Справа № 206/62/21
Провадження № 2/206/376/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2021 Самарський районний суд м. Дніпропетровська

в складі:

головуючий суддя Маштак К.С.

за участю:

секретаря судового засідання Гергіль Ю.І.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» про визнання правочину недійсним та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ

12.01.2021 до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» про визнання правочину недійсним та стягнення моральної шкоди.

15.01.2021 ухвалою судді дану позовну заяву залишено без руху.

04.02.2021 до суду від позивача надійшла уточнена позовна заява.

15.02.2021 по даній справі відкрито провадження на призначено підготовче судове засідання на 09.03.2021.

09.03.2021 підготовче судове засідання було відкладено на 30.03.2021 у зв`язку із неявкою у судове засідання позивача, який був повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність до суду не надав.

18.03.2021 до канцелярії суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву з додатками.

30.03.2021 у судове засідання позивач повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутність до суду не надав.

Належне повідомлення позивача про дату та час призначення судових засідань підтверджується відповідними документами, що містяться у матеріалах даної цивільної справи (розписка, довідка про доставку SMS).

Згідно ч. 13 ст. 128 ЦПК України, за наявності відповідної письмової заяви учасника справи, який не має офіційної електронної адреси, та технічної можливості, повідомлення про призначення справи до розгляду та про дату, час і місце проведення судового засідання чи проведення відповідної процесуальної дії може здійснюватися судом з використанням засобів мобільного зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, шляхом надсилання такому учаснику справи текстових повідомлень із зазначенням веб-адреси відповідної ухвали в Єдиному державному реєстрі судових рішень, в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Таким чином, судом встановлено, що позивач двічі (повторно) не з`явився в судове засідання, що не дає суду можливість провести підготовче судове засідання та ухвалити рішення у справі по суті спору.

Окрім цього, позивач не звертався до суду із клопотанням про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів в порядку ст. 212 ЦПК України.

В той же час, звернення позивача до суду за захистом порушених прав передбачає передусім його зацікавленість у розгляді справи в найкоротший строк.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції

Частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.50 (далі - Конвенція), яка набрала чинності для України з 11.09.97 та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в ній, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні від 15.07.2002 у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

З аналізу практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів принцип неприпустимості зловживання правами у даному конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання позивача наданими йому правами та невиконання обов`язків.

Окрім вищевикладеного, суд також враховує роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені в інформаційному листі № 6-60/0/4-12 від 18.01.2012, щодо балансу захисту прав як позивача, який повторно не з`явився у судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку із такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти.

За встановленими правилами п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Так, відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду (постанова від 22.05.2019, справа № 310/12817/13).

За вищевикладених обставин суд, враховуючи поведінку позивача, та невиконання ним свого обов`язку щодо явки в судове засідання, відсутності заяви про розгляд справи за його відсутності, вважає за необхідне позов залишити без розгляду.

При цьому суд зазначає, що залишення позовної заяви без розгляду не позбавляє позивача права повторно звернутись до суду з даною позовною заявою.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2-3, 128, 223, 257-261, 263, 353 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО» про визнання правочину недійсним та стягнення моральної шкоди- залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу, що залишення без розгляду позову не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції, що відповідає приписам пункту 15, підпункту 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення (ухвали) або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення (ухвали).

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.С. Маштак