Ухвала

06 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 426/5306/17

провадження № 61-8141ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Зайцева А. Ю.,

розглянув касаційну скаргу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Луганського апеляційного суду від 25 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до « Файзер Ейч. Сі . Пі. Корпорейшн» в особі представництва «Файзер Ейч. Сі. Пі. Корпорейшн» в Україні про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та за період затримки виконання рішення суду, визнання незаконним і скасування наказу про поновлення на роботі,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом Файзер Ейч. Сі . Пі. Корпорейшн» в особі представництва «Файзер Ейч. Сі. Пі. Корпорейшн» в Україні, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив стягнути з « Файзер Ейч.Сі .Пі. Корпорейшн» в особі представництва «Файзер Ейч.Сі.Пі. Корпорейшн» в Україні на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 11 серпня 2012 року по 17 серпня 2012 року в розмірі 6630, 25 грн.; середній заробіток за час затримки виконання рішення Ленінського районного суду м. Луганська від 17 серпня 2012 року з 18 серпня 2012 року по 28 січня 2014 року в розмірі 482 682,20 грн.; визнати незаконним і скасувати наказ від 19 жовтня 2012 року № 107/2012-к «Про поновлення на роботі».

Рішенням Троїцького районного суду Луганської області від 03 червня 2019 року відмовлено у задоволенні заяви «ФайзерЕйч. Сі. Пі Корпорейшн» про застосування до спірних правовідносин строку позовної давності. У задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та за час затримки виконання рішення суду, визнання незаконним і скасування наказу про поновлення на роботі відмовлено.

Постановою Луганського апеляційного суду від 10 вересня 2019 року рішення суду першої інстанції в частині відмови ОСОБА_1 у задоволенні позову про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 11 серпня 2012 року по 17 серпня 2012 року скасовано, провадження у справі в частині цих позовних вимог закрито; в частині відмови в задоволенні позову ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду з 18 серпня 2012 року по 19 жовтня 2012 року скасовано та у цій частині ухвалено нове рішення, яким ці позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, стягнуто з «ФайзерЕйч. Сі. Пі. Корпорейшн» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду з 18 серпня 2012 року по 19 жовтня 2012 року у розмірі 58 346,20 грн. В іншій оскарженій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання щодо судових витрат.

Постановою Верховного Суду від 27 січня 2021 року, скасовано постанову Луганського апеляційного суду від 10 вересня 2019 року в частині закриття провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до «ФайзерЕйч. Сі. Пі. Корпорейшн» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 11 серпня 2012 року по 17 серпня 2012 року та справу в частині цих позовних вимог передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Луганського апеляційного суду від 25 березня 2021 року рішення Троїцького районного суду Луганської області від 03 червня 2019 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до "ФайзерЕйч. Сі.Пі. Корпорейшн" про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 11 серпня 2012 року по 17 серпня 2012 року змінено, викладено мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

14 травня 2021 року (згідно з відміткою на поштовому конверті) ОСОБА_1 подав до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Луганського апеляційного суду від 25 березня 2021 року у вказаній цивільній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 04 червня 2021 року поновлено строк на касаційне оскарження, касаційну скаргу залишено без руху, надано заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали та зазначено наслідки невиконання вимог ухвали суду.

Ухвалою Верховного Суду від 01 липня 2021 року продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, вказаних в ухвалі Верховного Суду від04 червня 2021 року.

У наданий судом строк заявник направив матеріали на усунення недоліків, зазначені в ухвалі Верховного Суду від 04 червня 2021 року.

В касаційній скарзі заявник просить скасувати оскаржені судові рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до «ФайзерЕйч. Сі. Пі. Корпорейшн» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 11 серпня 2012 року по 17 серпня 2012 року в розмірі 6 630,25 грн, в указаній частині ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Підставою відкриття касаційного провадження є підстава, передбачена пунктом 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, яка наведена заявниками.

Оскільки викладені в касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження у даній справі та витребувати матеріали справи.

Одночасно ОСОБА_1 просить повернути надмірно сплачений судовий збір, посилаючись на пункт 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі, зокрема, зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30 січня 2019 року у справі

№ 910/4518/16 (провадження №12-301гс18) зробила висновок, що пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (або за час вимушеного прогулу) під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Клопотання ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, оскільки заявником оскаржуються рішення в частині вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу (6 630,25 грн), а судовий збір, який він просить повернути, був сплачений ним на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 04 червня 2021 року про залишення його касаційної скарги без руху.

Питання розподілу судових витрат буде вирішено при розгляді касаційної скарги ОСОБА_1 по суті.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про повернення судового збору відмовити.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Луганського апеляційного суду від 25 березня 2021 року.

Витребувати з Троїцького районного суду Луганської області цивільну справу № 426/5306/17 за позовом ОСОБА_1 до «Файзер Ейч. Сі. Пі. Корпорейшн» в особі представництва «Файзер Ейч. Сі. Пі. Корпорейшн» в Україні про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та за період затримки виконання рішення суду, визнання незаконним і скасування наказу про поновлення на роботі.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

В. С. Жданова

А. Ю. Зайцев