Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2021 року справа № 542/1114/21

провадження № 2/542/477/21

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Стрельченко Т.Г.,

при секретарі Нестеренко О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представника позивача, адвоката Берлименко Тетяни Володимирівни до територіальної громади в особі Новосанжарської селищної ради Полтавської області про припинення спільної часткової власності та визнання права власності на нерухоме майно,

в с т а н о в и в :

09.07.2021 року представник позивача звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила припинити право спільної часткової власності позивачки ОСОБА_1 на 9/20 частин домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , визнати за ОСОБА_1 право власності на виділений самостійний об`єкт нерухомості, а саме житловий будинок літ. «А-1» в складі приміщень: коридору 2-1 площею 4,7 кв.м, передпокою 2-2 площею 14,4 кв.м, кімнати 2-3 площею 9,7 кв.м, санвузла 2-4 площею 4,6 кв.м, кухні 2-5 площею 6,9 кв.м, топкової 2-6 площею 3,1 кв.м, загальною площею 43,4 кв.м, у тому числі житловою площею 9,7 кв.м, та господарські будівлі і споруди, а саме: літню кухню літ. «Б,б», сарай літ. «В» площею 16,3 кв.м, вбиральню літ. «Ж», погріб вхідний літ. «К», огорожу № 4, що знаходяться за вищезазначеною адресою, та визначити порядок користування земельною ділянкою згідно висновку експерта.

Вимоги звернення до суду мотивувала тим, що на підставі рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 27.02.2001 року позивач ОСОБА_1 має на праві приватної спільної часткової власності 9/20 частин житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно згаданого рішення суду право власності на інші 11/20 частин зазначеного нерухомого майна визнано за ОСОБА_2 .

Між співвласниками склався певний порядок користування будинком та земельною ділянкою, але юридично порядок користування земельною ділянкою не оформлений.

В даний час позивач має намір приватизувати частину земельної ділянки, але оскільки інший співвласник ухиляється від добровільного вирішення питання щодо встановлення порядку користування земельною ділянкою та не бажає укладати нотаріально посвідчений договір про виділ часток, позивачка змушена звернутися до суду.

Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 13.07.2021 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Заперечень проти позову до суду не надано.

Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв`язку з наступним.

У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Судом встановлено, що згідно технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» станом на 16.09.2020 року, по АДРЕСА_1 знаходяться житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 80,0 кв.м, житловою площею 37,7 кв.м, та господарські будівлі і споруди, а саме: літня кухня літ. «Б,б,б1», сарай літ. «В», навіс літ. «в», гараж літ. «Г», вбиральня літ. «Ж», погріб вхідний літ. «К», хвіртка № 3, огорожа № 4, ворота огорожі № 5. Замовником технічної інвентаризації є ОСОБА_1 , позивач по справі (а.с. 15-17).

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 6342197 від 27.01.2005 року 9/20 частин будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_3 на підставі рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 27.02.2001 року (а.с. 14).

ОСОБА_3 змінила прізвище на ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_1 від 03.06.2010 року (а.с. 10).

Вищезазначеним рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 27.02.2001 року право власності на інші 11/20 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , визнано за ОСОБА_2 (а.с. 12, 13).

Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України право спільної часткової власності це власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності.

Статтею 358 Цивільного кодексу України встановлено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Частини 1 та 2 статті 367 ЦК України передбачають, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Згідно з п.п. 6, 7 роз`яснень ППВСУ № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04.10.1991 року, виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири.

В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Ураховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо).

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженою наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 року № 55.

Згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 Інструкції № 55 поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Вищевказана правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 18.03.2020 року у справі № 140/2243/16-ц.

Згідно висновку судового експерта Авдєєвої Н.М. за результатами проведення земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи № 18 від 26.02.2021 року 9/20 частин домоволодіння, що належить ОСОБА_1 та розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , до складу яких входить частина житлового будинку літ. «А-1» в складі приміщень: коридору 2-1 площею 4,7 кв.м, передпокою 2-2 площею 14,4 кв.м, кімнати 2-3 площею 9,7 кв.м, санвузла 2-4 площею 4,6 кв.м, кухні 2-5 площею 6,9 кв.м, топкової 2-6 площею 3,1 кв.м, загальною площею 43,4 кв.м, у тому числі житловою площею 9,7 кв.м, та господарські будівлі і споруди, а саме: літня кухня літ. «Б,б», сарай літ. «В» площею 16,3 кв.м, вбиральня літ. «Ж», погріб вхідний літ. «К», огорожа № 4, можливо виділити в самостійний об`єкт нерухомого майна. При цьому необхідно передбачити можливі розміри земельної ділянки, що закріплюється за виділеним об`єктом (а.с. 18-27).

Згідно звіту про оцінку вартості від 25.03.2021 року ринкова вартість об`єкту оцінки, а саме 9/20 частин житлового будинку з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , становить 39960 грн. (а.с. 28, 29).

У висновку судового експерта запропоновано варіант встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 0,1350 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 в частках 9/20 для ОСОБА_1 та 11/20 для ОСОБА_2 . На ідеальну частку 9/20 ОСОБА_1 потрібно виділити в користування земельну ділянку площею 0,0608 га, на ідеальну частку 11/20 ОСОБА_2 потрібно виділити в користування земельну ділянку площею 0,0742 га. Згідно зазначеного варіанту кожен із власників нерухомого майна має безперешкодний доступ до своїх будівель, має окремі входи зі сторони АДРЕСА_1 та відсутні зони спільного користування земельною ділянкою.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Отже, з переходом права власності на об`єкт нерухомості, переходить право власності на земельну ділянку, на якій розташовані ці об`єкти, оскільки визначальним у цих правовідносинах є факт набуття права власності на певний об`єкт, а не спосіб такого набуття.

У відповідності до п.п. «г» пункту 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» при переході права власності на будівлі та споруди з 01 січня 2010 року до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до ст. 377 ЦК України і ст. 120 ЗК України.

Вказана правова позиція Верховного Суду України висловлена у постановах від 23.12.2015 року у справі № 6-244цс15, від 12.10.2016 року у справі № 6-2225цс16 та Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 04.12.2018 року у справі № 910/18560/16.

Згідно з ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду кількома особами, право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності житлового будинку, будівлі або споруди.

Зокрема, правова позиція Верховного Суду України у справі за № 6-2225цс16 закріплює наступне. За змістом ст. 377 ЦК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для їх обслуговування.

Перехід майнових прав до іншої особи зумовлює перехід до неї і прав на ту частину земельної ділянки, на якій безпосередньо розташований відповідний обєкт нерухомості, та частини земельної ділянки, яка необхідна для його обслуговування. Дана позиція викладена і у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.12.2018 року у справі № 910/18560/16.

За висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.12.2018 року у справі № 713/1817/16-ц та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 року у справі № 921/158/18, згідно з принципом єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди (зміст якого розкривається, зокрема, у ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України) особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття.

З моменту переходу права власності на розташоване на земельній ділянці нерухоме майно до нового власника у правовідносинах користування земельною ділянкою, на якій знаходиться це майно, відбувається фактична заміна землекористувача: права й обов`язки землекористувача переходять до нового власника відповідного нерухомого майна (постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 року у справі № 263/6022/16-ц). Такий же принцип слідування юридичної долі земельної ділянки долі нерухомості застосовано у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.10.2019 року у справі № 921/99/18, від 18.02.2020 року у справі № 907/132/19, від 16.06.2020 року у справі № 914/1101/19, від 23.06.2020 року у справі № 910/14057/18. Аналогічний підхід відображено у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 25.11.2019 року у справі № 150/300/16, від 27.11.2019 року у справі № 461/2328/16-ц, від 15.01.2020 року у справі № 204/9373/14-ц, від 01.07.2020 року у справі № 2-95/12, від 15.07.2020 року у справі № 127/2061/16-ц.

Відповідно п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, проводиться, у тому числі, на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Підпунктами «а», «б» і «в» пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995 року передбачено, що судовий захист права власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ за позовами про визнання права власності на майно, усунення інших порушень власності; про визначення порядку володіння, користування і розпорядження майном, що є спільною власністю; про поділ спільного майна або виділ з нього частки.

На підставі вищевикладеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, ст.ст. 12, 13, 81, 189-200, 206, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 328, 331, 364, 367 373, 377, 392 ЦК України, ст.ст. 78, 120 ЗК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 , представника позивача, адвоката Берлименко Тетяни Володимирівни до територіальної громади в особі Новосанжарської селищної ради Полтавської області про припинення спільної часткової власності та визнання права власності на нерухоме майно задовольнити.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 9/20 частин домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на виділений самостійний об`єкт нерухомості, а саме житловий будинок літ. «А-1» в складі приміщень: коридору 2-1 площею 4,7 кв.м, передпокою 2-2 площею 14,4 кв.м, кімнати 2-3 площею 9,7 кв.м, санвузла 2-4 площею 4,6 кв.м, кухні 2-5 площею 6,9 кв.м, топкової 2-6 площею 3,1 кв.м, загальною площею 43,4 кв.м, у тому числі житловою площею 9,7 кв.м, та господарські будівлі і споруди, а саме: літню кухню літ. «Б,б», сарай літ. «В» площею 16,3 кв.м, вбиральню літ. «Ж», погріб вхідний літ. «К», огорожу № 4, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Встановити порядок користування земельною ділянкою згідно висновку судового експерта Авдєєвої Н.М. за результатами проведення земельно-технічної та будівельно-технічної експертизи № 18 від 26.02.2021 року, відповідно до якого земельна ділянка під частиною будинку та господарськими будівлями і спорудами, що підлягає виділенню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має площу 0,0608 га.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони по справі:

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

представник позивача: адвокат Берлименко Тетяна Володимирівна, місцезнаходження: вул. Центральна, 30, смт. Нові Санжари, Полтавська область, 39300;

відповідач: територіальна громада в особі Новосанжарської селищної ради Полтавської області, місцезнаходження: вул. Центральна, 23, смт. Нові Санжари, Полтавська область, 39300.

Суддя Новосанжарського районного суду

Полтавської області Т.Г. Стрельченко