справа № 166/594/21
провадження № 2/166/186/21
РІШЕННЯ

іменем України

09 серпня 2021 року смт Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого - судді Свистун О.М., за участю секретаря - Заєць Н.П., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів,

установив:

ОСОБА_1 з її представником ОСОБА_2 31 травня 2021 року звернулися в суд із позовною заявою до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, в якій зазначили, що в період з 23 червня 2008 року по 06 жовтня 2009 року позивачка перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. У даному шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась дочка ОСОБА_4 .

Судовим наказом Ратнівського районного суду Волинської області від 31 жовтня 2011 року з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 12 жовтня 2011 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вказали, що відповідач працює на роботах без офіційного оформлення і має значні доходи. Не дивлячись на збільшення доходів, покращення його матеріального становища, добровільно розмір допомоги на утримання дочки не збільшив і крім аліментів, іншої допомоги не надає. Позивачці самостійно тяжко забезпечувати належний життєвий рівень дитини, оскільки значно зросла вартість одягу, продуктів харчування та інших необхідних потреб для проживання, навчання та виховання дитини. Відповідач інших утриманців не має.

Просять змінити розмір аліментів, визначених судовим наказом Ратнівського районного суду Волинської області від 31 жовтня 2011 року, яким стягуються з ОСОБА_3 та в подальшому стягувати з нього в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою від 17 червня 2021 року у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки не проінформували. Відповідач відзив на позов не подав.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов до задоволення не підлягає.

Судом установлено, документально підтверджено свідоцтом про народження серії НОМЕР_1 , що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Згідно із свідоцтвом про розірвання шлюбу від 23.10.2009 шлюб між сторонами розірвано.

Відповідно до судового наказу Ратнівського районного суду Волинської області від 31.10.2011 постановлено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду, тобто з 12 жовтня 2011 року і до досягнення повноліття дитини.

За правилами ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ст. 141 згаданого Кодексу мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей.

У силу положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН "Про права дитини" в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції).

Згідно із ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.

Відповідно до правової позиції, викладеної в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось з них.

Таким чином, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав.

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Звертаючись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, позивачка з її представником покликаються виключно на те, що їм відомо, що відповідач працевлаштований й отримує значний дохід.

Однак жодних належних та допустимих доказів того, що після ухвалення судового наказу у відповідача покращилося матеріальне становище або змінились обставини, визначені ст.192 СК України, що дають підстави для збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення, позивачкою та її представником суду не надано.

Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду від 04.03.2020 у справі № 682/3112/18 зміна законодавцем мінімального розміру аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України, але є підставою для зміни мінімального розміру аліментів, зазначених у виконавчому листі у процедурі виконання та стягнення аліментів, та враховується під час визначення суми аліментів.

Законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру на рівні 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі, нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення. Такий механізм не передбачає звернення до суду із окремим позовом, а реалізується виконавцем на стадії виконання судового рішення.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що належних доказів в обґрунтування позову не надано, суд, не вбачаючи підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів, в задоволенні позовних вимог відмовляє.

Керуючись ст.ст. 10-13, 81, 141, 263-265, 274, 279 ЦПК України, ст.ст. 180, 182, 184, 192 СК України, суд

ухвалив :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Ратнівський районний суд Волинської області шляхом подачі в 30 - денний строк з дня складення рішення апеляційних скарг.

Учасники справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , житель АДРЕСА_2 , РНОКПП - інформація в матеріалах справи відсутня.

Суддя Ратнівського

районного суду О.М.Свистун