Справа № 930/1844/20
Провадження №2/930/100/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2021 року м. Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Царапори О.П.

при секретарі Євтодієвій Н.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Немирові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сокілецької сільської ради, Немирівського району, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 про продовження строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В :

Виклад позиції позивача.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , про що було видано Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

При житті ОСОБА_3 склала заповітне розпорядження відповідно до якого спадкоємцем всього майна, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося і все те, що належить спадкодавцеві на день смерті, є позивач ОСОБА_1 , яка до заміжжя мала прізвище « ОСОБА_4 ».

На підставі заповіту, посвідченого 21 грудня 2004 року, на ім`я позивача приватним нотаріусом Немирівського районного нотаріального округу Науменко Вікторією Володимирівною було видано Свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Позивач, є єдиним спадкоємцем за заповітом на майно померлої ОСОБА_3 .

Позивач пропустила строк для прийняття спадщини у зв`язку з тим, що вона не знала, що померла склала заповіт на її ім`я. Ні на момент складання заповіту, ні на час смерті заповідача.

позивачеві не було відомо про існування заповіту. Про існування вищевказаного заповіту позивачу стало відомо лише через тривалий час, а саме майже через 7 років 15 жовтня 2019 рокувід її матері, яка позбавлена батьківських прав і не проживає разом з нею.

Такі обставини й стали підставою для звернення до суду з даним позовом.

Виклад позиції відповідача.

Відповідач Сокілецька сільська рада Немирівського району, Вінницької області відзиву на позов із викладенням своїх заперечень, відповідно до норм діючого ЦПК України, на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 08.09.2020 року до суду не подала.

Заяви, клопотання позивача, відповідача

Від позивача ОСОБА_1 надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Сокілецької сільської ради Сердюк Б.В. подав письмову заяву, у якій просить справу розглянути у відсутність представника відповідача, позовні вимоги визнає та не заперечує стосовно їх задоволення.

Процесуальні дії у справі

Відповідно до ухвали судді від 08.09.2020 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 06.10.2020 року.

В підготовчому засіданні, не виходячи до нарадчої кімнати, суд вирішив здійснювати підготовче засідання у відсутності позивача ОСОБА_1 , представника відповідача сільського голови Сокілецької сільської ради Немирівського району Сердюка Б.В., враховуючи подані позивачем та представником відповідача заяви про розгляд справи у їх відсутності, а також, що відповідач заявив про повне визнання позову.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи та ухвалення судового рішення у підготовчому судовому засіданні, відповідно до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України, немає.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, … в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що розгляд означеної справи здійснюється у відсутності учасників справи, то суд не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази

Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли цивільно-правові відносини, що виникають із спадкування, щодо порядку відкриття спадщини, прийняття спадщини та продовження строків для прийняття спадщини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , про що було видано Свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.4),

Свідоцтвом про шлюб підтверджується, що після укладення шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 позивач змінила своє прізвище на ОСОБА_7 (а.с.7) Копією паспорту засвідчується особа позивача ОСОБА_1 (а.с.6).

Згідно заповіту складеного від іменні ОСОБА_3 встановлено, що при житті остання здійснила 21.12.2014 року заповітне розпорядження, згідно з яким заповіла все своє майно де б воно не знаходилося та з чого б не складалося ОСОБА_8 (а.с.5, 7).

Позивач ОСОБА_1 не знала про наявність заповіту, а тому вважає, що строк для прийняття спадщини пропущений нею з поважних причин і у своєму позові просить суд продовжити їй строк для прийняття спадщини

Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву при прийняття спадщини, що передбачено ч. 1 ст. 1269 ЦК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття і вищевказана норма закону зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України, можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними.

Відповідно до п. 24 ПП ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, при цьому суд повинен виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, не переробними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Аналогічної правової позиції притримується Верховний Суд у постанові № 198/476/16-ц від 18.01.2018.

Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Звернувшись до суду з вимогою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивач ОСОБА_1 посилається на свою необізнаність щодо наявності заповіту складеного на її ім`я, у зв`язку з чим, вона не зверталася з заявою про прийняття спадщини, однак зазначені обставини не можуть бути визнані судом для підтвердження поважності пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки не можуть служити підтвердженням поважності пропуску строку для прийняття спадщини через якісь непереборні труднощі для спадкоємця на вчинення цих дій. У своєму позові позивач жодним чином не обґрунтовує свою вимогу, лише зазначає, що про наявність заповіту їй стало відомо від її матері з якою вона не проживає, і лише через 7 років.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не надано доказів, що підтверджують поважність причин через, які пропущено строк для прийняття спадщини, що у позивача були відсутні об`єктивні, непереборні, істотні труднощі для своєчасного прийняття спадщини.

Висновки суду

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений позивачем без поважних причин. Позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, позовні вимоги не обґрунтовані, а тому суд приходить до висновку що позов не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 11, 12, 27, 81, 83, 89, 197, 198, 200, 206, 258, 259, 263, 264, 265, ч.4 ст.268, ст.273 ЦПК України і на підставі ст.ст. 1216-1218, 1220, 1222, 1223, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Сокілецької сільської ради, Немирівського району, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 про продовження строку для прийняття спадщини, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Немирівський районний суд, Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/ на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет.

Суддя: О.П. Царапора