П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2021 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 374/281/20

Номер провадження 22-ц/824/5294/2021

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І.М., суддів Головачова Я. В., Шахової О. В.,

розглянувши в порядку письмового провадженняв місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Ржищівського міського суду Київської області від 24 грудня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Козіної С. М., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

У вересні 2020 року ОСОБА_3 звернулася до Ржищівського міського суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Позовна заява обґрунтована тим, що з 14 лютого 2020 року позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем від якого сторони мають спільного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач проживає окремо та не надає матеріальну допомогу на утримання спільного сина, у зв`язку з чим, дитина перебуває на утриманні матері.

Позивач зазначає, що вона не працює, та отримує лише щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини, інших заробітків не має, а тому її доходів не вистачає для забезпечення належного утримання сина.

На думку позивача, відповідач має задовільний стан здоров`я, про місце його роботи позивачці не відомо, проте вона вважає, що він має змогу та зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання спільного сина.

Рішенням Ржищівського міського суду Київської області від 24 грудня 2020 року(а.с. 63-67) позовні вимоги ОСОБА_3 , задоволено, стягнуто щомісяця з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів (заробітку), при цьому мінімальний розмір аліментів не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 вересня 2020 року до повноліття дитини.

Стягнуто щомісяця з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 15 % з усіх видів доходів (заробітку) до досягнення дитиною - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням суду, 02 лютого 2021 року ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 направила апеляційну скаргу у якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просила рішення Ржищівського міського суду Київської області від 24 грудня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги, задовольнити частково, визначивши ОСОБА_2 розмір аліментів які підлягають стягненню на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати подачі позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття, в іншій частині позовних вимог, відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивачем не надано до суду доказів на підтвердження понесених нею витрат на дитину. Крім того, матеріали справі не містять доказів на підтвердження можливості у відповідача надавати фінансову допомогу на утримання позивача.

Скаржник зазначає, що судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення не було враховано: відсутність доказів на підтвердження доходів відповідача; наявність у відповідача проблем зі здоров`ям, ІІІ групу інвалідності; відсутність проблем зі здоров`ям та особливих потреб у дитини та її малолітній вік; скрутне матеріальне становище відповідача та відсутність у нього інших доходів, крім пенсії, рухомого та нерухомого майна; наявність у позивача власних доходів та майна.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 лютого 2021 року, відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.

Відзиву подано не було.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 лютого 2021 року закінчено проведення підготовчих дій, призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження, без повідомлення осіб, які брали участь у справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та письмові докази у їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для її часткового задоволення, виходячи з наступного.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що батьки в рівній мірі, зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, що відповідач частково визнав позовні вимоги, останній отримує пенсію як інвалід ІІІ групи, на даний час відповідач не працює проте може працевлаштуватись, а також на те, що позивач просила стягувати аліменти на утримання малолітнього сина та на своє утримання у мінімальному розмірі, що передбачений законодавством.

Колегія суддів не в повній мірі погоджується з вищевказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Судом встановлено, що 14 лютого 2020 року ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 , прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_3 , про що Ржищівський міським ВДРАЦС зроблено відповідний актовий запис № 04 (а.с. 05).

ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_4 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 06).

До складу сім`ї ОСОБА_3 входить: чоловік - ОСОБА_2 , дочка - ОСОБА_7 , син - ОСОБА_4 (а.с. 08, 09).

ОСОБА_3 знаходиться на обліку в УСЗН та з квітня 2020 року по вересень 2020 року отримувала одноразову допомогу при народженні 1-єї дитини у розмірі 860 грн. щомісяця, а в загальному розмірі 5 160 грн (а.с. 10).

ОСОБА_2 має ІІІ групу інвалідності (а.с. 37).

Так, відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XIIта набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За змістом ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 141 СК України батько і мати мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав по відношенню до дитини.

Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне положення дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів, витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» у 2020 році встановлено прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1 779 грн., з 1 липня - 1 859 грн., з 1 грудня - 1 921 грн.

Згідно з ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Під час апеляційного перегляду колегією суддів встановлено, що ОСОБА_3 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , від якого, сторони мають спільного сина ОСОБА_4 .

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, подружжя проживають окремо один від одного, а їх спільний син проживає з матір'ю. Крім того, позивач на даний час не працює та отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини.

Згідно довідки серії КИО № 176808 від 22 лютого 2005 року, ОСОБА_2 має ІІІ групу інвалідності. Відомості щодо того, що останній є працевлаштований, матеріали справи не містять.

Разом з тим, враховуючи що відповідач отримує пенсію як інвалід ІІІ групи, на даний час не працює, проте з наявною у нього групою інвалідності останній не позбавлений можливості працевлаштуватись, враховуючи вік малолітнього сина ОСОБА_4 , якому на час ухвалення оскаржуваного рішення не виповнилося й року, а також те, що відповідач частково визнає позовні вимоги та просить стягувати аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення з відповідача на користь позивача на утримання малолітнього сина аліменти, у зазначеному судом розмірі.

Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

З аналізу вищевказаної норми вбачається, що розмір утримання не пов`язаний з розміром доходу дружини, а залежить від можливості чоловіка надавати матеріальну допомогу.

Так, враховуючи матеріальне становище скаржника, його стан здоров`я, а також те, що єдиним його доходом є пенсія по інвалідності, колегія суддів приходить до висновку, що останній не в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання дружини, а відтак, підстави для стягнення аліментів на утримання дружини, відсутні.

Посилання скаржника на те, що позивачем не надано до суду доказів на підтвердження понесених нею витрат на дитину, не може бути підставою для зменшення розміру аліментів на дитину, оскільки при визначенні розміру аліментів суд врахував матеріальне становище як позивача, так і відповідача, а також наявність у останнього ІІІ групи інвалідності.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції, оскаржуване рішення не можна назвати в повній мірі законним та обґрунтованим в розумінні ст. 263 ЦПК України, у зв`язку з чим колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Ржищівського міського суду Київської області від 24 грудня 2020 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на її утримання скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення, про відмову у задоволенні вказаної позовної вимоги.

В іншій частині рішення суду, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: Я. В. Головачов

О. В. Шахова