"02" серпня 2021 р. Справа № 2-102/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2021 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючого судді - Баличевої М.Б., секретаря судового засідання Щур А.Б., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Вишгород заяву ОСОБА_1 про заміну сторони відповідача правонаступником та затвердження мирової угоди по цивільній справі № 2-102/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ :

29.06.2021 року ОСОБА_1 звернулась до Вишгородського районного суду Київської області із заявою про заміну сторони відповідача правонаступником та затвердження мирової угоди по цивільній справі № 2-102/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якій просить замінити відповідача його правонаступником, а саме ОСОБА_2 на ОСОБА_3 та затвердити мирову угоду.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначила, що 11.10.2012 року набрало законної сили рішення Апеляційного суду Київської області від 11.10.2012 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Даним рішенням стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 257 360,00 гривень. 28.11.2012 року Вишгородським районним судом Київської області видано виконавчий лист №2-102/2011, на підставі якого було відкрито виконавче провадження ВП №35623735 Вишгородським районним відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Київській області. Однак, рішення суду виконано не було, а 20.02.2019 року винесена постанова про закінчення виконавчого провадження у зв`язку зі смертю боржника, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

05.03.2019 року ОСОБА_1 як кредитор спадкодавця звернулася із претензією до приватного нотаріуса Фоя Л. А., в якій просила надати інформацію про всіх спадкоємців померлого ОСОБА_2 та задовольнити її вимоги як кредитора у розмірі 257 360,00 грн. повністю та за рахунок вартості майна, одержаного спадкоємцями у спадщину шляхом одноразового платежу. Листом №221/02-14 від 07.03.2019 року нотаріус Фоя Л. А. повідомила, що спадкова справа була заведена 01.02.2019 року на підставі поданої заяви про прийняття спадщини від імені сина померлого - ОСОБА_3 . Зміст пред`явленої претензії був повністю доведений до відома спадкоємця. Таким чином, спадкоємцем ОСОБА_2 є його син - ОСОБА_3 .

Між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 була досягнута домовленість щодо виконання ним рішення суду, зокрема, шляхом передання в рахунок заборгованості земельної ділянки. Між сторонами судового процесу укладено мирову угоду.

Умови мирової угоди передбачають передачу від ОСОБА_3 як спадкоємця та правонаступника відповідача до позивача 1/4 (однієї четвертої) частини житлового будинку, що розташований АДРЕСА_1 та відповідної частини земельної ділянки під ним. Однак, у зв`язку з накладенням арешту Апеляційним судом у цій справі Ухвалою від 20.09.2012 року на 1/4 частину будинку в АДРЕСА_1 , було зареєстроване обтяження, реєстраційний номер обтяження 13049302. Крім того, на земельну ділянку площею 0,0326 га, адреса АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:029:0104 накладений арешт в рамках виконавчого провадження ВП№ 35623735, реєстраційний номер обтяження 13387992. В той же час, з автоматизованої системи виконавчих проваджень вбачається, що виконавче провадження на виконання рішення суду у цій справі закрито. Відповідно, позивач та правонаступник відповідача не мають змоги звернутися до виконавця за затвердженням мирової угоди та скасуванням обтяжень, накладених в рамках справи. На підставі викладеного ОСОБА_1 змушена була звернутися до суду.

Учасники розгляду заяви до суду не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Суд вважає можливим розглянути заяву у відсутності вказаних сторін, оскільки неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для розгляду заяви.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 14.12.2011 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 257 360 грн., матеріальної шкоди у розмірі 4 000 грн., судових витрат: витрат на проведення експертизи у розмірі 6 500 грн., витрат на правову допомогу розмірі 18 200 грн., витрат на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 грн. відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Київської області від 27.03.2012 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 14.12.2011 року в частині відмови в стягненні моральної шкоди скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 4 00 грн., та судові витрати: держмито в розмірі 8 грн. 50 коп. та витрати на ІТЗ в розмірі 120 грн. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.07.2012 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Апеляційного суду Київської області від 27.03.2012 року в частині відмови в стягненні матеріальної шкоди скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 20.09.2012 року заяву представника апелянта ОСОБА_1 ОСОБА_4 про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт на належну на праві власності відповідачу ОСОБА_2 ј частину будинку АДРЕСА_2 .

11.10.2012 року рішенням Апеляційного суду Київської області апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 14.12.2011 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про відшкодування матеріальної шкоди скасовано та в цій частині ухвалено нове рішення. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 257 360, 00 грн.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.01.2013 року касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилено. Рішення Апеляційного суду Київської області від 11.10.2012 року залишено без змін.

30.10.2014 року постановою державного виконавця Губар Л.Б. про закінчення виконавчого провадження, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-102/2011 виданого 28.11.2012 року Вишгородським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 4 000, 00 грн. закінчено, у зв`язку з повною сплатою боргу. Припинено чинність арешту майна боржника та скасовані інші заходи примусового виконання рішення.

Відповідно до ст. 55 ЦПК України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміна кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Частиною 1 статті 442 ЦПК України, передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заявником ОСОБА_1 до матеріалів заяви долучена копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 54967454 від 01.02.2019 року, виданого приватним нотаріусом Фоя Л.А, з якого вбачається, що 01.02.2019 року була зареєстрована спадкова справа за № 63697226, відповідно до якого спадкодавцем є ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак заявником не доведено та не надано доказів на підтвердження того, що саме ОСОБА_3 є правонаступником боржника ОСОБА_2 , у зв`язку із чим підстави щодо заміни сторони відповідача правонаступником на даний час відсутні.

Крім того, за змістом ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

При цьому, питання укладення мирової угоди в процесі виконання судового рішення регламентовані ст. 434 ЦПК України. Відповідно до положень вказаної статті, мирова угода, укладена між сторонами, або заява про відмову стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному або приватному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її для затвердження до суду, який видав виконавчий документ. Питання затвердження мирової угоди у процесі виконання рішення, задоволення заяви про відмову стягувача від примусового виконання рішення вирішується судом протягом десяти днів з дня надходження до суду відповідної заяви, про що постановляється ухвала. Суд має право відмовити у затвердженні мирової угоди у процесі виконання рішення з підстав, визначених статтею 207 цього Кодексу, а у задоволенні заяви про відмову від примусового виконання рішення - з підстав, визначених статтею 206 цього Кодексу.

Відтак, заява подана з порушенням порядку її подання, оскільки судове рішення у справі вже було ухвалено, відтак, заява про визнання мирової угоди має бути подана в порядку, визначеному ст. 434 ЦПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони відповідача правонаступником та затвердження мирової угоди по цивільній справі № 2-102/11 у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 353-354, 434, 442 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони відповідача правонаступником та затвердження мирової угоди по цивільній справі № 2-102/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали, через Вишгородський районний суд Київської області. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Головуючий М.Б. Баличева