Справа № 441/1611/17 Головуючий у 1 інстанції: Перетятько О.В.
Провадження № 22-ц/811/465/21 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Ніткевича А.В.,

суддів: Бойко С.М., Копняк С.М.,

секретаря Жукровської Х.І.

з участю представника прокуратури Сеніва О.П., представника відповідача Репецького В.В.

розглянувши в порядку спрощеного провадження в приміщенні Львівського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою керівника Городоцької місцевої прокуратури Львівської області на ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 15 грудня 2020 року у складі судді Перетятько О.В. у справі за позовом керівника Городоцької місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Комарнівської міської ради Городоцького району Львівської області до ОСОБА_1 про звільнення земельної ділянки шляхом демонтажу самовільно встановленої тимчасової споруди (торгового павільйона),-

встановив:

У провадженні Городоцького районного суду Львівської області перебувала цивільна справа за позовом керівника Городоцької місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Комарнівської міської ради Городоцького району Львівської області до ОСОБА_1 про звільнення земельної ділянки шляхом демонтажу самовільно встановленої тимчасової споруди (торгового павільйону).

Оскаржуваною ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 15 грудня 2020 року позовну заяву керівника Городоцької місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Комарнівської міської ради Городоцького району Львівської області до ОСОБА_1 про звільнення земельної ділянки шляхом демонтажу самовільно встановленої тимчасової споруди (торгового павільйона) залишено без розгляду.

Зобов`язано ГУДКСУ у Львівській області повернути Городоцькій місцевій прокуратурі 1600 грн 00 коп судового збору сплаченого згідно платіжного доручення № 2155 від 23.10.2017.

Ухвалу суду оскаржив керівник Городоцької місцевої прокуратури Львівської області, вважає ухвалу незаконною, прийнятою з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням матеріального права, при невідповідності висновків суду дійсним обставинам справи.

В апеляційній скарзі зазначає, що з інформації Комарнівської міської ради Городоцького району Львівської області № 234 від 18.08.2017 та № 276 від 02.10.2017, Городоцьку місцеву прокуратуру повідомлено про порушення інтересів держави, зокрема про зайняття відповідачкою ОСОБА_2 земельної ділянки площею 42,72 кв.м., належної Комарнівській міській раді, на пл. І. Франка у м. Комарно, шляхом встановлення тимчасової споруди, без правовстановлюючих документів, без здійснення будь-якої оплати та укладення договору оренди землі.

Звертаючись до Комарнівської міської радим з листами № 05/14-625вих17 від 14.08.2017 та № 05/14-766вих-17 від 26.09.2017, Городоцька місцева прокуратура фактично інформувала про наявне порушення інтересів держави та надавала можливість відреагувати на таке порушення згідно із наданими повноваженнями в розумний строк.

В свою чергу, будучи обізнаною про порушення, маючи самоврядні повноваження до припинення порушення вимог земельного законодавства, позивачем не вжито заходів реагування з метою звільнення земельної ділянки шляхом демонтажу самовільно встановленої тимчасової споруди у судовому порядку.

На переконання апелянта, вказані обставини свідчать про самоусунення органу місцевого самоврядування від реалізації функції захисту порушених інтересів територіальної громади та держави, як наслідок наявність передбачених ч. 3 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» підстав для їх представництва.

В подальшому, у порядку визначеному ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», 30.10.2017 керівником Городоцької місцевої прокуратури направлено голові Комарнівської міської ради лист про те, що прокуратурою підготовлено позов в інтересах держави в особі Комарнівської міської ради до ОСОБА_2 про зобов`язання її звільнити земельну ділянку, площею 42,72 кв.м., яка належить Комарнівській міській раді шляхом демонтажу самовільно встановленої тимчасової споруди.

Відтак, місцева прокуратура звернулася до суду з позовною заявою для виконання субсидіарної ролі, заміни у судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Підставою реалізації прокурором представницьких функцій у даному випадку стала усвідомлена пасивна поведінка Комарнівської міської ради, незважаючи на очевидний характер порушень інтересів територіальної громади.

Звертає увагу, що частина 4 статті 23 ЗУ «Про прокуратуру» передбачає, що наявність підстав для представництва може бути оскаржена суб`єктом владних повноважень, таке оскарження означає право на спростування учасниками процесу обставин, на які посилається прокурор у позовній заяві, однак Комарнівська міська рада такими повноваженнями не скористалася з 2017 року.

Просить скасувати ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 15 грудня 2020 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, межі та доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково виходячи із такого.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до приписів частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна людина має можливість безперешкодного звернення до суду за захистом своїх прав. Це право гарантується частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якій зазначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Залишаючи без розгляду позовну заяву керівника Городоцької місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Комарнівської міської ради Городоцького району Львівської області до ОСОБА_1 про звільнення земельної ділянки шляхом демонтажу самовільно встановленої тимчасової споруди (торгового павільйону), суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі зазначив, що в позовній заяві та у процесі розгляду справи прокурором не обгрунтовано причин незвернення до суду із позовом саме Комарнівської міської ради, як суб`єкта владних повноважень, при цьому врахував, що прокурор не може вважатися альтернативним суб`єктом звернення до суду і замінювати належного суб`єкта владних повноважень, який може і бажає захищати інтереси держави, покликаючись на правову позицію, викладену у постановах Верховного Суду від 25.04.2018 у справі №806/1000/17, від 20.09.2018 у справі №924/1237/17 та від 26.02.2019 у справі №905/803/18.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто імператив зазначеного конституційного положення встановлює обов`язок органів державної влади та їх посадових осіб дотримуватись принципу законності при здійсненні своїх повноважень, що забезпечує здійснення державної влади за принципом її поділу.

