Справа № 314/583/21
Провадження № 2/314/646/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2021 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Свідунович Н.М.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

секретар судового засідання Печонкіна В.П.,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 314/583/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: орган опіки та піклування Вільнянської районної державної адміністрації, орган опіки та піклування Михайлівської сільської ради, про позбавлення батьківських прав -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області із позовною заявою про позбавлення батьківських прав, яку згодом уточнив. Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_4 . Шлюб між сторонами не укладався, стосунки були нетривалими, з народження до 2017 року син проживав разом з матір`ю. У зв`язку з тим, що відповідачка стала зловживати спиртними напоями та вести аморальний спосіб життя, самоусунулася від виховання сина ОСОБА_4 з вересня 2017 року почав проживати разом з батьком. Дитина має власну кімнату, ліжко, дитячі меблі, книги та іграшки, ходить до ДНЗ «Маячок», приймає участь у поза дошкільних гуртках, разом з батьком відвідує театри, дитячі розважальні центри. Позивач разом зі своїми батьками веде спільне господарство, веде здоровий спосіб життя, займається спортом, активний у громадському житті, має у власності земельну ділянку площею 1,000 га, кадастровий номер :01:003:0594 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та на праві спільної часткової власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , в якій зареєстрований, але тимчасово не проживає. Відповідачка не працює, шлюбу не укладала, має досить вільного часу, однак жодної участі у вихованні сина не приймає. Просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 16.02.2021 справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження.

11.03.2021 до суду електронною поштою представником позивача направлено уточнену позову заяву, в якій позивач просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини заробітку (доходу) матері щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини.

22.04.2021 до канцелярії суду представником позивача подано уточнену позову заяву, в якій позивач просить позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини заробітку (доходу) матері щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі заяви до суду і до повноліття дитини.

Ухвалою від 19.05.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового слухання.

У судовому засіданні позивач, його представник позовні вимоги підтримали, наполягали на їх задоволенні у повному обсязі на тих підставах, що зазначені у позові.

Відповідачка у судове засіданні не з`явилась, 16.03.2021 через канцелярію суду подала заяву, в якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнала у повному обсязі та просить розглянути справу без її участі.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, 23.07.2021 електронною поштою до суду направлено клопотання про розгляд справи без участі представника третьої особи.

За клопотанням позивача у судовому засідання були допитані свідки.

Свідок ОСОБА_5 повідомила суду, що давно знайома із сім`єю позивача, разом працювала з відповідачкою. ОСОБА_3 сама віддала сина позивачу, сином не займалась, дитину не відвідує, не цікавиться його здоров`ям, життям, зловживає спиртними напоями. Вихованням ОСОБА_4 займається батько.

Свідок ОСОБА_6 повідомив суду, що є сусідом позивача. Дитина проживає разом із батьком, дідусем та бабусею. Матір свідок бачив лише одного разу. ОСОБА_3 не цікавиться життям сина, а останні чотири роки матір свідок взагалі не бачив.

Свідок ОСОБА_7 повідомила суду, що проживає недалеко від відповідачки. Знає сім`ю ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та її мати зловживають алкогольними напоями. Дитина проживає разом із батьком, бабусею та дідусем. Відповідачка не цікавиться життям сина, не відвідує його.

Заслухавши позивача, його представника, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до таких висновків.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_4 , про що 23.10.2014 зроблено актовий запис № 31, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого повторно 03.05.2018 Вільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Згідно довідки про місце проживання № 02-01-45/137, виданої виконавчим комітетом Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької 03.02.2021, позивач разом з сином ОСОБА_4 з 29.11.2018 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно характеристики депутата Михайлівської сільської ради С. Фандеєєва, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , зі своїми батьками, сином, займається особистим селянським господарством. Приділяє багато часу вихованню сина, відвідує з ним театри, дитячі розважальні центри м. Запоріжжя. Дитина відвідує ДНЗ «Маячок», батько спілкується з вихователями, завжди відвідує батьківські збори. ОСОБА_1 веде здоровий спосіб життя, займається спортом, активний у громадському житті села, нагороджений почесною грамотою Михайлівської сільської ради за високі показники під час військового збору в травні 2019 року. ОСОБА_1 культурний, освічений, має багато друзів серед односельців, завжди готовий прийти на допомогу.

Згідно диплому серії НОМЕР_2 , виданого 10.07.2008 ОСОБА_1 у 2008 році закінчив Приватний вищий навчальний заклад «Запорізький комерційний технікум» за спеціальністю «Товарознавство та комерційна діяльність» і здобув кваліфікацію товарознавця-комерсанта.

