Провадження № 2/161/415/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2021 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Камінського Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №10 в м. Луцьку цивільну справу № 161/11699/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом.

Просить суд зобов`язати ОСОБА_2 не чинити їй, ОСОБА_1 , перешкоди у користуванні об`єктом незавершеного будівництва житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 та передати їй ключі від вхідних дверей до даного об`єкта незавершеного будівництва житлового будинку та стягнути судові витрати з підстав, викладених в позовній заяві.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, подали до суду спільну заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, відповідач подав до суду відзив на позовну заяву.

При цьому, судом визнаються неповажними причини неявки в судове засідання представника відповідача адвоката Грибан Ж.В. Оскільки остання, заявляючи чергове клопотання про відкладення розгляду справи, не надала жодних доказів на підтвердження неможливості явки в судове засідання.

Розгляд справи проводиться судом на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом при розгляді справи встановлено наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Рішенням суду від 13 листопада 2018 року визнано за ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на 1/2 частину земельної ділянки з цільовим призначенням для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, загальною площею 0,1320 га, кадастровий номер :01:001:0617, розташованої в АДРЕСА_1 . Визнано за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) право на 1/2 частину об`єкта незавершеного будівництва житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 .

11 березня 2019 року зареєстровано за ОСОБА_1 право приватної спільної часткової власності на Ѕ частину земельної ділянки, загальною площею 0,1320 га, кадастровий номер :01:001:0617, розташованої в АДРЕСА_1 .

Як вбачається із змісту довідки про розгляд матеріалів ЄО № 3484 від 20 травня 2019 року, що 21 травня 2019 року на лінію 102 надійшло звернення ОСОБА_1 по факту недопущення її на територію земельної ділянки та незавершеного будівництва житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 .

В ході перевірки було встановлено, що 20 травня 2019 року громадянку ОСОБА_1 не пустили на земельну ділянку та незавершене будівництво, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 її колишній чоловік ОСОБА_2 та його дружина ОСОБА_1 , які проживають за вищевказаною адресою (а.с. 13).

Як вбачається із змісту відзиву на позовну заяву, що відповідач ОСОБА_2 визнає обставини, за яких позивач ОСОБА_1 двічі намагалася проникнути до спірного об`єкта незавершеного будівництва, однак, з міркувань власної безпеки його нової дружини та їх новонародженої дитини, позивач була недопущена до належного їй на праві власності майна.

При цьому, відповідачем звертається увага суду на неможливість спільного користування сторін по справі незавершеним будівництвом при наявності спільної часткової власності у кожного з них. А також наполягає на отриманні позивачем компенсації вартості її частки у праві спільної часткової власності (а.с. 23).

За вищевикладених обставин, суд приходить до висновку про наявність реального спору між сторонами та існуванні в позивача ОСОБА_1 реальних перешкод у здійсненні нею права користування та розпоряджання належним їй майном, а саме - 1/2 частиною об`єкта незавершеного будівництва житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 .

Також суд не приймає до уваги твердження відповідача, що ключі від вхідних дверей до об`єкта незавершеного будівництва житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 є його особистою власністю як такі, що були придбані після розірвання їх шлюбу. Оскільки позивачем ОСОБА_1 не ставиться вимога про визнання права власності на вказані ключі, однак, лише про їх передачу з метою реалізації її права безперешкодного доступу до належного їй майна, а саме - 1/2 частини об`єкта незавершеного будівництва житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 .

А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 гривень (а.с. 1). При цьому, суд прийшов до висновку про задоволення позову. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 768,40 гривень.

Керуючись ст.ст. 317, 319, 391 ЦК України, ст. ст.12, 76 80, 82, 141, 259, 263 265, 268, ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном задовольнити повністю.

Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , не чинити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , перешкод у користуванні об`єктом незавершеного будівництва житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 , на Ѕ частину якого визнано право ОСОБА_1 рішенням суду від 13 листопада 2018 року.

Зобов`язати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , передати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 ключі від вхідних дверей об`єкту незавершеного будівництва житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , понесені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Ковтуненко