Як підкреслив Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 01 квітня 2008 року №4-рп/2008, неухильне додержання органами законодавчої, виконавчої та судової влади Конституції та законів України забезпечує реалізацію принципу поділу влади і є запорукою їх єдності, важливою передумовою стабільності, підтримання громадського миру і злагоди в державі.

Законом України від 02 червня 2016 року № 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», який набрав чинності 30 вересня 2016 року, до Конституції України внесені зміни, а саме Конституцію доповнено статтею 131-1, пункт 3 частини першої якої передбачає, що прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно із ч. 3 ст. 56 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі набуває статусу позивача (ч. 5 ст. 56 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у статті 23 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру», який набрав чинності 15 липня 2015 року. Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци перший третій частини четвертої). У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження (частина сьома).

Урегульовуючи розбіжності у раніше викладених правових позиціях, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26 травня 2020 року по справі № 912/2385/18 уточнила висновки, зроблені у постановах: Великої Палати Верховного Суду від 15 жовтня 2019 року у справі № 903/129/18; Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 927/246/18, від 16 квітня 2019 у справах № 910/3486/18 та № 925/650/18, від 17 та 18 квітня 2019 року у справах № 923/560/18 та № 913/299/18 відповідно, від 13 травня 2019 року у справі № 915/242/18; Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 0440/6738/18, зазначивши, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу.

Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.

Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.

Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.

Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.

Звертаючись до суду із даним позовом в інтересах держави в особі Комарнівської міської ради Городоцького трайону Львівської області, а також в апеляційній скарзі прокурор зазначає, що інформацією Комарнівської міської ради Городоцького району Львівської області № 234 від 18.08.2017 та № 276 від 02.10.2017, Городоцьку місцеву прокуратуру повідомлено про порушення інтересів держави, зокрема про зайняття відповідачкою ОСОБА_2 земельної ділянки площею 42,72 кв.м., належної Комарнівській міській раді, на пл. І. Франка у м. Комарно, шляхом встановлення тимчасової споруди, без правовстановлюючих документів, без здійснення будь-якої оплати та укладення договору оренди землі.

В свою чергу, звертаючись до Комарнівської міської радим з листами № 05/14-625вих17 від 14.08.2017 та № 05/14-766вих-17 від 26.09.2017, Городоцька місцева прокуратура фактично інформувала про наявне порушення інтересів держави та надавала можливість відреагувати на таке порушення згідно із наданими повноваженнями в розумний строк.

Комарнівська міська рада надаючи 02.10.2017 відповідь на листи прокурора № 05/14-766вих-17 від 26.09.2017 та № 05/14-770 вих. 17 лише повідомила про те, що рішенням ради № 41 від 29.06.2006 відмовлено ОСОБА_2 у затвердженні містобудівного обгрунтування, при цьому свою позицію щодо порушення інтересів держави жодним чином не висловила, будучи обізнаною про порушення, маючи самоврядні повноваження до припинення порушення вимог земельного законодавства, про наміри самостійно звернутися до суду з позовом з метою звільнення земельної ділянки шляхом демонтажу самовільно встановленої тимчасової споруди у судовому порядку, не заявили, відтак такі дії були оцінені прокурором як бездіяльність.

30 жовтня 2017 року керівник Городоцької місцевої прокуратури, на виконання вимог ч. 4 ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру», листом № 05/14-827 вих 17 повідомив голову Комарнівської міської ради, що прокуратурою буде подано позовну заяву до Городоцького районного суду Львівської області в інтересах держави в особі Комарнівської міської ради до ОСОБА_2 про зобов`язання звільнити змелену ділянку шляхом демонтажу самовільно встановленого павільйону.

На переконання колегії суддів, виконуючи приписи частин третьої п`ятої статті 56 ЦПК України і частин третьої, четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор при поданні позовної заяви обґрунтував неналежне, на його думку, здійснення захисту інтересів територіальної громади Комарнівською міською радою, посадові особи якої у розумні строки, за відсутності об`єктивних перешкод для звернення з позовом до суду, не вжили заходів до звільнення відповідачкою земельної ділянки шляхом демонтажу самовільно встановленої тимчасової споруди (торгового павільйону), тобто навів підстави для представництва інтересів держави в суді.

З огляду на вищевикладене, помилковим є висновок суду першої інстанції про ненаведення прокурором у цій справі підстав для здійснення представництва інтересів держави в суді, що свідчить про підставність доводів апеляційної скарги та необхідність скасування оскаржуваної ухвали.

Відповідно до ч.1 п. 6 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Однією із підстав для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України).

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала постановлена без додержання норм процесуального права, тому апеляційну скаргу необхідно задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Разом з тим, вимога апелянта про стягнення з відповідача ОСОБА_1 судового збору, сплаченого при поданні апеляційної скарги, до задоволення не підлягає, оскільки відповідно до ст. 141 ЦПК України розподіл судових витрат здійснюється судом при вирішенні позовних вимог, при цьому суд апеляційної інстанції змінює розподіл судових витрат у випадку, якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 367, 368, 372, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381, 382, 383 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу керівника Городоцької місцевої прокуратури Львівської області -задовольнити частково.

Ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 15 грудня 2020 року скасувати.

Справу за позовом керівника Городоцької місцевої прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Комарнівської міської ради Городоцького району Львівської області до ОСОБА_1 про звільнення земельної ділянки шляхом демонтажу самовільно встановленої тимчасової споруди (торгового павільйона) направити для продовження розгляду до Городоцького районного суду Львівської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 04 серпня 2021 року.

Головуючий: А.В. Ніткевич

Судді: С.М. Бойко

С.М. Копняк