Згідно довідки виконавчого комітету Михайлівської сільської ради № 02-01-45/140, виданої 03.02.2021 у приватній власності ОСОБА_1 перебуває земельна ділянка площею 1,00 га для ведення особистого селянського господарства на території Михайлівської сільської ради, кадастровий номер :01:003:0594, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 28047270.

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї ОСОБА_1 від 04.02.2021 № 02-01-32/01, ОСОБА_1 разом з сином ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживають за адресою: АДРЕСА_2 , з батьками ОСОБА_1 . Будинок утеплений з гарним благоустроєм. У будинку є усі необхідні умови для нормального розвитку дитини: окрема дитяча кімната, нове ліжко, дитячі меблі, нова побутова техніка, спортивний інвентар, розвиваючі ігри, книги, іграшки, необхідні дитячі речі, ортопедичне взуття, дитяча їжа. Мати ОСОБА_4 ОСОБА_3 з дитиною не спілкується більше року, матеріально не допомагає.

Згідно листа закладу дошкільної освіти «Маячок» Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 10.02.2021 № 81/1, ОСОБА_4 відвідує заклад з 10.10.2017. ОСОБА_4 привозять та забирають своєчасно ОСОБА_12 (дідусь) та ОСОБА_13 (бабуся), дитина завжди охайна та вдягнена по сезону. За період з 01.09.2020 мати ОСОБА_4 ОСОБА_3 до садочку не з`являлася.

Згідно довідки Комунального некомерційного підприємства «Вільнянський центр первинної медико-санітарної допомоги Вільнянської районної ради», за час нагляду за дитиною ОСОБА_4 за медичною допомогою звертався батько дитини або бабуся. У лікуванні дитини мати участі не приймала.

Згідно висновку виконавчого комітету Михайлівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, як органу опіки та піклування, про доцільність позбавлення батьківських прав від 29.04.2021 встановлено, що з 2017 року малолітній ОСОБА_4 проживає разом з бабусею, дідусем та батьком за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 залишила дитину батьку та по теперішній час не приймає участі у житті і виховані дитини. За малолітнім ОСОБА_4 здійснюється догляд батьком, дідусем та бабусею, які виховують та забезпечують дитину усім необхідним. Згідно інформації, наданої закладом дошкільної освіти «Маячок», який відвідує дитина, ОСОБА_3 жодного разу не з`являлася до закладу. Відповідно інформації, наданої депутатом Михайлівської сільської ради в/о № 3 Бублик Н.М., вихованням і матеріальним забезпеченням дитини займається батько малолітнього ОСОБА_4 , матір не з`являється за місцем проживання дитини, не намагається встановити добрі стосунки, не відвідує, матеріально не забезпечує, не цікавиться його життям. Виконавчий комітет Михайлівської сільської ради вважає доцільним позбавити батьківських прав громадянку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по відношенні до її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За положеннями ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої постановою Верховної Ради України 27.02.1991 встановлено, що батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.

Право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних (рішення Європейського Суду з прав людини (далі-Європейський Суд) у справі «Савіни проти України» (Saviny v. Ukraine) § 47, рішення у справі «Хант проти України» (Hunt v.Ukraine), § 49).

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України). Аналізуючи наведене, суд має підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Разом з тим, зазначені чинники повинні мати систематичний та постійних характер, як кожен, так і в сукупності, можна розцінити як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до п.п. 15, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16.07.2015 Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, аналізуючи матеріали справи, враховуючи визнання позову відповідачем, принцип 6 положення Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 20.11.1959 в тій частині, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості, приходить до висновку, що позивачем доведені обставини свідомого, умисного ухилення відповідачки від виконання батьківських обов`язків відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та вважає позовні вимоги в частині позбавлення батьківських прав такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення аліментів, суд виходить з того, що, відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Згідно з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У зв`язку з викладеним, суд вважає позовні вимоги про стягнення аліментів законними та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто у даному випадку з 09.02.2021.

Крім того, в силу вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд стягує із відповідачки в дохід держави судовий збір у сумі 908 грн., від сплати яких позивач був звільнений при подачі позову до суду про стягнення аліментів.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 164, 166, 180-183, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 430 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 ) до ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_5 ), треті особи: орган опіки та піклування Вільнянської районної державної адміністрації (, адреса місцезнаходження: 70002, Запорізька область, Запорізький район, м. Вільнянськ, вул. Бочарова, 12), орган опіки та піклування Михайлівської сільської ради (, адреса місцезнаходження: 70030, Запорізька область, Запорізький район, с. Михайлівка, вул. Слободчикова, 17), про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 19.08.2005 Вільнянським РВ УМВС України в Запорізькій області, РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду, тобто з 09.02.2021, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складений 30.07.2021.

Суддя Наталія Миколаївна Свідунович

30.07.2021