Єдиний унікальний номер справи 752/7081/20
Провадження №22-ц/824/4007/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2021 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Журби С.О.,

суддів Писаної Т.О., Приходька К.П.,

за участю секретаря Сас Ю.В.,

розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 09 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець Павелків Тетяна Леонідівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом про визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 09 листопада 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайком Євгеном Вікторовичем за реєстровим № 7071.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що в січні 2020 року позивач при здійсненні операції, а саме зняття готівки зі своєї банківської картки, дізнався про накладення арешту на рахунки, які знаходяться в банківській установі. В подальшому, а саме в лютому 2020 року, позивач звернувся до приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Павелків Т.Л. із заявою, в якій просив надати відомості та документи, на підставі яких відкрито виконавче провадження. Наприкінці березня 2020 року позивач отримав відповідь та копії документів, з яких вбачається, що 09.11.2019 р. приватним нотаріусом Незнайком Євгеном Вікторовичем було вчинено виконавчий напис за реєстровим № 7071. На підставі виконавчого напису від 09.11.2019 р. приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків Т.Л. й було відкрито виконавче провадження № 60795726 від 05.12.2019 р.

Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням норм чинного законодавства України та є підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 09 грудня 2020 року в задоволенні вищезазначеного позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням,позивач направив апеляційну скаргу, оскаржуване рішення вважає незаконним, та таким, що ухвалене з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та є помилковими. У зв`язку з цим апелянт просив апеляційний суд рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомленні належним чином.

09 березня 2021 року на адресу Київського апеляційного суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції. За результатами розгляду даного клопотання ухвалою Київського апеляційного суду від 10 березня 2021 року в задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про проведення судового засідання в режимі відеоконференції було відмовлено.

12 березня 2021 року на адресу Київського апеляційного суду повторно надійшло звернення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про проведення судового засідання в режимі відео конференції. Вказане клопотання датоване тією ж датою та є того ж змісту, що й було подано до суду 09.03.2021 року, в задоволенні якого вже було відмовлено. Оскільки суд вирішив дане клопотання, повторне вирішення одного клопотання (не аналогічного, а того ж самого) процесуальним законом не передбачено, повторно дане клопотання не розглядалося.

За результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів апеляційного суду проходить до наступних висновків:

Згідно вимог ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими (за умови дотримання відповідної процедури та наявності передбачених законом підстав) доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що наведеним вимогам вказане рішення не відповідає.

Положеннями ст.50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

У відповідності до положень законодавства України, чинного як на час розгляду справи, так і станом на 09.11.2019 р., вчинення нотаріусом виконавчого напису можливе виключно на підставі зобов`язань, які виникають з нотаріально посвідченого правочину.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172.

У відповідності до розділу 1 вказаного Переліку, виконавчі написи на договорах, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, вчиняються лише тоді, коли такі договори посвідчені нотаріально. При цьому розділ 2 Переліку, який передбачав право вчинення виконавчих написів на підставі договорів, не посвідчених в нотаріальному порядку, втратив свою силу згідно Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. у справі № 826/20084/14, якою визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

В даному випадку дана вимога дотримана не була, у зв`язку з чим суд цілком правомірно прийшов до висновку про те, що оскаржуваний напис було вчинено з порушенням встановленої законом процедури. В той же час при ухваленні рішення про відмову у задоволенні позову суд зазначив, що належним відповідачем у справах даної категорії може бути лише стягувач коштів, а в даному випадку позов пред`явлено до нотаріуса, на підставі чого відмовив у задоволенні позову.

Зазначені судом обставини не відповідають дійсності, оскільки, як вбачається з самої позовної заяви, ухвали про відкриття провадження, а також оскаржуваного рішення, позов було пред`явлено саме до стягувача за виконавчим написом, а нотаріуса було залучено в якості третьої особи. Таким чином вищевказані висновки суду, які суд першої інстанції поклав в основу свого рішення, не відповідають обставинам справи. В свою чергу це призводить до наявності підстав для скасування такого рішення та ухвалення нового по суті спору.

У відповідності до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення серед іншого є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 09 грудня 2020 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний виконавець Павелків Тетяна Леонідівна, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Євген Вікторович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Виконавчий напис від 09 листопада 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Євгеном Вікторовичем про стягнення з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» (, що знаходиться за адресою: 04070, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 105) заборгованості за кредитним договором №95193482 від 09 лютого 2012 року визнати таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства «Банк Форвард» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 1 261 (одну тисячу двісті шістдесят одну) грн. 20 коп. - судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий С.О. Журба

Судді Т.О. Писана

К.П. Приходько