Провадження № 2/947/3029/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2021 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді Луняченко В.О.,

при секретарі Макаренко Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) до Одеської міської ради (), ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_2 ) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та про визнання розміру часток у управі спільної часткової власності,-

В С Т А Н О В И В:

12.05.21 року з позовом про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та про визнання розміру часток у управі спільної часткової власності до суду звернувся ОСОБА_1 , в якому просить встановити факт належності ОСОБА_1 Свідоцтва від 01.11.1993 виданого згідно з розпорядженням Управління житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів від 01.11.1993 року №23892, та зареєстрованого і записаного у реєстрову книгу за №15-1592 про право спільної сумісної власності з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_2 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; визначити частки співвласників на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності на підставі Свідоцтва від 01.11.1993 виданого згідно з розпорядженням Управління житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів від 01.11.1993 року №23892, та зареєстрованого і записаного у реєстрову книгу за №15-1592 про право спільної сумісної власності, наступним чином: ОСОБА_3 , - 1/4 частина квартири; ОСОБА_4 1/4 частина квартири; ОСОБА_2 1/4 частина квартири; ОСОБА_1 -1/4 частина квартири.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О.

Ухвалою судді від 20.05.2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 01.07.2021 року, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Учасники справи в судове засідання нез`явились, повідомлялись належним чином.

В матеріалах справи міститься заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Черноморця Т.В., про розгляд справи за його та позивача відсутності. Також відповідачем ОСОБА_2 надано заяву про можливість розгляду справи за її відсутністю, в якій вона визнає позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях учасники справи розпорядилися на свій розсуд.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено судом, квартира АДРЕСА_2 на підставі Свідоцтва про право власності на житло виданого 01.11.1993 року Управлінням житлово- комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів, яке видане згідно з розпорядженням органу приватизації від 01.11.1993 року, на праві спільної сумісної власності дійсно належить ОСОБА_3 , та членам його сім`ї ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 .

Однак при видачі свідоцтва про право власності на квартиру була допущена помилка, яка перешкоджає ОСОБА_1 володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власність на свій розсуд.

Так, в свідоцтві про право власності на квартиру ім`я Позивача записано, як « ОСОБА_6 » та не збігається із записом ім`я в паспорті громадянина України, що був виданий Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області від 29 листопада 2009 року, де ім`я Позивача зазначене, як « ОСОБА_7 ».

Також підтвердженням того, що в свідоцтві про право власності на квартири було допущено помилку є свідоцтво про народження Позивача де ім`я останнього зазначено « ОСОБА_7 ».

Внаслідок такої помилки у ОСОБА_1 , виникла певна невідповідність між документом, що посвідчує його особу та правовстановлюючим документом, який був виданий на його ім`я.

У зв`язку із чим виникла необхідність встановити факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на житло.

У відповідності до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998 року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові; місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Таким чином, з метою надання Позивачеві можливості вільно розпоряджатися своєю власністю, а саме квартирою АДРЕСА_2 слід встановити юридичний факт, що правовстановлюючий документ - свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_2 від 01 листопада 1993 року виданого на підставі рішення Управління житлово- комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів №23892 від 01 листопада 1993 року належить ОСОБА_1 .

Щодо позовних вимог про визначення розміру часток співвласників у спільній сумісній власності на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_2 , суд зазначає наступне.

Як вбачається з положення ст.370 ЦК України частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Частиною 1 ст. 355 ЦК України передбачено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно до положень ст. 368 ЦПК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.

Згідно положень ст. 370 ЦПК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, при цьому у разі виділення частки із майна що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними.

Те, що частки квартири, які належать співвласникам, не конкретизовані, порушує їх право розпорядження власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до п. 3.1 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55, розрахунок часток у спільній власності на об`єкти нерухомого майна виконуються за заявами всіх співвласників об`єктів нерухомого майна.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 видане 06.07.2019 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції.

ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 видане Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса).

Оскільки двоє із співвласників померли, провести розрахунок часток у спільній власності на даний момент не є можливим, адже для цього необхідно подати заяви всіх співвласників.

Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від ЗО травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири), частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

Таким чином, діючим законодавством встановлюється презумпція рівності часток співвласників у праві спільної сумісної власності.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності також підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.4, 13, 19, 81, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, ст.369, 370 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до Одеської міської ради ( м.Одеса, пл. Думська,1), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 місце реєстрації : АДРЕСА_1 ) про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та про визнання розміру часток у управі спільної часткової власності - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 Свідоцтва від 01.11.1993 виданого згідно з розпорядженням Управління житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів від 01.11.1993 року №23892, та зареєстрованого і записаного у реєстрову книгу за №15-1592 про право спільної сумісної власності з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_2 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Визначити частки співвласників на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності на підставі Свідоцтва від 01.11.1993 виданого згідно з розпорядженням Управління житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів від 01.11.1993 року №23892, та зареєстрованого і записаного у реєстрову книгу за №15-1592 про право спільної сумісної власності, наступним чином: ОСОБА_3 - 1/4 частина квартири; ОСОБА_4 1/4 частина квартири; ОСОБА_2 1/4 частина квартири; ОСОБА_1 -1/4 частина квартири.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Луняченко В. О.