремонту автомобіля становить 15117,54 грн.(а.с./)

З страхового акту № ЗСКА-9007 від 10.12.2018 та розрахунку від 10.12.2018 страховою компанією нараховано страхове відшкодування в розмірі 13967,54 грн. та виплачено Ілта Львів (а.с.)

З витягу про перевірку чинності полісу, вбачається, що поліс № АК 7773474 страхововї компанії ПрАТ «СК «ВАН КЛІК`станом на 16.11.2018 є діючим (а.с)

З копії листа ОСОБА_1 № 1462 УСГ/АСА встановлено, що ПрАТ «СК «Українська страхова група» зверталася до останнього з вимогою про відшкодування шкоди з посиланням на поліс АК 007773474 в якому зазначено ліміт за шкоду майну у 100 тис. грн. (а.с.)

З копії Полісу АК 007773474 встановлено,, що 04.12.2017 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Саламандра - Україна» та ОСОБА_1 укладено договір страхування строком дії з 04.12.2017 по 03.12.2018 з лімітом страхової суми 100 тис.грн. та розміром франшизи у 1000 грн. (а.с)

З огляду на вищевикладене, суд встановив, що 16.11.2018 мала місце дорожньо-транспортна пригода, з вини відповідача ОСОБА_1 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована, внаслідок якої було пошкоджено майно, а саме автомобіль арки «Peugeot», державний номерний знак НОМЕР_2 , цивільно-правова відповідальність власника котрого також застрахована. При цьому, дорожньо-транспортна пригода, що мала місце 16.11.2018 підтверджена даними європротоколу, що не оспорюється її учасниками, та страховиками учасників пригоди, визнана ними як страховий випадок, у зв`язку із чим, позивачем здійснено страхове відшкодування потерпілому, та частково отримано страхове відшкодування, від страховика особи відповідальної за завдані збитки.

Суд бере до уваги, що уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за якими страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування при настанні цивільно-правової відповідальності страхувальника та/або особи, відповідальність якої застрахована, такий страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання взяв на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоду.

Зокрема, як встановлено судом з доводів позивача, страховиком відповідача Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Саламандра - Україна» позивачу виплачено суму страхового відшкодування у розмірі 8928, 55 грн.

При цьому, позивачем не надано жодних доказів, про те, що вказану суму страховиком відповідача здійснено в межах ліміту страхової суми відповідача, а також з урахуванням зносу.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів долучених відповідачем, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована в межах страхової суми, що становить 100 тис. грн.

Одночасно, певні обмеження, щодо виплати суми збитків застережені Розпорядженням Нацкомфінпослуг від 29.12.2015 № 3471 при оформлені Європротоколу та страхове відшкодування не може перевищувати 50000 грн.

Як вбачається, із страхового акту від 10.12.2018 розмір страхового відшкодування за відновлювальний ремонт автомобіля марки «Peugeot», державний номерний знак НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП 16.11.2018 становить 13967,54 грн., тобто в межах допустимої страхової суми узгодженого договором страхуванням та страхового відшкодування визначеного Розпорядженням Нацкомфінпослуг від 29.12.2015 № 3471.

У зв`язку із чим, посилання позивача на положення ст. 1194 ЦК України, щодо у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) суд розцінює критично, так як такі доводи спростовуються вищевказаними доказами.

Крім того, вирішуючи спір, суд погоджується із позицією Верховного суду, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі N 755/18006/15-ц, що уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності та договір добровільного комплексного страхування транспортних ризиків, за якими страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування при настанні цивільно-правової відповідальності страхувальника та/або особи, відповідальність якої застрахована, такий страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання взяв на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоду. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування", шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Доказів з приводу пред`явлених претензій страховику відповідача щодо часткового страхового відшкодування, позивачем не надано, а також не повідомлено суд про можливі обставини непогодження із рішення Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Саламандра - Україна» про відшкодування лише 8928, 55 грн.

Натомість, як вбачається із доводів викладених у позовній заяві, часткове страхове відшкодування обгрунтовано обмеженим лімітом страхової суми відповідача, та урахуванням зносу, що не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні.

Крім того, позивачем не доведено, що саме суму в розмірі 13967,54 останнім було заявлено до відшкодування страховику відповідача, однак така погоджена не була, або що з даного приводу страховиком відповідача приймалося рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування в межах заявленої суми.

Одночасно, суд не може визнати належним доказом рахунок фактуру № 19341 від 04.12.2018, та ремонтні калькуляції від 05.12.2018 щодо вартість ремонту автомобіля, що становить 15117,54 грн., оскільки вказані документи не містять підпису замовника, а інших доказів, котрі б підтверджували, що ОСОБА_6 звертався до Ілта Львів з приводу ремонту автомобіля, суду не надано.

З огляду на вищевикладене, та беручи до уваги, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 застрахована, а розмір шкоди спричинений транспортному засобу потерпілого внаслідок ДТП 16.11.2018 не перевищує страхової суми та страхового відшкодування визначеного Розпорядженням Нацкомфінпослуг від 29.12.2015 № 3471, а також те, що заявлена до відшкодування сума не перевищує розміру страхової виплати узгодженої у договорі добровільного страхування №АК/7773474 від 04.12.2017 укладеного між відповідачем та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Саламандра - Україна» вимоги позивача щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування у розмірі 5038,99 грн. суд визнає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Зокрема, у судові витрати, понесені позивачем, суд відносить витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270 грн.

Враховуючи, що суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог судові витрати відносить за рахунок позивача.

На підставі ст.ст. 16, 23, 979, 1166, 1187, 1194 ЦК України, Закону України «Про страхування», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 102, 141, 247, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

в позовних вимогах Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст рішення буде виготовлено 06 серпня 2021 року.

Учасники справи:

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група», місце знаходження: м.Київ, вул. Федорова Івана, 31 літ.А, ;

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Головуюча суддя Сабара Л.В.