Номер провадження: 22-ц/813/1799/21
Номер справи місцевого суду: 511/188/14-ц
Головуючий у першій інстанції Іванова О.В.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

28.07.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів колегії: Артеменка І.А.,

Дришлюка А.І.,

при секретарі: Павлючук Ю.В.,

розглянувши клопотання ОСОБА_1 про витребування документів по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

20 січня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

На обґрунтування позовних вимог зазначала, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 1993 року по 2013 рік перебували в зареєстрованому шлюбі.

На підставі рішення Виноградарської сільської ради Роздільнянського району Одеської області від 30 липня 2003 року № 7-ХХІУ ОСОБА_2 передано у приватну власність земельну ділянку, площею 0,25 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_1 . На підставі зазначеного рішення сільської ради ОСОБА_2 було видано державний акт про право приватної власності на землю серії ЯИ №113684.

На вищевказаній земельній ділянці був збудований житловий будинок з надвірними спорудами, який оформлено на ОСОБА_2 та видано свідоцтво про право власності серії НОМЕР_1 від 22 травня 2003 року на підставі рішення Виноградарської сільської ради Роздільнянського району Одеської області від 30 квітня 2003 року.

Згідно технічного паспорту на житловий будинок станом на 02 червня 2003 року він складається з: літ «А» - житловий будинок, загальною площею 115,85 кв. м, в тому числі житловою 64,20 кв. м, на І поверсі розташовані: коридор площею 15,30 кв. м., житлова кімната площею 20, 80 кв. м, кухня площею 14, 40 кв. м, кладова площею 1,35 кв. м, ванна кімната площею 5,50 кв. м; на ІІ поверсі розташовані: коридор площею 13,70 кв. м, житлова кімната площею 15,10 кв. м, житлова кімната площею 19,40 кв. м, житлова кімната площею 8,90 кв. м, «І» - балкон площею 1,40 кв.м, а також господарські споруди: котельня під літ. «Б», літня кухня під літ. «В», коридор літньої кухні під літ. «в», сарай під літ. «Г», сарай під літ. «Д».

Відповідно до висновку судової будівельно - технічної експертизи від 26 грудня 2014 року №40-14 встановлено два можливих варіанти поділу будинку та відповідно два варіанти поділу земельної ділянки біля будинку, а також передбачено роботи по переобладнанню житлового будинку в дві ізольовані квартири, а саме необхідно здійснити:

по першому варіанту поділу:

1) установку дверних блоків з приміщення 1-2 в приміщення 1-3;

2) закриття дверних блоків з приміщення 1-1 в приміщення 1-2;

3) розводка електропроводки;

4) обладнання опалюваного пристрою в квартирі АДРЕСА_2 ;

5) обладнання водопостачання та водовідведення;

6) встановлення перегородки в приміщенні 1-1;

по другому варіанту поділу:

1) установку дверних блоків з приміщення 1-2 в приміщення 1-3 з котельні літ «Б» ззовні, з приміщення 1-8 ззовні;

2) закриття дверних блоків з приміщення 1-1 в приміщення 1-2; з приміщення 1-1 в приміщення 1-3, з приміщення 1-8 в приміщення 1-6;

3) розводка електропроводки;

4) обладнання опалюваного пристрою в квартирі АДРЕСА_3 ;

5) обладнання водопостачання та водовідведення;

6) встановлення перегородки в приміщенні 1-1;

7) встановлення перегородки в приміщенні П (літ «Б»);

8) здійснення двоповерхової прибудови для забезпечення доступу на 2-й поверх (бутовими стрічковими фундаментами, цегляними стінами, міжповерховим перекриттям ЗБП та дерев`яними горищними з спів ставним оздобленням та сходами способом виконання будівельно-монтажних робіт).

Літній душ під літерою «Е», дворова вбиральня «Ж» та навіс «З» є самочинним будівництвом.

Посилаючись на існування між сторонами спору щодо порядку користування спільним сумісним майном, з урахуванням уточнень ОСОБА_1 просила суд визнати зазначений будинок спільною сумісною власністю подружжя, в якому її та відповідача частки складають по 1/2 частині; провести його поділ відповідно до 2 варіанту судової будівельно-технічної експертизи, як співвласнику 1, виділивши їй у власність з житлового будинку під літ. «А» приміщення на І поверсі: коридор 1-1, площею 15,3 кв. м, ванну кімнату 1-5, площею 5,5 кв. м, кладову 1-4, площею 1,35 кв. м, на ІІ поверсі: коридор 1-6, площею 13,7 кв. м, житлову кімнату 1-7, площею 15,10 кв. м, житлову кімнату 1-9, площею 8,9 кв. м, балкон І, площею 1,4 кв.м, та 1/2 частину котельної під літ. «Б», відповідачу виділити у власність з житлового будинку під літ. «А» приміщення на І поверсі: житлову кімнату 1-2, площею 20,8 кв. м, кухню 1-3, площею 14,40 кв. м, на ІІ поверсі: житлову кімнату 1-8, площею 19,4 кв. м, надвірні споруди: 1/2 частину котельні під літ «Б», літню кухню під літ «В,в», сарай під літ. «Г», сарай під літ. «Д»; виділити у приватну власність позивачу та відповідачу по 1/2 частині земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 .

Справа розглядалась судами неодноразово.

Рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 08 лютого

2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що усі варіанти поділу нерухомого майна передбачають необхідність проведення будівельних робіт, пов`язаних з втручанням у несучі конструкції та інженерні системи загального користування житлового будинку, дозвіл на які надається органами державного архітектурно-будівельного контролю, пожежної та санітарної інспекції, газового господарства. Позивачем не надано суду доказів отримання спеціальних дозвільних документів на виконання зазначених робіт, які повинні бути отримані до ухвалення судового рішення, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог про поділ в натурі житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про поділ в натурі земельних ділянок, суд першої інстанції виходив з того, що ця вимога тісно пов`язана з вимогою про поділ житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами.

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 30 травня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 08 лютого 2017 року залишено без змін.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив з того, що суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки згода органу державної влади на заплановані переобладнання та перепланування згідно висновку експерта, є однією з умов задоволення позову про поділ будинку в натурі та повинна бути отримана до, а не після, ухвалення рішення суду.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 квітня 2019 року ухвалу апеляційного суду Одеської області від 30 травня 2017 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Під час перегляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 08 лютого 2017 року, до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання ОСОБА_1 про витребування документів по справі, а саме:

витребувати дозвіл виконавчого комітету ОТГ Роздільнянської міської ради Одеської області, до складу якої відноситься Виноградарська сільської ради Одеської області ради, на переобладнання та перепланування будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_1 , відповідно до експертного висновку №40-14 від 26 грудня 2014 року;

витребувати погодження на відокремлене енергопостачання у будинку, розташованому по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в енергопостачальній компанії ТОВ «Одеська обласна енергопостачальна компанія» (Роздільнянський підрозділ);

витребувати погодження на відокремлене водопостачання у будинку, розташованому по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від комунального підприємства водопостачання «Виноградарське» с. Виноградар Роздільнянського району Одеської області, відповідно до другого варіанту експертного висновку №40-14 від 26 грудня 2014 року.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, що з`явились у судове засідання, дослідивши матеріали цивільної справи та доводи заяви про витребування документів, прийшла до висновку про задоволення поданого клопотання з наступних підстав.

Згідно із частинами другою-третьою статті 358 ЦК України співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майно, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до статті 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Згідно з частиною другою статті 364 ЦК України якщо виділ в натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Статтями 364, 367 ЦК України передбачено, що кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності, в натурі або його поділ з дотриманням вимог статті 183 ЦК України.

За відсутності згоди співвласників про поділ спільного майна таке питання вирішується судом.

Відповідно до статей 183, 367 ЦК України виділ частки в натурі (поділ будинку) може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній із сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідає розміру їх часток у приватній власності або наявності технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири.

Аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави дійти висновку, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Виділ часток (поділ) будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним входом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.

Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі такої частки власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишається, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вхід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України.

У тих випадках, коли в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина жилого будинку, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок.

При поділі нерухомого майна в натурі у разі необхідності його переобладнання та перепланування до ухвалення рішення до матеріалів справи повинні бути надані відповідні висновки: технічний висновок про відповідність перепланування будівельним нормам і правилам, санітарно-епідеміологічним вимогам, правилам пожежної безпеки.

Залежно від обставин справи підлягають наданню висновки й інших служб, зокрема, погодження для встановлення відокремленого газо-, водо- та енергопостачання.

Беручи до уваги вказані у висновку судової будівельно - технічної експертизи від 26 грудня 2014 року №40-14 варіанти переобладнання житлового будинку в дві ізольовані квартири, в свою чергу відноситься до переобладнання та перепланування, що передбачає отримання відповідних дозволів компетентних органів.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 зверталася до компетентних органів для отримання необхідних дозволів для здійснення робіт з переобладнання і перепланування житлового будинку відповідно до висновку експерта.

Однак, житловий будинок оформлений на відповідача ОСОБА_2 , а тому ОСОБА_1 з об`єктивних причин позбавлена можливості отримати дозвіл на його переобладнання у зв`язку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів на спірний будинок.

Правилами ст. 84 ЦПК України передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

За наведених обставин, суд вважає, що вимоги позивача ОСОБА_1 про витребування доказів підлягають задоволенню, оскільки вищезазначені докази є необхідними для всебічного, повного розгляду справи та прийняття законного і обґрунтованого рішення.

Відповідно до ч. 7 ст. 84 ЦПК України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Згідно зі ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч. 11 ст. 118 ЦПК України ухвала про забезпечення доказів (крім забезпечення доказів шляхом допиту свідків, призначення експертизи, огляду доказів) є виконавчим документом та виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Згідно зі ст. 83 ЦПК України за ухвалою суду про витребування доказів, які вимагає суд, вони направляються до суду безпосередньо.

Керуючись ст. ст. 116, 118 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ,-

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про витребування документів задовольнити.

Витребувати погодження на відокремлене енергопостачання у будинку, розташованому по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в акціонерного товариства «ДТЕК Одеські електромережі», відповідно до другого варіанту експертного висновку №40-14 від 26 грудня 2014 року.

Ухвала подальшому оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М.Драгомерецький

І.А.Артеменко

А.І.Дришлюк