Суддя Ізмайлов І. К.
Справа № 644/910/21
Провадження № 2/644/1293/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Ізмайлова І.К.,

при секретарі - Зінченко М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 644/910/20 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Завод» «Електроважмаш» про стягнення середнього заробітку за весь період затримку розрахунку, -

в с т а н о в и в :

10 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовом до ДП «Завод» «Електроважмаш» про стягнення невиплаченої заробітної плати при звільненні та середнього заробітку за весь період затримку розрахунку.

В обґрунтування позову зазначив, що з 10.02.2006 року перебував в трудових відносинах з відповідачем. Згідно з наказом № 1320-к від 08.12.2020 року був звільнений за власним бажанням за ч. 3 ст. 38 КЗпП України з виплатою вихідної допомоги у розмірі тримісячного середнього заробітку відповідно до ст. 44 КЗпП України на підставі особистої заяви від 07.12.2020 року. Зазначив, що під час перебування в трудових правовідносинах з ДП «Електроважмаш» йому була нарахована, але не виплачена заробітна плата у розмірі 343041,65 грн. Оскільки остаточний розрахунок не був проведений, просив стягнути з відповідача заборгованість із заробітної плати та середній заробіток за час затримки розрахунку.

Представник відповідача ДП «Завод» «Електроважмаш» у своєму відзиві на позовну заяву щодо зменшення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку зазначив, що суд може зменшити розмір середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні працівника незалежно від того, чи він задовольняє позовні вимоги про стягнення належних звільненому працівникові сум у повному обсязі чи частково. Просить врахувати, що господарська діяльність підприємства була повністю паралізована, що стало причиною затримки виплат працівникам. Отже, просив суд зменшити розмір середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати до 10 % від загального їх розміру.

30.03.2021 року представник відповідача подав клопотання, в якому просив закрити провадження у частині стягнення заборгованості по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі в зв`язку з відсутністю предмету спору. Просили врахувати повне погашення заборгованості по заробітній платі при розгляді клопотання про зменшення розміру середнього заробітку.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 23.02.2021 року вирішено вказану справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

30.03.2021 року ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова провадження по справі в частині стягнення з ДП «Завод» «Електроважмаш» невиплаченої заробітної плати при звільненні у розмірі 343041,65 грн. закрито.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Холодов Л.Ю. надав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, вимоги про стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні з 09 грудня 2020 року по день повного розрахунку з заборгованості по заробітній платі 22 березня 2021 року підтримав та просив стягнути з відповідача 85079,76 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи, суд доходить наступних висновків:

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Згідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебував в трудових відносинах з відповідачем до 10.12.2020 року, був звільнений з посади начальника виробничо-диспетчерського управління відповідно до Наказу №1320-к від 08.12.2020 року, за власним бажанням, на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України, зазначені обставини підтверджуються копією трудової книжки.

Відповідно до вимог статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем дійсно не було проведено виплату заборгованості по заробітній платі в день звільнення.

ДП «Завод» «Електроважмаш» подано довідку № 245/383 від 25.03.2021 року, відповідно до якої розмір середньоденної заробітної плати звільненого працівника ОСОБА_1 складав 1849,56 грн., а заборгованість по заробітній платі станом на 24.03.2021 року відсутня.

Статтею 117 КЗпП України встановлено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Таким чином, передбачений частиною першою статті 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт непроведення з ним остаточного розрахунку.

Непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки до дня фактичного розрахунку.

Невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а, отже, працівник може визначати остаточний обсяг своїх вимог на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.

Відповідно до наданої відповідачем довідки середньоденна заробітна плата позивача складає 1849,56 грн. В даному випадку, період затримки в проведенні розрахунку складає період з 10.12.2020 року, наступного дня з моменту звільнення, та по 22.03.2021 року, час проведення повного розрахунку, а саме грудень 10 робочих днів, січень 08 робочих днів, лютий 16 робочих днів, березень 12 робочих днів, а всього 46 днів. Тобто, середній заробіток за час затримки розрахунку на момент розгляду справи складає 46 днів х 1849,56 грн. = 85079,76 грн.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення середнього заробітку підлягають задоволенню.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача про зменшення розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку через скрутний матеріальний стан підприємства, оскільки вони не підтверджені належними та допустимим доказами.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений ним за подачу позову з вимогою про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 908 грн.

Керуючись ст.ст. 115, 116, 117 КЗпП України, ст.ст. 12, 76, 81, 133, 137, 141, 258, 259, 264-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Завод» «Електроважмаш» про стягнення середнього заробітку за весь період затримку розрахунку - задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Завод «Електроважмаш» на користь ОСОБА_1 85079,76 грн. (вісімдесят п`ять тисяч сімдесят дев`ять грн. 76 коп.) середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні з 09 грудня 2020 року по день повного розрахунку з заборгованості по заробітній платі 22 березня 2021 року.

Стягнути з Державного підприємства «Завод «Електроважмаш» на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається відповідно до п.15.5 розділу VІІІ перехідних положень ЦПК України: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвали суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 05.04.2021 року.

Позивач ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач Державне підприємство «Завод «Електроважмаш» - 61089, м. Харків, пр. Московський 299, .

Суддя: І.К. Ізмайлов