Ухвала

04 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 760/16111/15-ц

провадження № 61-12774ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 10 серпня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 червня 2021 рокуу справіза позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва», Комунального підприємства «Головний інформаційно-обчислювальний центр», Публічного акціонерного товариства «Київенерго», Приватного акціонерного товариства АК «Київводоканал», про зобов`язання здійснити перерахунок,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» (далі - КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва») звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги.

Позовна заява мотивована тим, що відповідач ОСОБА_1 зареєстрований та проживає у квартирі АДРЕСА_1 і не сплатив своєчасно та в повному обсязі квартирну плату та плату за комунальні послуги, внаслідок чого у період з 01 квітня 2010 року до 31 жовтня 2012 року утворилася заборгованість на загальну суму 11 906,96 грн, яка складається з наступного: 11 244,97 грн - сума основного боргу, 308,28 грн - сума індексу інфляції, 353,71 грн - 3% річних, яку позивач просив суд стягнути на свою користь із відповідача.

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся із зустрічним позовом до КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва», комунального підприємства «Головний інформаційно-обчислювальний центр» (далі - КП «Головний інформаційно-обчислювальний центр»), публічного акціонерного товариства «Київенерго» (далі - ПАТ «Київенерго»), приватного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» (далі - ПрАТ «АК «Київводоканал»), у якому з урахуванням уточнених позовних вимог просив:

зобов`язати КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» здійснити помісячний перерахунок за період з 01 квітня 2010 року по 31 жовтня 2012 року за послуги з утримання будинку і прибудинкової території відповідно до розпорядження КМДА від 19 травня 2000 року № 748 «Про встановлення розмірів тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинковий територій»;

зобов`язати КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва», ПАТ «Київенерго» здійснити по його квартирі помісячний перерахунок за період з 01 квітня 2010 року по 31 жовтня 2012 року за послуги централізованого опалення відповідно до розпорядження КМДА від 14 жовтня 2003 року № 1907, яким внесені зміни до розпорядження КМДА від 20 червня 2002 року № 1245 «Про встановлення тарифів на виробництво теплової енергії та житлово-комунальні послуги для населення»;

зобов`язати КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва», ПАТ «Київенерго», ПАТ «АК «Київводоканал» здійснити помісячний перерахунок за період з 01 квітня 2010 року по 31 жовтня 2012 року за послуги централізованого водопостачання гарячої води і водовідведення, централізованого водопостачання холодної води і водовідведення відповідно до розпорядження КМДА від 14 жовтня 2003 року № 1907, яким внесені зміни до розпорядження КМДА від 20 червня 2002 року № 1245 «Про встановлення тарифів на виробництво теплової енергії та житлово-комунальні послуги для населення»;

зобов`язати КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» надати довідку про стан розрахунків на 01 листопада 2012 року за послуги з утримання будинку і прибудинкової території, централізованого опалення, централізованого водопостачання гарячої води і водовідведення, централізованого водопостачання холодної води і водовідведення з урахуванням проведених перерахунків.

В обґрунтування позову вказав, що позивач не надав належних доказів того, що саме він є виконавцем послуг, заборгованість за якими він просить стягнути з відповідача, оскільки наявність договірних відносин між сторонами жодним чином не підтверджується. Розпорядження Київської міської державної адміністрації (далі - КМДА), якими були встановлені тарифи на комунальні послуги, покладені позивачем в основу розрахунку заборгованості відповідача, у судовому порядку визнані недійсними, у зв`язку з чим позивач не має права вимагати від нього сплати за комунальні послуги за недійсними тарифами. Натомість, застосуванню в даному випадку підлягають тарифи, які діяли до прийняття розпоряджень КМДА, визнаних у подальшому недійсними.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 10 серпня 2018 року позов КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» заборгованість по платі за утримання житла та платі за користування комунальними послугами, яка утворилась за період з 01 квітня 2010 року по 31 жовтня 2012 року, в розмірі 11 244,97 грн, а також штрафні санкції у вигляді інфляційних втрат у розмірі 308,28 грн та 3% річних у сумі 353,71 грн, а всього - 11 906,96 грн.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 10 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 10 серпня 2018 року скасовано, ухвалено нове рішення про відмову у задоволення первісного та зустрічного позовів.

В порядку повороту виконання рішення суду стягнуто з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» на користь ОСОБА_1 сплачену заборгованість по платі за утримання житла та платі за користування комунальними послугами, яка утворилась за період з 01 квітня 2010 року по 31 жовтня 2012 року, в розмірі 11 244,97 грн, штрафні санкції у вигляді інфляційних втрат в розмірі 308,28 грн та 3% річних в сумі 353,71 грн, що всього склало - 11 906,96 грн, а також судовий збір у розмірі 243,00 грн, а разом - 12 150,56 грн.

30 липня 2021 року КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову апеляційного суду, ухвалити нове рішення про задоволення первісного позову, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом касаційного оскарження є судові рішення, ухвалені у справі про стягнення заборгованості за комунальні послуги у розмірі 11 906,96 грн ізобов`язання здійснити перерахунок.

Отже, справа № 760/16111/15-ц не є справою з ціною позову, що перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Справа № 760/16111/15-ц є незначної складності та не належить до виключень, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини зауважує, що національні суди мають вибирати способи такого тлумачення, які зазвичай можуть включати акти законодавства, відповідну практику, наукові дослідження тощо (VOLOVIK v. UKRAINE, № 15123/03, § 45, ЄСПЛ, 06 грудня 2007 року).

Тлумачення статті 19 ЦПК України свідчить, що малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, незалежно від того чи визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції. Оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена в розділі 1 Загальних положень ЦПК України, то вона поширюються й на стадію касаційного провадження.

З урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, а також значення справи для сторін і суспільства, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржене рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 10 серпня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 10 червня 2021 року у справі за позовом Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за комунальні послуги та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва», Комунального підприємства «Головний інформаційно-обчислювальний центр», Публічного акціонерного товариства «Київенерго», Приватного акціонерного товариства АК «Київводоканал», про зобов`язання здійснити перерахунок.

Копію ухвали, разом з доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

В. І. Крат