Провадження № 2/742/982/21
Єдиний унікальний № 734/3513/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2021 року м.Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Коваленка А.В., за участю секретаря судових засідань Риндя Л.А., розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

І. Зміст позовних вимог та заперечень сторін.

У грудні 2020 року позивач звертаючись до суду з заявою просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість станом на 15.10.2020 по кредитному договору № б/н від 09.11.2010 року в розмірі 61121 грн.90 коп.

Аргументує свої вимоги тим, що 09.11.2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (14.06.2018 назву змінено на АТ КБ «ПриватБанк») та відповідачем було укладено кредитний договір б/н, шляхом підписання анкети-заяви, якою відповідач підтвердив свою згоду, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання батьківських послуг «Тарифами» які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг, згідно якого банк надав їй кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

У звязку з неналежним виконанням умов договору кредиту станом на 15.10.2020 року утворилася заборгованість у розмірі 61121 грн.90 коп., яку відповідач в добровільному порядку не повертає.

Після зменшення позовних вимог позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за договором б/н від 09.11.2010 в розмірі 39452 грн. 08 коп., із них заборгованість за тілом кредиту 29236 грн. 32 коп., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України 10215 грн. 76 коп.

10 червня 2021 року представник відповідача надав відзив на позовну заяву та 16.06.2021 доповнення до відзиву, в яких зазначає, що погоджується з позовними вимогами частково, погоджується сплатити заборгованість за тілом кредиту в сумі 15970 грн. 77 коп. та 3 % річних у розмірі 1616 грн. 70 коп. нарахованих відповідно до ст.625 ЦК України, при цьому зазначає, що анкета заява від 09.11.2000 року підписана відповідачем не містить даних про те, якої згоди досягли сторони щодо сплати процентів за користування кредитом та щодо можливих штрафних санкцій. Відповідач використав 58442,25 гривень кредитних коштів та повернув частину коштів на погашення кредиту в сумі 42471 грн. 48 коп. Тому він не погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості.

08 липня 2021 року від позивача надійшла відповідь на доповнення до відзиву в якому він зазначає, що заперечення відповідача необгрунтоване, оскільки він не звертався до банку про незгоду з внесеними змінами та не ініціював розірвання договору, активно користувався карткою, що підтверджує прийняття ним діючих умов банківського обслуговування. Крім того відповідач частково сплатив заборгованість за договором кредиту, зазначені кошти були спрямовані відповідно до убумовленої сторонами черговості, але вказаних коштів недостатньо для погашення заборгованості, оскільки за порушення зобов`язань відповідачу було нараховано відсотки та пеню.

ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.

Ухвалою судді Козелецького районного суду Чернігівської області від 25 січня 2021 року справу призначено до розгляду у спрощеному провадженні на 09 год.30 хв. 23 лютого 2021 року.

Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 24 березня 2021 року справу передано за підсудністю до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області.

Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 19 травня 2021 року справу призначено до розгляду на 10 год.30 хв. 10 червня 2021 року.

Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10.06.2021 розгляд справи відкладено до 11 год. 00 хв. 04 серпня 2021 року.

ІІІ. Позиції сторін.

В судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду заяву, в якій після зменшення позовних вимог, просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, але попередньо надали заяву в якій погоджуються з позовними вимогами частково, погоджуються сплатити заборгованість за тілом кредиту в сумі 15970 грн. 77 коп. та 3 % річних у розмірі 1616 грн. 70 коп., справу розглядати без їх участі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

09 листопада 2010 року від імені ОСОБА_1 надано АТ КБ «ПриватБанк» анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, в якій зазначив, що згоден, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання батьківських послуг «Тарифами» які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає договір про надання банківських послуг(а.с.11)

Витягом з тарифів з обслуговування кредитних карт «Універсальна», Умовами та Правилами надання банківських послуг, передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат (а.с.12-36).

Відповідно до довідки наданої АТ КБ «ПриватБанк», за кредитним договором №б/н від 09 листопада 2010 року ОСОБА_1 було надано кредитні картки : № НОМЕР_1 дата відкриття 06.10.2014, термін дії 12/17, № НОМЕР_2 дата відкриття 19.10.2017 термін дії 05/21(а.с.9).

Згідно з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 картковий рахунок № НОМЕР_1 , збільшено кредитний ліміт 14.08.2017 до 5000 грн.; 19.10.2017 року до 8000 грн.; 19.10.2017 року зменшено кредитний ліміт до 5000 грн.; збільшено кредитний ліміт 23.10.2017 до 20000 грн.; 23.10.2017 року зменшено кредитний ліміт до 10000 грн.; 23.10.2017 року збільшено кредитний ліміт до 36000 грн.; 08 квітня 2018 року зменшено кредитний ліміт до 31850 грн.; 07 липня 2018 року зменшено кредитний ліміт до 0(а.с.10).

Банком надано розрахунок заборгованості за договором кредиту №б/н від 09 листопада 2010 року, в якому зазначено, рух коштів по рахунку ОСОБА_1 (а.с.5-6)

15.10.2020 року Банком проведено розрахунок заборгованості за договором кредиту №б/н від 09 листопада 2010 року, в якому зазначено, що заборгованість боржника ОСОБА_1 на час проведення розрахунку становить 61121 грн. 90 коп., із них заборгованість за тілом кредиту 29236 грн. 32 коп., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України 10215 грн. 76 коп., нарахована пеня 18283 грн. 06 коп.(а.с.8)

Згідно з розрахунку розміру відсотків за ч.2 ст.625 ЦК України (3 % річних) за договором кредиту №б/н від 09 листопада 2010 року наданого представником відповідача, за період з 16.08.2017 по 05.07.2018 ОСОБА_1 отримав 58442 грн. 25 коп. кредитних коштів, повернув кошти у сумі 42471 грн. 48 коп., не сплачено станом на 15.10.2020, 15970 грн. 77 коп., сума відсотків за ч.2 ст.625 ЦК України (3 %)1616 грн. 70 коп.(а.с.104)

Відповідно до розрахунку отриманих та повернутих кредитних коштів наданих представником відповідача за договором №б/н від 09 листопада 2010 року за період з 16.08.2017 по 12.10.2018 ОСОБА_1 отримав 58442 грн. 25 коп. кредитних коштів, та повернув кошти у сумі 42471 грн. 48 коп.(а.с.95,96)

V. Норми права, які підлягають застосуванню та мотиви суду, щодо оцінки аргументів наведених учасниками справи.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За правилами частини другої статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина перша статті 526 ЦК України).

Згідно до ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин повинні відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У цій справі договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Пунктом 22 частини першої статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року № 39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.

Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту й Умов та Правил надання банківських послуг, оскільки Умови та Правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Судом встановлено, що 09.11.2010 року між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку.

У анкеті - заяві від 09.11.2010 вказано лише про те, що відповідач підписав анкету про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (для індивідуальних клієнтів, приватних підприємств та керівників корпоративних клієнтів). Дана заява не містить даних про те, якої згоди досягли сторони щодо сплати процентів за користування кредитом та щодо можливих штрафних санкцій.

До позовної заяви додано витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умови і Правила надання банківських послуг в ПриватБанку які відповідачем не підписані, а матеріали справи не містять підтвердження, що саме з цими Умовами відповідач була ознайомлена і погодилася з ними, підписуючи анкету - заяву.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд констатує, що позивачем не надано доказів на підтвердження ознайомлення відповідача з конкретними Умови та правилами банківських послуг та тарифами.

Надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Такий висновок відповідає правовому висновку, викладеному у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), у якій зазначено, що відповідно до принципу справедливості, добросовісності та розумності неможливе покладення на слабшу сторону договору споживача невиправданого тягаря з`ясування змісту кредитного договору.

Надаючи оцінку розрахунку заборгованості наданому позивачем ( а.с.5-7) на якому відображено рух коштів по рахунку ОСОБА_1 , суд констатує, що позивачем безпідставно здійснювалося нарахування відсотків за користувння кридитними коштами та списання з рахунку відповідача коштів сплачених останнім з метою повернення кридитних коштів, в рахунок погашення заборгованості за безпідставно нарахованими відсотками.

Щодо позовних вимог про стягнення тіла кредиту.

Обставини користування кредитними коштами з використанням кредитних карток, які випущені позивачем підтверджуються відповідними розрахунками про рух коштів по рахунку відкритому на ім`я відповідача.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Натомість судом встановлено, що відповідно до розрахунку заборгованості здійсненого представником відповідача з яким повністю погоджується суд, оскільки він відповідає підрахункам здійсненим судом, вбачається, що за період з 16.08.2017 по 05.07.2018 ОСОБА_1 отримав 58442 грн. 25 коп. кредитних коштів, повернув кошти у сумі 42471 грн. 48 коп., а отже залишились не повернутими станом на 15.10.2020 - 15970 грн.77 коп.

З урахуванням вище викладеного та визнання відповідачем позовних вимог в частині стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту у сумі 15970 грн., суд вважає, що вимога про стягнення з відповідача заборгованості за простроченим тілом кредитом підлягає задоволенню частково у сумі 15970 грн. 77 коп.(не повернуті кошти за кредитом).

Решти позовних вимог про стягнення тіла кредиту в сумі визначеній позивачем слід відмовити, оскільки дана сума, яку позивач вважає тілом кредиту є фактичним розміром відсотків, які позивач безпідставно нараховував та списував за рахунок кредитних коштів.

Щодо позовних вимог про стягнення заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно статті 625 ЦК України- 10215, 76 грн.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до разрахунку наданого позивачем 3% на прострочену суму заборгованості в порядку вимог ст.625 ЦК України, становить 10215,76 гривень.

Суд не приймає до уваги данного розрахунку, оскільки він здійснений з сум кредитної заборгованості, яка містить в собі безпідставно списані з рахунку відповідача відсотки за користування кредитними коштами.

Інших розрахунків позивачем суду не надано.

Натомість, оскільки відповідачем частково визнаються позовні вимоги про стягнення 3% річних нарахованих відповідно до вимог ст.625 ЦК України в розмірі 1616 грн. 70 коп. то позовні вимоги про стягнення заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно статті 625 ЦК України підлягають задоволенню частково в розмірі визнаному відповідачем.

VІ. Розподіл судових витрат.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги задоволено частково, то суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача 936 (дев`ятсот тридцять шість) грн. 86 коп. виходячи з розрахунку (44,57 % (задоволено позовні вимоги) х 21,02 грн.) в рахунок відшкодування витрат понесених на сплату судового збору при подачі позовної заяви до суду.

На підставі наведеного, ст.ст.247,263-265,273,279, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код - НОМЕР_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», ідентифікаційний код 14360570, місто Київ, вул.Грушевського, 1 Д, заборгованість по кредитному договору № б/н від 09.11.2010 року в розмірі 17 587 (сімнадцять тисяч п`ятсот вісімдесят сім) грн. 47 коп., із них: 15970 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят) грн. 77 коп. - заборгованості за простроченим тілом кредитом та 1616 (одна тисяча шістсот шістнадцять) грн. 70 коп.- заборгованість за відсотками нарахованими згідно ст.625 ЦК України.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код - НОМЕР_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ), на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», ідентифікаційний код 14360570, місто Київ, вул.Грушевського, 1 Д, 936 (дев`ятсот тридцять шість) грн. 86 коп. в рахунок відшкодування коштів сплачених за судовий збір.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Коваленко А.В.