ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/4812/21
Провадження № 22-ц/4820/934/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

секретар судового засідання Філіпчук О. В.,

з участю: позивачки ОСОБА_1 ,

представника відповідача Гребенюка В. С.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 686/4812/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою її представником ОСОБА_3 , на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 квітня 2021 року про залишення без розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення та за апеляційною скаргою Комунальної установи «Молодіжний центр» на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 квітня 2021 року (суддя Мазурок О. В., повне судове рішення складено 12 квітня 2021 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунальної установи «Молодіжний центр» про стягнення заробітної плати у вигляді недоплаченої премії.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційних скарг, суд

у с т а н о в и в :

У лютому 2021 року ОСОБА_1 , звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначала, що з 15 листопада 2018 року вона працює на посаді головного бухгалтера Комунальної установи «Молодіжний центр». До структури заробітної плати відноситься премія. Відповідно до вимог статті 22 Закону «Про оплату праці» суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами. Всупереч вимогам закону у червні, вересні - грудні 2020 року, у січні - лютому 2021 року їй не нараховувалась та не виплачувалась премія, тоді як інші працівники її отримували.

Тому позивачка просила стягнути з Комунальної установи «Молодіжний Центр» на її користь 25340,80 грн заробітної плати у вигляді недоплаченої премії.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 квітня 2021 року позов задоволено. Стягнуто з Комунальної установи «Молодіжний центр» на користь ОСОБА_1 25340,80 грн заробітної плати у вигляді недоплаченої премії. Вирішено питання про судовий збір.

У квітні 2021 року представник позивачки ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 5000 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 квітня 2021 року заява залишена без розгляду.

Комунальна установа «Молодіжний центр», не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у позові. Посилається на необґрунтованість судового рішення, порушення норм матеріального та процесуального права. Прийняте керівником установи відповідно до Положення про преміювання працівників Комунальної установи «Молодіжний центр» (далі - Положення) у межах компетенції рішення про зменшення розміру премії, позбавлення працівника премії повністю або частково не можна кваліфікувати як погіршення умов оплати праці, про яке працівник повинен бути заздалегідь попереджений. Підставою повного або часткового позбавлення премії відповідно до пункту 5.2 Положення є порушення трудової дисципліни, відсутність ініціативи і творчого ставлення до роботи працівника. Перевіркою, яка проводилася у червні 2020 року Управлінням молоді та спорту Хмельницької міської ради, було встановлено неналежне ведення бухгалтерського обліку в установі. Згідно з посадовою інструкцією ведення бухгалтерського обліку забезпечує головний бухгалтер. За недоліки у роботі та відсутність ініціативи і творчого ставлення до роботи позивачка була позбавлена повністю або частково преміювання. Крім того, відсутність порушень трудового законодавства підтверджується актом № ХМ242/175/АВ від 28 квітня 2021 року, складеним за результатами позапланового заходу державного нагляду та контролю щодо додержання вимог законодавства у сферах охорони праці, порушень у сфері законодавства про працю.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, через представника подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення. Вважає ухвалу незаконною. Про розмір судових витрат зазначала у позовній заяві. Протягом 5 днів після ухвалення рішення подала документи, що підтверджують витрати на професійну правничу допомогу.

У засіданні апеляційного суду позивачка свою апеляційну скаргу підтримала, апеляційну скаргу Комунальної установи «Молодіжний центр» не визнала. Представник відповідача апеляційну скаргу установи підтримав, апеляційну скаргу ОСОБА_1 визнав необґрунтованою у повному обсязі.

Апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пунктів 3 і 4 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що працівник має право на отримання премії. Відповідач не надав доказів наявності підстав для позбавлення ОСОБА_1 премії.

Проте такий висновок не відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Установлено, що наказом директора Комунальної установи «Молодіжний центр» № 4-к від 15 листопада 2018 року ОСОБА_1 прийнята на посаду головного бухгалтера Комунальної установи «Молодіжний центр» з посадовим окладом згідно із штатним розписом.

