Справа № 367/8569/19
Провадження №2-з/367/341/2021
УХВАЛА

Іменем України

про забезпечення позову

05 серпня 2021 року суддя Ірпінського міського суду Київської області Мерзлий Л.В., розглянувши заяву представника заявника Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області - Шкарбан А. про забезпечення позову

встановив:

В провадженні Ірпінського міського суду Київської області перебуває справа за позовом Гостомельської селищної ради Київської області до ОСОБА_1 про стягнення збитків у вигляді не отриманого доходу за користування земельною ділянкою.

До суду від представника позивача Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області - Шкарбан А. надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, а також грошові кошти, що належать ОСОБА_1 .

Заяву обґрунтовано тим, що Гостомельською селищною радою Бучанського району Київської області заявлено позов до ОСОБА_1 про стягнення збитків у вигляді не отриманого доходу за користування земельною ділянкою. З часу прийняття рішення ради (березень 2007) по теперішній час зобов`язання щодо укладення договору оренди з Гостомельською селищною радою Бучанського району Київської області залишилось не виконаним та не здійснено оплату за землю за використання спірної земельної ділянки, що призвело до фактичного безоплатного користування відповідачем спірною земельною ділянкою та позбавило позивача права отримувати дохід від спірної земельної ділянки, шляхом передачі останньої в оренду на законних підставах. А тому, у позивача є всі підстави вважати, що відповідач може намагатися відчужити нерухоме майно, яке розташоване на спірній земельній ділянці.

Відповідно до ч.2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 1 ст. 151 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, ціну позову, про забезпечення якого просить заявник.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Ч. 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Аналіз вказаних правових норм свідчить, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Також слід звернути увагу, що забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Тому достатнім обґрунтуванням для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

До аналогічних висновків прийшов і Верховний Суд в своїй Постанові від 17.10.2018 р. № 183/5864/17-ц|61-38692св18.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 150 Цивільного процесуального кодексу України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Підставами для забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме та рухоме майно, грошові кошти є належність цього майна, коштів відповідачеві, їх знаходження в нього чи в інших осіб.

Разом з тим, згідно поданої заяви, заявник не конкретизує, на яке саме майно відповідача, грошові кошти, слід накласти арешт, не зазначає рахунків та в яких банківських установах України містяться такі грошові кошти, не надає підтвердження вартості рухомого чи нерухомого майна, що позбавляє суд можливості перевірити співмірність заявлених вимог позовним вимогам.

Суд зазначає про те, що не зазначення наведеної вище інформації та її підтвердження, робить неможливим виконання ухвали про забезпечення позову шляхом накладенням арешту на майно та грошові кошти.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову необхідно відмовити.

Керуючись статями 149, 150, 258 - 261 Цивільного процесуального кодексу України,

ухвалив:

В задоволенні заявника Гостомельської селищної ради Бучанського району Київської області - Шкарбан А. про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Л.В. Мерзлий