Справа № 464/1519/13-ц Головуючий у 1 інстанції: Горбань О.Ю.
Провадження № 22-ц/811/1130/21 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. та Шеремети Н.О.,

за участю: секретаря Симця В.І.;

Кондратюк В.О. представника АТ «Альфа-Банк»;

адвоката Фостяка О.Я. представника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , представника приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Михайловського Сергія Володимировича, на ухвалу Сихівського районного суду міста Львова від 19 лютого 2021 року,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року Фостяк Олег Ярославович в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця, у якій просив визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Михайловського Сергія Володимировича від 29.01.2021 року про опис та арешт майна боржника, а саме - транспортного засобу марки MITSUBISHI, модель OUTLANDER 2.4, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рік випуску 2007 (в подальшому «спірний автомобіль»), видану під час примусового виконання виконавчого провадження ВП №63961099.

В обґрунтування доводів скарги зазначалося, що приватним виконавцем при винесенні оскаржуваної постанови порушено порядок звернення стягнення на заставне майно, передбачений частиною 1 статті 51 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки спірний автомобіль перебуває у заставі у ВАТ КБ «Надра». Відтак, для задоволення вимог стягувача ПАТ "Альфа-Банк", який не є заставодержателем спірного автомобіля, приватний виконавець перед накладенням арешту та подальшим описом спірного автомобіля повинен був дотриматися усіх трьох умов, передбачених частиною 1 статті 51 Закону України «Про виконавче провадження», чого ним зроблено не було (том 4, а.с. 1-3).

Оскаржуваною ухвалою скаргу задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Михайловського Сергія Володимировича від 29.01.2021 року про опис та арешт майна ОСОБА_1 , а саме транспортного засобу марки "Мітсубісі Оутландер" 2.4, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску, видану під час примусового виконання виконавчого провадження ВП № 63961099 (том 4, а.с. 27-29).

Дану ухвалу оскаржив представник приватного виконавця.

Апелянт просить оскаржувану ухвалу скасувати і постановити нову, якою відмовити у задоволенні скарги на дії приватного виконавця, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Вважає, що арешт майна боржника, це обов`язок, а не право виконавця.

Вважає, що для звернення стягнення на заставлене майно не потрібно всіх трьох умов, які передбачені у частині 1 статті 51 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки вважає, що «наявність всіх трьох умов свідчить про недоброчесність боржника» (том 4, а.с. 35-39).

Представник приватного виконавця, адвокат Огородник О.І. (автор апеляційної скарги), подав до суду клопотання про апеляційний розгляд справи за відсутності представника приватного виконавця Михайловського С.В. (том 4, а.с. 114).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника АТ «Альфа-Банк» (стягувача у виконавчому провадженні) на підтримання доводів апеляційної скарги та заперечення цих доводів зі сторони представника заявника Сняданка А.В. (боржника у виконавчому провадженні), перевіривши матеріали справи, а також законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

ЦПК України встановлено, що:

- цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, і що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (статті 12 і 81);

- обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання (частина 1 статті 82);

- при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263).

Судом встановлено, стверджується матеріалами і визнається усіма учасниками справи та обставина, що належний на праві власності скаржнику (боржнику) ОСОБА_1 автомобіль марки "Мітсубісі Оутландер" 2.4, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2007 року випуску, перебуває у заставі у ВАТ КБ «Надра».

Оскаржуючи постанову приватного виконавця Михайловського С.В. від 29.01.2021 року про опис та арешт майна ОСОБА_1 , а саме - транспортного засобу марки "Мітсубісі Оутландер", згаданий скаржник в доводах поданої ним до суду скарги посилається на висновки щодо застосування положень частини 1 статті 51 Закону України «Про виконавче провадження», викладені у цілому ряді постанов Верховного Суду, за змістом яких стягувач, який не є заставодержателем, може звернути стягнення на заставлене майно за наявності в сукупності всіх трьох умов, передбачених для такого звернення у частині 1 статті 51 Закону України «Про виконавче провадження».

Відтак, суд першої інстанції у відповідності до частини 4 статті 263 ЦПК України зобов`язаний був при постановленні ухвали за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 на постанову приватного виконавця враховувати вищезгадані висновки Верховного Суду.

В той же час, апеляційна скарга не містить жодних доводів, які б спростовували ці висновки Верховного Суду, а відтак доводи апеляційної скарги стосовно того, що для звернення стягнення на заставлене майно не потрібно всіх трьох умов, які передбачені у частині 1 статті 51 Закону України «Про виконавче провадження», в сукупності, до уваги прийматися не можуть.

Крім цього, апеляційна скарга не містить доводів стосовно того, яким взагалі умовам, які передбачені у частині 1 статті 51 Закону України «Про виконавче провадження», відповідають спірні правовідносини, оскільки:

-право застави виникло 24 грудня 2007 року (день укладення ОСОБА_1 договору з ЗАТ КБ «Надра»; а.с. 10-12), тобто - до ухвалення 21 березня 2013 року судом рішення про стягнення з боржника ОСОБА_1 коштів на користь ПАТ «Альфа-Банк»;

-відсутні докази того, що вартість предмета застави (автомобіля марки "Мітсубісі Оутландер" 2.4, 2007 року випуску) перевищує розмір заборгованості боржника ( ОСОБА_1 ) заставодержателю (ПАТ КБ «Надра»), яка (згадана заборгованість) станом ще на 16.11.2011 року становила сумарно 46 789, 03 (36 634, 13 + 5 740, 99 + 4 413, 91) доларів США (а.с. 13);

-письмова згода заставодержателя (ПАТ КБ «Надра») на звернення стягнення на предмет застави відсутня.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та постановив оскаржувану ухвалу з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для її скасування відсутні і апеляційну скаргу на неї, доводи якої не спростовують висновків оскаржуваної ухвали, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 п.1, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , представника приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Михайловського Сергія Володимировича, залишити без задоволення, а ухвалу Сихівського районного суду міста Львова від 19 лютого 2021 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повну постанову складено 01 вересня 2021 року.

Головуючий: Цяцяк Р.П.

Судді: Ванівський О.М.

Шеремета Н.О.