Справа №751/5017/20
Провадження №2-др/751/6/21
29 липня 2021 року місто Чернігів
Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а
в складі: головуючого - судді Овсієнко Ю. К.
за участю секретаря Ващиліна Т.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву за заявою ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом АТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та зустрічним позовом ОСОБА_1 до АТ КБ «Приват Банк» про захист прав споживачів, визнання транзакцій недійсними та таким, що не дозволені користувачем, визнання нарахування відсотків за користування кредитом неправомірними,
Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 грудня 2021 року у задоволенні первісного позову Акціонерного Товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовлено повністю, а зустрічний позов ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживачів, визнання транзакцій недійсними та таким, що не дозволені користувачем, визнання нарахування відсотків за користування кредитом неправомірними та відновлення залишків на рахунках задоволений. Постановою Чернігівського апеляційного суду від 09 квітня 2021 року рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 21 грудня 2021 року скасовано частково (том ІІ а.с.192-205).

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

При подачі зустрічної позовної заяви 24 вересня 2020 року відповідачем за первісним позовом було зроблено відповідну заяву про стягнення витрат на правничу допомогу.

22 лютого 2021 року до суду надійшла заява відповідача за первісним позовом про стягнення витрат на правничу допомогу у даній справі з доказами понесення витрат на правничу допомогу.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, про час та місце його проведення повідомлялись у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

У відповідності до вимог частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Право на правничу допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 15 ЦПК України.

За приписами статей 133, 137 ЦПК України витрати на правничу допомогу відносяться до судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно із частинами першою, другою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідачу за первісним позовом правничу допомогу надавав адвокат Кириченко М.В. на підставі договору про надання правничої допомоги від 03 квітня 2019 року та ордеру серії ЧН № 036349 від 18.09.2019 (том І а.с.216-218, 220).

Згідно квитанції до прибуткового касового ордера №1/03/04/19 від 13 вересня 2020 року (том ІІ а.с.215) та квитанції до прибуткового касового ордера №2/03/04/19 від 26 грудня 2020 року (том ІІ а.с.216) відповідач за первісним позовом сплатив адвокату відповідно до договору про надання правничої допомоги 5000 грн.

Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

При визначенні суми відшкодування понесених особою витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вказані критерії застосовує Європейський Суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: надано договір на правничу допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Така ж позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 372/1010/16-ц.

Згідно акту прийняття -передачі наданих послуг до переліку послуг по наданню правничої допомоги віднесено: складання відзиву на позовну заяву (2 години роботи), запити адвоката у кількості 3 шт. (1година роботи), складання зустрічної позовної заяви (2 години роботи), складання клопотань про витребування доказів у кількості 3 шт. (1 година роботи), участь у судових засіданнях (2 години роботи) ( том. ІІ а.с. 217).

Оскільки відповідачем за первісним позовом документально підтверджено понесення витрат на оплату правничої допомоги, а тому, враховуючи категорію складності справи, обсяг наданих адвокатських послуг, виходячи з критерію розумності та співрозмірності, суд вважає за необхідне стягнути з позивача за первісним позовом на користь відповідача за первісним позовом витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

Керуючись ст. 141, 142, 258-261, 270, 353, 354 ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути з Акціонерне Товариство Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» (01001, місто Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д, рахунок № НОМЕР_1 , МФО 305299, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на правничу допомогу в сумі 5000 (п`ять тисяч гривень) гривень 00 копійок.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд м. Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Ю. К. Овсієнко