Єдиний унікальний номер 235/3163/21
Провадження №2/235/1282/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05 серпня 2021 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі головуючого судді Бородавки К.П. за участю секретаря судового засідання Григор`євої С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Покровська в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати ОСОБА_2 (далі відповідач) такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову зазначено, що вказана квартира належить позивачеві на праві приватної власності, в ній, окрім позивача, зареєстрована відповідач, яка є її дочкою та яка з вересня 2016 р. у вказаній квартирі не проживає, свої документи та особисті речі забрала та виїхала.

В судове засідання позивач та її представник адвокат Таранюк О.Л. не прибули, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутністю позивача та її представника, проти заочного розгляду справи не заперечує, просить позов задовольнити (а.с.37).

Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, до суду не прибула, відзив на позов та будь-які клопотання не надала.

В силу приписів ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання за відсутністю учасників справи та відповідно до ст.280 ЦПК України постановити заочне рішення.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

На підставі договору міни, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського нотаріального округу Донецької області 21.04.1995, зареєстрованого в реєстрі за №2244, позивачу на праві приватної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.13-15).

Згідно з довідкою Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Покровської міської ради Донецької області № 4399 від 27.04.2021, відповідач зареєстрована у вказаній квартирі з 18.11.1996 (а.с.16).

Відповідач є дочкою позивача, що підтверджується свідоцтвом про її народження НОМЕР_1 від 05.09.1996 (а.с.8).

За актом від 29.04.2021, складеним представником КУ Покровський ККСН за №01-12/1878, відповідач з вересня 2016 року у вказаній квартирі не проживає (а.с.17).

Суд, вирішуючи заявлений спір, виходить з таких норм права.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За приписами ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Положеннями ч.2 ст.405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника втрачає право користування жилим приміщенням, в разі відсутності члена сім`ї без поважної причини понад один рік.

Пунктами 33, 34 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5 передбачено, що відповідно до положень ст.391 та ст.396 ЦК України позов про усунення порушень прав, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Положеннями ч.1 ст.16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених законодавчих приписів дозволяє дійти висновку, що у разі будь яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що відповідачем не надано доказів на підтвердження поважності причин, за яких він не проживає в спірній квартирі понад один рік, позов підлягає задоволенню.

Питання розподілу судових витрат позивачем не порушувалось.

Керуючись статтями 13, 19, 81, 141, 263-265, 280, 282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме, квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному п.15.5 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до або через відповідний суд.

Заочне рішення може бути переглянуте Красноармійським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя