Справа № 373/727/21
Номер провадження 2/373/531/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2021 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі: головуючої судді Керекези Я.І., за участю секретаря судових засідань Ткалі І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 373/727/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальність «Київоблгаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату послуг з постачання природного газу,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із позовом і просить стягнути із відповідача заборгованість по оплаті послуг з постачання природного газу в розмірі 107807 грн 40 коп., три відсотки річних 505 грн 07 коп., пені 2206 грн 36 коп., інфляційні втрати 1832 грн. 73 коп. та судовий збір в розмірі 2270 грн 00 коп.

Посилається на те, що між сторонами по справі був укладений договір постачання природного газу шляхом заявочного приєднання відповідача до умов Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам. Фактом приєднання ОСОБА_1 до умов Типового договору постачання природного газу є споживання природного газу за період із 01 липня 2015 року по 25 лютого 2021 року. Відповідач кошти за послуги з постачання природного газу не сплачував, внаслідок чого виникла заборгованість за період із 01 січня 2020 року по 25 лютого 2021 року в розмірі 114 407 грн 40 коп. Крім того, в силу ч.2 ст.625 ЦК України позивач просить стягнути із відповідачатри відсотки річних в розмірі 505 грн 07 коп., пеню 2 206 грн 36 коп., інфляційні втрати 1 832 грн. 73 коп.

Ухвалою від 27 травня 2021 року відкрито провадження в даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом в судове засідання учасників справи.

30 липня 2021 року до суду надійшло клопотання відповідача, про розгляд справи у його відсутності, визнання позовних вимог та задоволення прохання про розстрочення виконання рішення суду строком на 20 місяців із сплатою 5390 грн 35 коп. щомісячно.

03 серпня 2021 року до суду надійшла заява представника позивача, в якій вона не заперечує проти розстрочення виконання рішення суду.

В судове засідання представник позивача не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити, не заперечує проти розстрочення виконання рішення суду.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, просить розстрочити виконання рішення суду строком на 20 місяців із сплатою 5390 грн 35 коп. щомісячно.

Судом встановлено наступне.

ТОВ «Київоблгаз Збут» є постачальником природного газу для споживачів, розташованих у Київські області, на підставі ліцензії на постачання природного газу серії АЕ № 299021, виданої 01 липня 2015 року Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (постанова № 1588 від 21 травня 2015 року). Строк дії ліцензії по 30 червня 2020 року (а.с.14).

Відповідно до Розділу ІІІ Правил постачання природного газу, затверджених Постановою НКРЕКП №2496 від 30 вересня 2015 року, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Фактом приєднання відповідача ОСОБА_1 до умов Типового договорупостачання природного газу є споживання природного газу за період із 01 липня 2015 року по 25 лютого 2021 року.

Як вбачається із копії акту № 68 від 25 лютого 2021 року, який був складений в присутності відповідача і підписаний ним, було відключене газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).

Із виписки із особового рахунку відповідача вбачається, що заборгованість за оплату послуг з постачання природного газуза період із 01 січня 2020 року по 25 лютого 2021 року в розмірі 107 807 грн 40 коп. (а.с.7).

Суд приймає до уваги подані позивачем докази, на підставі яких встановлені дані обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи.

Зважаючи на те, що правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями ЦК України щодо порядку укладення правочинів, виконання зобов`язань, відповідальності за його невиконання, суд дійшов висновку про необхідність їх застосування.

Відповідно до ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 3 ст.203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Положеннями ст. 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору.

Таким чином, відповідач в порушення вищезазначених вимог не виконує обов`язок щодо сплати коштів за послуги з постачання природного газу, борг має місце і виник з підстав, зазначених позивачем.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Як вбачається з правових позицій Верховного Суду України, викладених в Постанові Пленуму Суду № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

За таких обставин, позов в частині стягнення заборгованості по оплаті послуг з постачання природного газу підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний оплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається із розрахунку, зробленого представником позивача та доданим до позовної заяви, позивач просить стягнути із відповідача за період з 25 лютого 2021 року по 22 квітня 2021 року три відсотки річних в розмірі 505 грн 07 коп. та інфляційні втрати 1 832 грн. 73 коп.

Позовні вимоги і в цій частині підлягають задоволенню, оскільки дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджена заборгованість відповідача по оплаті послуг з постачання природного газу, яка не була сплачена у визначений строк та є простроченою.

Що стосується стягнення із відповідача пені, суд дійшов наступних висновків.

Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» № 543/96-ВР від 22 листопада 1996 року врегульовано договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань.

Відповідно до п.4.9 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, у разі порушення Споживачем строків оплати за цим Договором Споживач сплачує за вимогою Постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Підпунктом 4 пункту 3 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» № 530-IX від 17 березня 2020 року на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни було заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1236 від 09 грудня 2020 року з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, було встановлено з 19 грудня 2020 року до 31 серпня 2021 року на території України карантин.

Враховуючи вищевикладене, не зважаючи на визнання позову відповідачем, з метою захисту його прав та інтересів, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача пені.

В силу ст.141 ЦПК України судові витрати слід стягнути із відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим суд приймає до уваги заяву відповідача про розстрочку виконання рішення суду, визнання даної заяви позивачем, суму боргу, ту обставину, що відповідач є пенсіонером, та, у відповідності до ч. 7 ст. 265, ст. 267 ЦПК України, вважає за можливе надати розстрочку виконання рішення суду на двадцять місяців зі щомісячною сплатою по 5507 грн 26 коп.

На підставі викладеного, ст. ст. 202, 203, 205, 207, 509, 526, 610, 611, 625, 626 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 19, 80, 81, 141, 206, 211, 263-265, 267, 268, 273, 274, 277, 279, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальність «Київоблгаз Збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за оплату послуг з постачання природного газу задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальність «Київоблгаз Збут» заборгованість по оплаті послуг з постачання природного газу в розмірі 107807 (сто сім тисяч вісімсот сім) гривень 40 копійок, три відсотки річних в розмірі 505 (п`ятсот п`ять) гривень 07 копійок, інфляційні втрати в розмірі 1832 (одна тисяча вісімсот тридцять дві) гривні 73 копійок, а всього 110145 (сто десять тисяч сто сорок п`ять) гривень 20 коп..

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальність «Київоблгаз Збут» судовий збір в розмірі 2225 (дві тисячі двісті двадцять п`ять) гривень 42 копійки.

В задоволенні вимог про стягнення пені відмовити.

З дня набрання рішенням законної сили розстрочити ОСОБА_1 виконання даного рішення суду про стягнення заборгованості по оплаті послуг з постачання природного газу в сумі 110145 грн. 20 коп. на 20 (двадцять) місяців щомісячними рівномірними платежами по 5507 (п`ять тисяч п`ятсот сім) гривень 26 копійок щомісячно.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (03.10.2017) до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Київського апеляційного суду через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут», адреса місцезнаходження: м.Київ, проспект Свободи, 2Г, літ.А; ;

відповідач ОСОБА_1 ; проживаючий по АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Суддя: Я. І. Керекеза