Відповідно до наказів директора Комунальної установи «Молодіжний центр» позивачка була премійована, а саме: наказ від 24 липня 2020 року №33-к - премія у розмірі 70 % від посадового окладу, наказ від 07 серпня 2020 року № 35-к - премія 100 %, наказ від 21 серпня 2020 року № 39-к - премія 50 %, наказ від 15 грудня 2020 року № 52-к - премія до свята Нового року 290 %, наказ від 19 лютого 2021 року № 7-к премія 30 %.

У червні, вересні, жовтні, листопаді 2020 року та у січні, лютому 2021 року премія ОСОБА_1 не нараховувалась та не виплачувалась.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Згідно із частинами 2 і 3 статті 97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно у колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами.

Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.

Аналогічні положення викладені у статті 15 Закону України «Про оплату праці».

За змістом статті 2 Закону України «Про оплату праці» у структуру заробітної плати входить основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати.

Так, основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців.

Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій.

До інших заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, виплати в рамках грантів, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Колективним договором на 2020-2024 роки Комунальної установи «Молодіжний центр» передбачено, що керівництво зобов`язується проводити преміювання працівників за результатами роботи у звітному періоді в межах бюджетних коштів, закладених в кошторисі доходів і видатків та економії фонду заробітної плати згідно з Положенням про преміювання працівників (пункт 5.1.10. розділу 5. Оплата праці).

Відповідно до пункту 6.10 розділу 6. Положення про комунальну установу «Молодіжний центр» директор центру встановлює надбавки, доплати, премії та надає матеріальну допомогу працівникам Центру відповідно до законодавства України у межах наявного фонду оплати праці.

Положенням про преміювання працівників комунальної установи «Молодіжний центр», затвердженого директором 19 листопада 2018 року, визначено, що директор центру має право преміювати працівників, які перебувають у штаті, в межах бюджетних коштів, закладених у кошторисі доходів і видатків та економії фонду заробітної плати. Розмір премії кожному окремому працівнику встановлюється директором центру, залежно від особистого вкладу у підсумки діяльності установи. Працівникам центру виплачується премія до ювілейних дат, професійних та державних свят. Працівники центру можуть бути позбавлені премії повністю або частково за недоліки в роботі, порушення трудової дисципліни (пункти 2.1., 2.2., 2.3., 2.7. розділу 2.).

Згідно з пунктами 5.1., 5.2., 5.3. розділу 5. цього Положення причинами повного або часткового позбавлення премії є: несвоєчасне або неякісне виконання завдань та своїх функціональних обов`язків; порушення трудової дисципліни, відсутність ініціативи і творчого ставлення до роботи; невиконання правомірних вказівок директора центру, відсутність результативності у виконанні поставлених завдань, низький рівень виконавської дисципліни.

Зазначеним Положенням не передбачено видання наказу про позбавлення премії.

Посилання позивачка на те, що директор не мав права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршує умови, встановлені законодавством, колективним договором, Положенням, не заслуговує на увагу.

Частина 4 статті 97 КЗпП України, яка забороняє власникові або уповноваженому ним органу приймати в односторонньому порядку рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами, не стосується випадків, коли власник або уповноважений ним орган застосовує встановлені на підприємстві відповідно до законодавства умови оплати праці. Прийняття керівником підприємства в межах своєї компетенції рішення про зменшення розміру премії, позбавлення працівників премії повністю або частково не можна кваліфікувати як погіршення умов оплати праці, про яке працівник повинен бути заздалегідь попереджений.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 15 травня 2017 року у справі № 6-2790цс16.

Із пояснень сторін у засіданні апеляційного суду установлено, що підставами позбавлення позивачки премії були: у червні 2020 року - недоліки ведення бухгалтерського обліку в установі, у вересні 2020 року - погіршення показників роботи КУ «Молодіжний центр», у жовтні - грудні 2021 року та січні 2021 року - порушення трудової дисципліни, відсутність ініціативи і творчого ставлення до роботи.

У матеріалах справи наявні документи, що підтверджують порушення ведення бухгалтерського обліку у Комунальній установі «Молодіжний центр», а саме довідка від 22.06.2020 про проведення аналізу окремих питань бухгалтерського обліку комунальної установи «Молодіжний центр» 18.06.2020, складена Управлінням молоді та спорту Хмельницької міської ради, якому підпорядковується установа.

Наявність порушень трудової дисципліни (запізнення на роботу, небажання контактувати з Управлінням молоді та спорту міської ради для усунення порушень ведення бухгалтерського обліку, невиконання обов`язків з подання документів до управління ДКСУ) у засіданні апеляційного суду визнала позивачка, але вважає їх незначними.

У вересні 2020 року премія не виплачувалась усім працівникам Комунальної установи «Молодіжний центр» у зв`язку з погіршенням показників роботи.

ОСОБА_1 вважає, що розмір отриманої нею у грудні 2020 року премії до свята Нового року (290% посадового окладу) та у лютому 2021 року за підсумками роботи (30% посадового окладу) є заниженим і просить стягнути недоплачену премію за грудень 2020 року у розмірі 65% посадового окладу, за лютий - 40% посадового окладу. При визначенні такого розміру премії вона виходить із розміру премії, отриманої у цей період заступником директора.

Відповідно до наведених норм права та встановлених обставин справи премія не є складовою частиною основної заробітної плати, а додатковою винагородою, яка виплачується кожному окремому працівникові установи за результатами їх трудової діяльності за показниками та умовами оцінки цих результатів. Право на призначення або позбавлення премії надано керівнику.

Крім того, із наданого ОСОБА_1 до позовної заяви розрахунку недоплаченої премії вбачається, що до суми премії 25340,80 грн, яку вона просила стягнути, включено також суму перерахованих відпускних 149,45 грн, перераховані виплати за лікарняним листом, які підлягають виплаті за рахунок установи у сумі 65,40 грн і за рахунок Фонду соціального страхування у сумі 128,80 грн.

Проте позовні вимоги про стягнення таких виплат позивачка не заявляла.

На підставі частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про задоволення позову.

При визначенні розміру премії, позбавленні позивачки премії, директор установи діяв у межах повноважень та відповідно до вимог закону, колективного договору, Положення.

З урахуванням наведеного заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги Комунальної установи «Молодіжний центр» про наявність правових підстав для відмови у позові.

Рішення суду про задоволення позову підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у позові.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 квітня 2021 року не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

08 квітня 2021 року представник позивачки ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у сумі 5000 грн.

Суд першої інстанції залишив заяву без розгляду на підставі частини 8 статті 141 ЦПК України.

Пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За положеннями частин 1 і 3 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 141 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Справа розглядалася в спрощеному провадженні з викликом сторін.

До закінчення судового розгляду позивачка (її представник) не зробили заяву про подання доказів на підтвердження судових витрат після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Надані до заяви про ухвалення додаткового рішення документи на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу - додатковий договір від 11 лютого 2021 року до договору про надання адвокатських послуг, розрахункова квитанція від 11 лютого 2021 року, опис робіт (наданих послуг), відповідно до якого оплата за участь у судовому засіданні є фіксованою незалежно від їх кількості, могли бути надані до закінчення судового засідання.

Поважних причин неподання таких доказів до закінчення судового засідання представник позивачки не зазначив.

Велика палата Верховного Суду у додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц зробила висновок, що вимоги частини 8 статті 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються в спрощеному провадженні, де судові дебати відсутні.

Тому суд обґрунтовано залишив заяву представника позивачки без розгляду.

З огляду на викладене апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про незаконність постановленої ухвали та наявність підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення.

Ухвалу суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

На підставі частини 7 статті 141 ЦПК України документально підтверджені витрати відповідача по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги мають бути компенсовані за рахунок держави у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Керуючись статтями 374, 375, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану її представником ОСОБА_3 , залишити без задоволення.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14 квітня 2021 року залишити без змін.

Апеляційну скаргу Комунальної установи «Молодіжний центр» задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 квітня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У позові ОСОБА_1 до Комунальної установи «Молодіжний центр» про стягнення заробітної плати у вигляді недоплаченої премії відмовити.

Витрати Комунальної установи «Молодіжний центр» по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 1362 грн (одна тисяча триста шістдесят дві грн) компенсувати за рахунок держави у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 серпня 2021 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта