головуючий у суді І інстанції Шевчук А.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 серпня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал`на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 14 квітня 2021 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року позивач ПрАТ "АК "Київводоканал" звернулося до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з водопостачання та водовідведення, інфляційні втрати та 3% річних у розмірі 18 469,87 грн, та суми сплаченого судового збору у розмірі 1 921 грн.

5 серпня 2014 року Публічне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" змінило назву на Приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал".

У обґрунтування позовних вимог ПрАТ "АК "Київводоканал" зазначено, що здійснює централізоване постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору, де проживає споживач ОСОБА_1 , жодних заяв або повідомлень про відмову від надання зазначених послуг по договору від відповідача не надходило.

В порушення умов договору та вимог, передбачених нормативними актами, відповідач зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з липня 2014 року по липень 2019 року послуг з водопостачання та водовідведення не виконала належним чином, у зв`язку з чим у неї утворилась сума заборгованості у розмірі 18 469,87 грн, яка складається із: заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 13 584,66 грн, 3% річних у розмірі 891,66 грн, інфляційні втрати у розмірі 3 993,55 грн.

21 серпня 2017 року між ПрАТ "АК "Київводоканал" та ОСОБА_1 був укладений договір про розстрочення заборгованості за спожиті послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) за адресою: АДРЕСА_1 , яка станом на 21 серпня 2017 року становила 7 742,14 грн, підписання якого свідчить про фактичне визнання відповідачем свого боргу. Однак заборгованість в добровільному порядку ОСОБА_1 так і не була погашена.

У зв`язку із виникненням у відповідача заборгованості, позивач звернувся до суду.

Заочним рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 14 квітня 2021 року позовні вимоги ПАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 6 792 гривні 33 копійки, 3% річних у розмірі 445 гривень 83 копійки, інфляційній втрати у розмірі 1 996 гривень 78 копійок, а всього - 9 234 гривні 94 копійки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" витрати по оплаті судового збору у розмірі 960 гривень 50 копійок.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Не погоджуючись із указаним рішенням суду Голова правління - генеральний директор ПрАТ "АТ "Київводоканал" - Крушановський С.І.звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині не задоволених позовних вимог та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог в цій частині.

В обгрунтування доводів апеляційної скарги позивач звертає увагу на ту обставину, що відповідачка ОСОБА_1 є споживачем послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення за адресою по АДРЕСА_1 на підставі договору, опублікованого 5 серпня 2014 року в газеті "Хрещатик" "110(4510).

21 серпня 2017 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір № про розстрочення заборгованості, що відповідачкою не заперечено, встановлено судом. Указаний договір про розстрочення свідчить про визнання відповідачкою заборгованості.

Таким чином, позивач стверджує, що обов`язок з оплати, надання та отримання житлово-комунальних послуг виник виключно з договірних відносин, а не з права власності.

Відзив на апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду не надходив.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі "Axen v. Germany", заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року "Varela Assalino contre le Portugal", заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі №668/13907/13-ц).

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції обґрунтував свої висновки тим, що відповідачці належить 1/2 частина квартири стосовно якої позивачем надані послуги, тому кожний із співвласників несе самостійні зобов`язання щодо утримання належного їм майна, а тому на користь позивача підлягає стягненню із відповідачки лише половина заборгованості.

Однак з такими висновками колегія апеляційного суду не погоджується з урахуванням наступного.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

На виконання вимог Закону ПАТ "АК "Київводоканал" підготовлено та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) в газеті "Хрещатик" від 5 серпня 2014 №110 (4510). Зміст зазначеного договору відповідає змісту типового договору, затвердженого Правилами. Такий договір є договором приєднання, та може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови.

26 квітня 2014 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії" від 10 квітня 2014 року № 1198, яким внесено зміни до закону України "Про житлово-комунальні послуги", що доповнено новими частинами.

Частиною 7 статті 26 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що договір про надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), що укладається виконавцем із споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

5 серпня 2014 року в газеті "Хрещатик" № 110 (4510) було опубліковано повідомлення про публічний договір (оферту) про надання Публічному акціонерному товариству "Акціонерна компанія "Київводоканал", що перейменоване на приватне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал", як виконавцю житлово-комунальних послуг на підставі ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) та опубліковано договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем).

Повідомленням визначено, що фізична особа (власник/квартиронаймач житлового приміщення у багатоквартирному будинку), що користується послугами з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, вважається такою, що ознайомлена, погоджується та приєднується до умов Договору.

При цьому, повідомленням визначено, що у разі відмови споживачів від отримання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води, така відмова має бути оформлена письмово та направлена до ПрАТ "АК "Київводоканал" для оформлення припинення надання цих послуг.

Пунктом 1.1 Договору визначено, що ПрАТ "АК "Київводоканал" зобов`язується надавати споживачу відповідної якості послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем), а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Відповідно до п. 3.1 Договору розрахунковим періодом є календарний місяць. За цим договором застосовується щомісячна система оплати послуг. Платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

П.п. 1, 10 п. 1 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" дають визначення житлово-комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил та визначення комунальних послуг як результату господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

За приписами статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", пунктів 18, 20, 30 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Таким чином, відповідач у період з липня 2014 року по липень 2019 року була споживачем послуг з постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) за адресою: АДРЕСА_1 .

В порушення умов договору та вимог, передбачених нормативними актами, відповідач зобов`язання щодо повної та своєчасної оплати спожитих в період з липня 2014 року по липень 2019 року послуг з водопостачання та водовідведення не виконала належним чином, у зв`язку з чим у неї утворилась сума заборгованості у розмірі 18 469,87 грн., яка складається із: заборгованість за надані послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 13 584,66 грн., 3% річних у розмірі 891,66 грн., інфляційні втрати у розмірі 3 993,55 грн., що підтверджується довідкою та відповідним розрахунком (а.с. 10, 11-12).

21 серпня 2017 року між ПрАТ "АК "Київводоканал" та ОСОБА_1 був укладений договір про розстрочення заборгованості за спожиті послуги з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових мереж) за адресою: АДРЕСА_1 , яка станом на 21 серпня 2017 року становила 7 742,14 грн., підписання якого свідчить про фактичне визнання відповідачем свого боргу (а.с. 8-9). Однак заборгованість в добровільному порядку ОСОБА_1 так і не була погашена.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Статтею 179 ЖК України визначено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ № 45 від 24.01.2006 року, визначено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги.

Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Частиною другою ст. 642 ЦК України встановлено, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції.

Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, а згідно із п. 3.1 Договору боржник повинен вносити плату за отримані послуги на рахунок заявника до кінця поточного місяця.

Наявність відносин між сторонами, отже, і виникнення цивільних прав та обов`язків у кожної із сторін, підтверджується діями сторін: постачальник надає послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення холодної та гарячої води (з використанням внутрішньобудинкових систем), надсилає споживачу платіжні документи (рахунки) на оплату спожитих послуг, а особа, як споживач послуг чи власник житла, зобов`язана здійснювати оплату виставлених рахунків.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, правильно встановивши обставини справи та правильно застосувавши норми права, що регулюють спірні правовідносини, суд першої інстанції в той же час дійшов помилкового висновку про неможливість стягнення усієї суми заборгованості лише з відповідачки.

Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 7 грудня 1999 року квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної часткової власності гр. ОСОБА_3 та членам її сім`ї: ОСОБА_4 , в рівних долях.

Статтею 360 ЦК України встановлено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

З указаного вбачається, що співвласники є солідарними боржниками.

Згідно з ч. 1 ст 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Крім того, відповідно до ч. 3 вказаної статті солідарний боржник не має права висувати проти вимоги кредитора заперечення, що ґрунтуються на таких відносинах решти солідарних боржників з кредитором, у яких цей боржник не бере участі.

Також слід зазначити, що згідно з ч. 4 ст. 544 ЦК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.

Тобто співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги - регрес).

Аналогічний за змістом правовий висновок висловлено ВС у постанові від 19 серпня 2020 року у справі № 703/2200/15-ц

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до частини 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної інстанції змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Враховуючи, що за наслідком перегляду справи судом апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції змінено та задоволено позовні вимоги у повному обсязі, за рахунок відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню сплачений позивачем за подання позову судовий збір у повному обсязі 1921 грн (платіжне доручення) та судовий збір за розгляд апеляційної скарги у розмірі 1440,75 грн, оскільки рішення оскаржено в частині. Разом за рахунок відповідачки підлягає відшкодуванню сума 3361,75 грн (1921 грн+1440,75 грн).

Зайво сплачену суму судового збору за подання апеляційної скарги позивач може отримати відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 5 ст. 7 Закону України "Про судовий збір",

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" задовольнити.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 14 квітня 2021 року змінити в частині визначення розміру заборгованості та розподілу судових витрат виклавши його резолютивну частину в наступній редакції.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" (місце знаходження: 01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, буд. 1-А, ) заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 13584 (тринадцять тисяч п`ятсот вісімдесят чотири) гривні 66 копійок, 3% річних у розмірі 891 (вісімсот дев`яносто одну) гривень 66 копійок, інфляційній втрати у розмірі 3993 (три тисячі дев`ятсот дев`яносто три) гривні 55 копійок, а всього - 9 234 (дев`ять тисяч двісті тридцять чотири) гривні 94 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь Приватного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" (місце знаходження: 01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, буд. 1-А, ) витрати по оплаті судового збору у розмірі 3361 (три тисячі триста шістдесят одну) гривень 75 копійок.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, окрім випадків зазначених в статті 389 ЦПК України.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба