СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №306/26/21
Провадження № 2/306/242/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

05 серпня 2021 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Жиганської Н.М.

за участю секретаря судових засіданнь Дешко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (мешканки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (мешканця АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 ), третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (мешканка АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податку відсутній) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_4 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 . В обгрунтування доводів посилається на те, що є співвласницею вказаного будинку, який належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, а також співвласницею будинку є ОСОБА_3 (онука позивача). Вимоги мотивує тим, що в будинку зареєстрований ОСОБА_2 (син позивача), який не проживає в ньому вже більше 10 років, виїхав на постійне місце проживання в Іспанію, що стверджується свідченнями сусдів та актом фактичного непроживання особи. Прописка відповідача є перешкодою у користуванні та розпорядженні житлом на власний розсуд позивча, у зв`язку з чим, просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Суд своєю ухвалою від 12.02.2021 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначив справу до судового розгляду без повідомленням сторін. Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та відповідачу копія позовної заяви та доданих документів з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта". Інформація щодо розгляду справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail .

Позивач подала до суду заяву (вх. № 5754) про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Повідомлений про виклик до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України 12.02.2021 року (відповідно приписів ч. 11 ст. 128 ЦПК України), тому вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

ОСОБА_3 подала до суду заяву (вх. № 5753) про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує, заперечень проти позовних вимог до суду не надано, не заперечує проти задоволення позову.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу «Акорд» не здійснювалося (ч.2 ст. 247 ЦПК України).

Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без участі сторін, за наявними доказами та матеріалами у справі. Суд проводитьзаочний розгляд справи (ч. 1 ст. 280 ЦПК України) та доходить такого висновку.

Відповідно до ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 13 ЦПК України - суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ, УСТАНОВЛЕНІ СУДОМ та ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ :

Права власника квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України - власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

В судовому засіданні встановлено, щозгідно наданих правовстановлюючих документів на будинок за адресою: АДРЕСА_1 - ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_3 (онучка позивача) є співвласниками житлового будинку на праві приватної спільної часткової власності.

Згідно інформації, наданої на судовий запит міським головою Свалявської міської ради щодо зареєстрованого місця проживання (перебування) відповідача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.14/.

З акту № 73 про фактичне проживання (непроживання) особи від 18.09.2019 року, складеного комісією в присутності двох свідків-сусідів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 вбачається, що зареєстрований в будинку за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не проживає на протязі більше 10 років, проживає в Іспанії.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до вимог ст. 29 ЦК України - місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому, у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ч.4 ст. 9 Житлового Кодексу Української РСР - ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Спірні правовідносини регулюються положеннями статті 405 ЦК України відповідно до положень якої члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України - член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

При розгляді справи, суд бере до уваги, що саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені ст.71 ЖК Української РСР строки у жилому приміщенні без поважних причин та враховує, що початок відліку часу відсутності визначається від дня, коли особа залишила приміщення (суд ураховує правову позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 24.10.2018 року, справа № 31-37646св18).

Відповідно до ч.1 ст. 71 Житлового Кодексу Української РСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в будинку за адресою: АДРЕСА_1 не проживає з 2010 року, тобто більше десяти років, проживає в Іспанії.

Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу Української РСР - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (суд ураховує правову позицію ВС у постанові від 16.01.2021: "у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою").

З огляду на вищенаведене, суд, враховуючи, що ОСОБА_2 без поважних причин не проживає у будинку АДРЕСА_1 більше одного року, ні разу не з`явився в ньому, не несе витрат по утриманню житлового приміщення, порушив порядок користування житловою площею, що свідчить про втрату інтересу до спірного житла, а тому вважає, що позовна вимога позивача є обгрунтованою, яку слід задовольнити.

Суд вважає за необхідне роз`яснити, що згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" - зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Закон № 1382-ІV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані зі зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до всіх правовідносин виникнення, зміни чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.; ч.1 ст. 95 ЦПК України - письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності наявних у справі доказів, в розумінні ст. 76-81 ЦПК України, обставини справи, на які позивач послався як на підставу своїх вимог, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до п.2 ч.5 ст. 265 ЦПК України - у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат.

Відповідно до п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України - у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача.

Позивачем документально підтверджено оплату судового збору в сумі 908 грн. (квитанція № від 06 лютого 2021 року). Отже, судовий збір слід стягнути з відповідача.

Статтею 129 - 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 ч.1 Перехідних положень (розділ ХІІІ) ЦПК України - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Керуючись ст. ст. 13, 81, 89, 95, 258, 259, 263, 264, 265, 273, 281, 282, 284, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. 29, 405 ЦК України, ст. 9, 71, 72 Житлового Кодексу Української РСР, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (мешканки АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (мешканця АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 ), третя особа без самостійних вимог: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (мешканка АДРЕСА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податку відсутній) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частина рішення суду проголошена 05.08.2021 року.

Повний текст судового рішення складено 10.08.2021 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду через Свалявський районний суд Закарпатської області.

ГОЛОВУЮЧИЙ-СУДДЯ Н.М.Жиганська