Справа № 216/848/20
провадження №2/216/367/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Бутенко М.В.

за участю: секретаря судового засідання Котенко А.В.,

без участі сторін та згідно ст. 247 ЦПК України, без застосування технічних засобів, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду, в місті Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до територіальної громади м. Кривого Рогу в особі виконавчого комітету Центрально-Міської районної в місті Кривий Ріг ради, треті особи: Комунальне підприємство Дніпропетровської обласної ради "Криворізьке бюро технічної інвентаризації", приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Пахомова Наталія Іванівна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до територіальної громади м. Кривого Рогу в особі виконавчого комітету Центрально-Міської районної в місті Кривий Ріг ради, треті особи: Комунальне підприємство Дніпропетровської обласної ради "Криворізьке бюро технічної інвентаризації", приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Пахомова Наталія Іванівна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування заявленого позову, позивачем зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/2 частина житлового приміщення, а саме: квартири АДРЕСА_1 , що належить померлому ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло видане 29 квітня 1996 року ВАТ «Силікат». Інша 1/2 частина квартири належить позивачу. Позивач звернулася до нотаріуса з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріусом у видачі свідоцтва було відмовлено, у зв`язку з тим, що неможливо встановити обсяг спадкового майна, оскільки в правоустановчому документі свідоцтві про право на житло, що було видано 29 квітня 1996 року ВАТ «Силікат», зазначено, що співвласниками житлового приміщення АДРЕСА_1 є - позивач та померлий чоловік ОСОБА_2 , натомість в архівній довідці № 171052, виданій третьою особою-1 є інформація що квартира АДРЕСА_1 належить одній особі ОСОБА_2 .

Позивач звернулася з позовом до суду, в якому просила суд визнати за нею право власності на житлове приміщення квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 48,6 кв.м, житловою площею 28,1 кв.м, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання позивач та її представник не з`явились. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи в їх відсутності, при цьому наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача по справі виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи є письмова заява про розгляд справи за їх відсутності, покладаються на розсуд суду та просять винести законне рішення згідно чинного законодавства.

Представник третьої особи Комунальне підприємство Дніпропетровської обласної ради "Криворізьке бюро технічної інвентаризації" в судове засідання також не з`явилася, в матеріалах справи є їх письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, згідно яких проти задоволення позову не заперечують.

Третя особа - приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Пахомова Наталія Іванівна, суду надіслала пояснення щодо позову, в яких зазначила що до неї як третьої особи не заявлено ніяких вимог щодо матеріального та морального характеру, надала належним чином завірену спадкову справу.

Ухвалою суду від 18.02.2020 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 30.03.2021 року підготовче провадження по справі було закрите та призначено справу до судового розгляду по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

За правилами ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивача ОСОБА_2 (а.с. 5). Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді 1/2 частини житлового приміщення, а саме: квартири АДРЕСА_1 . Спадкове майно належало померлому ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло видане 29 квітня 1996 року ВАТ «Силікат». (а.с. 11).

Після смерті ОСОБА_2 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини звернулася тільки позивач по справі ОСОБА_1 . Позивач як жінка померлого є спадкоємцем першої черги за законом (а.с. 9). На час смерті чоловіка, позивач була зареєстрована та постійно мешкала разом з ним за адресою АДРЕСА_1 , що доводиться наявною в матеріалах справи довідкою виданою відділом реєстрації проживання громадян виконкому Центрально-міської районної у місті ради Головою квартального комітету 23.05.2020 р. № 7345 та матеріалами спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_2 (а.с. 10).

Як вбачається із доказів долучених до позовної заяви, 17 жовтня 2019 р. позивач звернулася до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. Проте, приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Пахомовою Н.І. було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв"язку з тим що неможливо встановити обсяг спадкового майна, оскільки в правоустановчому документі свідоцтві про право на житло, що було видано 29 квітня 1996 року ВАТ «Силікат», зазначено, що співвласниками житлового приміщення АДРЕСА_1 є - позивач та померлий чоловік ОСОБА_2 , натомість в архівній довідці № 171052, виданій третьою особою-1 є інформація що квартира АДРЕСА_1 належить одній особі ОСОБА_2 (а.с. 6-7).

Відповідно до наданої позивачем довідки КП ДОР Криворізьке бюро технічної інвентаризації право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1 не зареєстровано, в наявності реєстрація на ім`я іншої фізичної особи (а.с.8).

Згідно технічного паспорту від 10.05.1996 р. власником вищезазначеної квартири є ОСОБА_2 (а.с. 12).

Позивач зазначає в позові, що відсутність реєстрації КП ДОР Криворізьке бюро технічної інвентаризації за позивачем права власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 призводить до неможливості оформлення позивачем спадщини в нотаріальній конторі та отримання свідоцтва про право на спадщину на квартиру після смерті чоловіка ОСОБА_2 . Позивач позбавлена можливості іншим, ніж в судовому порядку, шляхом захистити своє право.

Згідно п.23 Постанови Пленуму від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», наявність умов для одержання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. З такими вимогами особа може звернутися до суду лише у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Таким чином, позивачем не оскаржується відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про прийняття спадщини, проте постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії є істотною перешкодою у оформленні спадкових прав в нотаріальному порядку.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Положеннями ст. 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входить усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У відповідності з ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

За приписами ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Суд вважає встановленим та доведеним той факт, що позивачка ОСОБА_2 після смерті чоловіка фактично прийняла спадщину, оскільки не подала заяву про відмову від неї, на момент смерті чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживала разом із ним в житловому приміщенні АДРЕСА_1 . Не дивлячись на те, що співвласниками вказаної квартири згідно свідоцтва про право власності на житло видане 29 квітня 1996 року ВАТ «Силікат» значаться ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , однак згідно інформації з КП ДОР Криворізьке бюро технічної інвентаризації, станом на 31.12.2012 квартира АДРЕСА_1 належить повністю ОСОБА_2 (а.с. 12).

Враховуючи викладене вище, оскільки позивач є єдиним спадкоємцем після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , помилка допущена КП ДОР Криворізьке бюро технічної інвентаризації, під час державної реєстрації права власності на нерухоме майно за співвлвсниками не спростовує факту належності позивачу права власності на 1/2 частину вищевказаної квартири, однак позбавляє позивача можливості оформити спадщину, що відкрилась після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , а тому її порушене право підлягає захисту в судовому порядку шляхом визнання на нею права власності на квартиру в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка.

На підставі ст. ст. 1216, 1218, 1223, 1261, 1268, 1269 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 81, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до територіальної громади м. Кривого Рогу в особі виконавчого комітету Центрально-Міської районної в місті Кривий Ріг ради, треті особи: Комунальне підприємство Дніпропетровської обласної ради "Криворізьке бюро технічної інвентаризації", приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Пахомова Наталія Іванівна, про визнання права власності в порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційної інстанції через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Суддя: М.В. Бутенко