БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 361/320/20
провадження № 2/361/432/21
РІШЕННЯ

Іменем України

18 лютого 2021 року м. Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого суддіПетришин Н.М.
за участю секретаря Плиси В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_10 , третя особа: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області, про визнання правочину недійсним,-

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позиції позивача.

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області із вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 15 листопада 2014 року він перебував із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За час шлюбу подружжям придбано майно. 07 березня 2018 року між відповідачем та ОСОБА_4 укладено Договір купівлі-продажу, згідно якого ОСОБА_10 набула у власність трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Надалі, у квартирі була зареєстрована та фактично проживала дитина сторін. 19 липня 2018 року між відповідачем та її дідом - ОСОБА_5 укладений Договір дарування, за яким відповідач передала своєму дідові у безкоштовну власність вищевказану квартиру. Перед укладенням такого договору спільний із відповідачем син знятий із реєстраційного обліку квартири. З огляду на викладені обставини, позивач вважає, що відповідач здійснила розпорядження нерухомим майном, право на користування яким мала малолітня дитина - ОСОБА_3 . Таке відчуження квартири відповідач здійснила без надання відповідного дозволу органом опіки та піклування, що суперечить чинному законодавству та інтересам малолітнього сина. За таких обставин, вищевказаний Договір дарування квартири є таким, що грубо порушує майнові та немайнові права малолітньої дитини, а тому позивач просить визнати вказаний правочин недійсним.

Заперечення відповідача.

11 лютого 2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій остання заперечує проти задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Так, квартира АДРЕСА_1 придбана дідом відповідача ОСОБА_5 з метою його особистого подарунку своїй онуці. За згодою позивача їх спільний син був знятий з реєстрації місця проживання вказаної квартири. Для подальшого оформлення квартири на відповідача, без будь-яких заперечень та, навпаки, за згодою позивача, 19 липня 2018 року оформлено оспорюваний договір дарування. На час здійснення такого правочину, у вказаній квартирі ніхто не був зареєстрованим. Цього ж дня, оформлено другий договір дарування, відповідно до якого ОСОБА_5 подарував відповідачу вказану квартиру. Після укладення цих Договорів дарування, знову ж таки за згодою позивача, малолітній ОСОБА_3 зареєстрований у зазначеній квартирі. За таких обставин, зняття з реєстрації місця проживання спільної із позивачем дитини, укладення оспорюваного Договору дарування, реєстрація місця проживання сина у квартирі, яка є предметом оспорюваного договору, здійснювалися за згодою батька дитини, тобто позивача, у рамках чинного законодавства. Дана квартира не відчужена на користь третіх осіб, наразі перебуває у власності відповідача і малолітній ОСОБА_3 зареєстрований у ній, тому укладення оспорюваного позивачем Договору дарування ніяким чином не зачіпає інтереси малолітньої дитини та не впливає на його немайновий і майновий стан. А посилання позивача на відсутність дозволу органу опіки та піклування при укладенні оспорюваного Договору є безпідставними, оскільки сам факт відсутності такої згоди не може бути підставою для визнання правочину недійсним.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 січня 2020 року вжито заходи забезпечення позову (а.с. 141-143).

Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 січня 2020 року відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи по суті (а.с. 151).

У судовому засіданні представник позивача - адвокат Герасименко А.О. доводи позову підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив про задоволення позову.

Представник відповідача - адвокат Білик П.М. заперечував проти задоволення позову, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність.

Представник Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області у судове засідання не з`явився, направивши до суду письмові пояснення, де посилається на те, що на час укладення спірного правочину не було порушено права дитини, тому позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Обставини справи, що встановлені судом.

15 листопада 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_10 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с. 9). Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « ОСОБА_10 ».

Від спільного подружнього життя у сторін ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син - ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 11 березня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 11).

02 березня 2016 року ОСОБА_10 змінила своє ім`я на « ОСОБА_10 », про що свідчить копія свідоцтва серії НОМЕР_3 про зміну імені, яке видане 02 березня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві (а.с. 10).

07 березня 2018 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 укладений Договір купівлі-продажу, який посвідчений приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Лисогором О.А. (а.с. 18-20).

Відповідно до умов вказаного Договору ОСОБА_10 придбала у ОСОБА_4 квартиру під номером АДРЕСА_1 .

Після купівлі квартири у ній зареєструвалися: ОСОБА_10 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією довідки № 1-1/19730, яка видана 11.07.2018 року відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету броварської міської ради Київської області (а.с. 21).

Зі змісту копії довідки № 1-1/2140, виданої 04 лютого 2020 року відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Центром обслуговування «прозорий офіс» Броварської міської ради Київської області, вбачається, що 19 липня 2018 року за згодою батька ОСОБА_1 малолітній ОСОБА_3 знятий із реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_2 , та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 174).

19 липня 2018 року відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області видано довідку про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровані особи не значяться (а.с. 173).

19 липня 2018 року приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Бурлакою Л.К. посвідчено Договір дарування, який зареєстрований в реєстрі за № 988 (а.с. 22-23).

Відповідно до п. 1.1. вказаного Договору дарування ОСОБА_10 передала (подарувала) безкоштовно у власність ОСОБА_5 квартиру АДРЕСА_4 .

Згідно із п. 4.4. чоловік Дарувальника, ОСОБА_1 , дає свою згоду на дарування вищевказаної квартири.

Також, у матеріалах справи міститься копія заяви ОСОБА_1 , яка посвідчена приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Бурлакою Л.К., та відповідно до змісту якої ОСОБА_1 надав свою згоду дружині ОСОБА_10 на дарування вищевказаної квартири ОСОБА_5 (а.с. 169).

Цього ж дня, 19 липня 2018 року приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Бурлакою Л.К. посвідчений другий Договір дарування, який зареєстрований в реєстрі за № 989 (а.с. 168).

Відповідно до вказаного Договору дарування ОСОБА_5 подарував ОСОБА_10 квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 04 вересня 2019 року, право власності на вищевказану квартиру 19 липня 2018 року зареєстровано за ОСОБА_10 (а.с. 171-172).

Відповідно до копії довідки № 1-1/2139, виданої 04 лютого 2020 року відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Центру обслуговування «Прозорий офіс» Броварської міської ради Київської області, 26 липня 2018 року за згодою батька ОСОБА_1 малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 175).

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 08 січня 2019 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_10 (а.с. 16-17).

16 травня 2019 року ОСОБА_10 змінила своє прізвище на «ОСОБА_10», що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_4 , виданого 16 травня 2019 року Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с. 12).

Мотиви, з яких виходить суд, та застосування норм права, що регулюють дані правовідносини.

При вирішенні позову про визнання недійсним оспорюваного правочину підлягають застосуванню загальні приписи статей 3, 15, 16 ЦК України, які передбачають право кожної особи на судовий захист саме порушеного цивільного права. За результатами розгляду такого спору вирішується питання про спростування презумпції правомірності правочину й має бути встановлено не лише наявність підстав недійсності правочину, передбачених законом, але й визначено, чи було порушене цивільне право особи, за захистом якого позивач звернувся до суду, яке саме право порушене, в чому полягає його порушення, оскільки залежно від цього визначається необхідний спосіб захисту порушеного права, якщо таке порушення відбулось.

За змістом частин 1, 3, 5 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

У частині 1 статті 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 224 ЦК України визначено, що правочин, вчинений без дозволу органу опіки та піклування (стаття 71 цього Кодексу), є нікчемним. На вимогу заінтересованої особи такий правочин може бути визнаний судом дійсним, якщо буде встановлено, що він відповідає інтересам фізичної особи, над якою встановлено опіку або піклування.

Як визначено цивільним законодавством, одним із видів правочину є договір дарування.

Поняття про договір дарування, порядок його укладення та розірвання регулюються положеннями Глави 55 Цивільного кодексу України.

Так, звертаючись із позовними вимогами позивач посилається на положення статті 177 СК України, статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», та зазначає, що Договір дарування від 19 липня 2018 року, посвідчений приватними нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Бурлакою Л.К., та який укладений між ОСОБА_10 та ОСОБА_5 має бути визнаний недійсним, оскільки він укладений без відповідного погодження органу опіки та піклування, є таким, що грубо порушує майнові та немайнові права малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За змістом ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Стаття 71 ЦК України має переліка правочинів, які вчиняються з дозволу органу опіки та піклування.

Зокрема, опікун не має права без дозволу органу опіки та піклування: 1) відмовитися від майнових прав підопічного; 2) видавати письмові зобов`язання від імені підопічного; 3) укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири; 4) укладати договори щодо іншого цінного майна.

Піклувальник має право дати згоду на вчинення правочинів, передбачених частиною першою цієї статті, лише з дозволу органу опіки та піклування.

Згідно зі статтею 177 СК України батьки малолітньої дитини не мають права без дозволу органу опіки та піклування вчиняти такі правочини щодо її майнових прав: укладати договори, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, в тому числі договори щодо поділу або обміну житлового будинку, квартири; видавати письмові зобов`язання від імені дитини; відмовлятися від майнових прав дитини.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» Держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям.

У Постанові від 29 липня 2019 року (справа 285/3663/16-ц) Верховний Суд висловив свою позицію щодо дозволу органу опіки і піклування на укладення батьками договору щодо майна, на яке дитина має право. Зокрема, передбачене ст. 177 СК України, ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» та ст. 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей» положення про необхідність отримання попереднього дозволу органу опіки і піклування на укладення батьками договору щодо майна, право на яке має дитина, спрямоване на захист майнових прав дітей, тому підставою для визнання недійсним договору щодо майна, право на яке має дитина, за позовом її батьків є порушення майнових прав дитини внаслідок укладення такого договору, а не сам по собі факт відсутності попереднього дозволу органу опіки і піклування на укладення такого договору.

Як установлено вище, на момент укладення оспорюваного Договору дарування квартири АДРЕСА_1 , зняття із реєстрації місця проживання малолітнього ОСОБА_3 за вказаною адресою та його реєстрація за іншою адресою відбулося за згодою батька. Також, при вчиненні такого правочину позивачем надано згоду, про що свідчить його заява, яка посвідчена нотаріусом. Згодом, після вчинення оспорюваного правочину, за згодою позивача малолітнього ОСОБА_3 знову було зареєстровано за вищевказаною адресою.

З огляду на такі обставини, з урахуванням норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, а також беручи до уваги висновки Верховного Суду з аналогічних питань, суд вважає, що на момент укладення оспорюваного позивачем Договору дарування права та інтереси малолітнього ОСОБА_3 порушені не були, а сам по собі факт відсутності попереднього дозволу органу опіки та піклування на укладення правочину не є підставою для визнання такого правочину недійсним, тому позовні вимоги є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, та керуючись ЗУ «Про охорону дитинства», ЗУ «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», ст. 177 СК України, ст.ст. 3, 15, 16, 55, 71, 203, 215, 224 ЦК України, ст. ст. 13, 76, 81, 89, 141, 263-264, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_10 , третя особа: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області, про визнання правочину недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач : ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_5 , адреса проживання: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_10 , ІПН НОМЕР_6 , адреса проживання: АДРЕСА_6 .

Третя особа: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області, адреса місцезнаходження: вул. Гагаріна, буд. 15, м. Бровари, Київська обл., 07400.

Суддя Н.М. Петришин