провадження № 22-ц/824/8361/2021 суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

04 серпня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Гасюк В.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_2 , на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 березня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу від 27 жовтня 2020 року, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області у справі за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами та просив скасувати судовий наказ, виданий Києво-Святошинським районним судом Київської області 27 жовтня 2020 року у справі № 369/11968/2020, за заявою ОСОБА_3 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття; відмовити ОСОБА_3 у видачі судового наказу.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 належним чином виконує свої батьківські обов`язки та надає матеріальну допомогу своїй дитині, визначену домовленістю між ним та стягувачем. Жодних претензій щодо розміру виплат боржнику від стягувача не надходило. Стягувач тривалий час продовжувала проживати разом з дитиною в помешканні батьків боржника та мала найкращі умови для повноцінного життя з дитиною, догляду за нею, отримувала допомогу з боку обох батьків боржника. Боржник та його родина роблять все для того, щоб підтримувати найдостойнішій рівень життя та повноцінний розвиток дитини. На дату подання заяви у боржника відсутня будь-яка заборгованість з оплати суми допомоги, визначеної сторонами мирним шляхом. На момент подачі заяви до суду стягувач знала про те, що в боржника на утриманні знаходяться дружина та неповнолітня дитина.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 березня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції через порушення норм процесуального права та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що стягувачем не було надано жодних доказів на обґрунтування та підтвердження викладених у заяві обставин, а також не надано доказів в якості додатків. Заява була подана з порушенням вимог ст. 163 ЦПК України, а тому суд мав відмовити у її задоволенні. Нововиявлені обставини, які не були відомі суду та стягувачу, є наявність на утриманні у боржника іншої малолітньої дитини та дружини. Суду не були відомі обставини щомісячної сплати боржником на користь стягувача аліментів на утримання дитини.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 зазначає, що зазначені боржником в апеляційній скарзі обставини не є нововиявленими. Суду не надано доказів, що на утриманні у боржника перебуває дружина та неповнолітня дитина, а також доказів сплати аліментів на інших малолітніх дітей. Зміна сімейного стану боржника не може бути безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Суд не повинен досліджувати факт сплати чи несплати аліментів, оскільки аліменти стягуються з моменту видачі судового наказу. При видачі судового наказу суд чітко дотримався вимог ст. 161 ЦПК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що обставини, на які посилається заявник, як на підставу для перегляду у зв`язку з нововиявленими обставинами судового наказу, не є нововиявленими обставинами.

Однак, апеляційний суд не може погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 жовтня 2020 року Києво-Святошинським районним судом Київської області видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня звернення до суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК Українисудовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК Українисуддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

У силу вимог ст. 171 ЦПК України судовий наказ про стягнення аліментів може бути переглянуто лише за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Чинним законодавством передбачено лише такий спосіб захисту для боржника. А тому під час розгляду заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами суд повинен дати оцінку всім зазначеним ОСОБА_1 обставинам.

На час розгляду заяви ОСОБА_3 про видачу судового наказу ОСОБА_1 не мав можливості подати суду свої заперечення щодо вказаної заяви, оскільки відповідно до вимог ч. 1 ст. 167 ЦПК України розгляд заяви проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

Згідно з вимогами ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

У пункті 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» № 4 від 30 березня 2012 року роз`яснено судам, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Звертаючись до суду із заявою про перегляд судового наказу, ОСОБА_1 посилається на те, що підстави для видачі судового наказу були відсутні, оскільки він належним чином виконує свої батьківські обов`язки по утриманню дитини. Під час розгляду заяви про видачу судового наказу суд не врахував сімейний стан боржника.

На підтвердження нововиявлених обставин ОСОБА_1 надав суду, зокрема, копію свідоцтва про реєстрацію шлюбу від 25 квітня 2020 року серія НОМЕР_1 та копію свідоцтва про народження дитини ОСОБА_5 від 03 червня 2020 року серія НОМЕР_2 (а.с.34-35).

Вказані обставини є нововиявленими, оскільки вони не були відомі суду та не були встановлені судом під час видачі судового наказу, так як заява розглядалася без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Наявність на утриманні у ОСОБА_1 іншої дитини та дружини мають важливе значення для справи та підлягають врахуванню судом в силу вимог чт. 182 СК України, а тому після надходження заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами суд першої інстанції повинен був переглянути судовий наказ, врахувати зазначені у заяві обставини та дати їм належну правову оцінку.

Відмовляючи в перегляді судового наказу, суд першої інстанції не звернув уваги, що аліменти були стягнуті з боржника з моменту звернення стягувача до суду, тобто, з 24 вересня 2020 року.

В своїй заяві про перегляд судового наказу боржник зазначає, що він надавав кошти на утримання сина згідно з домовленістю з стягувачем. З наданої суду розписки стягувача ОСОБА_3 від 21 жовтня 2020 року (а.с.39) вбачається, що вона отримала від боржника 500 доларів США на утримання сина ОСОБА_4 . Сума визначена спільною домовленістю. Факту написання зазначеної та інших розписок не заперечував представник стягувача в судовому засіданні.

Не вважаючи обставину, яку підтверджує зазначений доказ нововиявленою обставиною, суд першої інстанції проігнорував той факт, що з боржника стягнуті аліменти за період, в який він добровільно надавав утримання своїй дитині в розмірі, узгодженому з стягувачем. При цьому, зазначені обставини стороною стягувача не оспорюються.

За таких обставин, судом першої інстанції порушено норми процесуального права, судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, що у відповідності до ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 379, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 березня 2021 рокускасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повне судове рішення складено 05 серпня 2021 року.

Головуючий Фінагеєв В.О.

Судді Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.