Єдиний унікальний номер: 223/722/21
Провадження номер: 2-о/223/84/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2021 р. м. Вугледар

Вугледарський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Дочинця С.І., при секретарі Лифенко Н.Г., за участі заявниці ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Вугледарського міського суду Донецької області, цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про продовження дії обмежувального припису, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про продовження дії обмежувального припису. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 17.04.2018 року шлюб між ними було розірвано. Від зазначеного шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають спільну доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сімейні відносини між сторонами припинені у липні 2016 року, останні не проживають однією сім`єю, але ОСОБА_2 продовжував приходити і спілкуватись з дитиною. Після його спілкування з донькою остання знаходиться у незадовільному психоемоційному стані, розповідає про якісь ігри між нею та заінтересованою особою, що у них є секрет. Через деякий час заявник помітила, що ОСОБА_2 поводить себе дивно відносно спільної доньки, про що намагалася поговорити з ОСОБА_2 , однак останній погрожував їй фізичною розправою, що забере дитину, а її саму відправить до психіатричної лікарні. Всі розбещенні дії ОСОБА_2 проти доньки повторюються вже майже рік. Заявник зверталася до Вугледарського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області та Територіального управління Державного бюро розслідувань із заявою про притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності, але вказані установи лише відписувались про перевірку матеріалів. Територіальним управлінням ДБР 24.06.2020 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення відносно ОСОБА_2 , зареєстровані за № 0001290, з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 156 КК України. ОСОБА_1 вважає, що буде розумним та безпечним для дитини та для заявника обмежити у спілкуванні з ОСОБА_2 до виявлення всіх обставин та проведення експертиз. В своїй заяві заявник просила суд продовжити дію обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 на строк 6 місяців для забезпечення безпеки малолітньої ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , встановивши наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 відносно доньки ОСОБА_3 : заборонити ОСОБА_2 перебувати за місцем проживання ОСОБА_1 та малолітньої ОСОБА_3 , а саме, за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 перебувати за місцем навчання малолітньої доньки ОСОБА_3 - Вугледарський НВК «Мрія»; заборонити ОСОБА_2 наближатись на відстань 500 метрів за місцем проживання, у будь-яких громадських місцях до ОСОБА_1 та малолітньої ОСОБА_3 ; заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 та малолітньою ОСОБА_3 або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб; заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати, переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватись з ОСОБА_1 та малолітньою ОСОБА_1 .

До початку судового засідання заявник ОСОБА_1 подала до суду заяву про уточнення своїх вимог, в якій просила суд продовжити дію обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 на строк 6 місяців для забезпечення безпеки малолітньої ОСОБА_3 , встановивши наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 відносно доньки ОСОБА_3 : заборонити ОСОБА_2 перебувати за місцем проживання малолітньої ОСОБА_3 , а саме, за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 перебувати за місцем навчання малолітньої доньки ОСОБА_3 - Вугледарський НВК «Мрія»; заборонити ОСОБА_2 наближатись на відстань 100 метрів за місцем проживання, у будь-яких громадських місцях до малолітньої ОСОБА_3 ; заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з малолітньою ОСОБА_3 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб; заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати, переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватись з малолітньою ОСОБА_1 .

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердила обставини, викладені в заяві про продовження дії обмежувального припису. Додатково зазначила, що дитина ОСОБА_3 після спілкування з ОСОБА_2 стає емоційно напруженою, збудженю, погано спить вночі та потребує психологічної допомоги. Заявник просила суд продовжити дію обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 на строк 6 місяців для забезпечення безпеки малолітньої ОСОБА_3 , встановивши наступні заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 відносно доньки ОСОБА_3 : заборонити ОСОБА_2 перебувати за місцем проживання малолітньої ОСОБА_3 , а саме, за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 перебувати за місцем навчання малолітньої доньки ОСОБА_3 - Вугледарський НВК «Мрія»; заборонити ОСОБА_2 наближатись на відстань 100 метрів за місцем проживання, у будь-яких громадських місцях до малолітньої ОСОБА_3 ; заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з малолітньою ОСОБА_3 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб; заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати, переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватись з малолітньою ОСОБА_1 .

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином шляхом телефонного зв`язку, про що в матеріалах справи наявна телефонограма. Причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.

Згідно ч. 1 ст. 350-5 ЦПК України неявка належним чином повідомленої заінтересованої особи не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Суд, вислухавши пояснення заявника та дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно із п. 3, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: подружжя; колишнє подружжя; наречені; мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей); батьки (мати, батько) і дитина (діти); дід (баба) та онук (онука); прадід (прабаба) та правнук (правнучка); вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); рідні брати і сестри; інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» постраждала особа має право на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: постраждала особа або її представник; у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування.

Частиною 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Згідно із ч. 4-5 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. За заявою осіб, визначених частиною першою цієї статті, на підставі оцінки ризиків обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого судовим рішенням згідно з частиною четвертою цієї статті.

Частиною 2 ст. 350-6 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців.

Стаття 350-7 ЦПК України передбачає, що за заявою осіб, визначених статтею 350-2 ЦПК України, обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з ч. 2 ст. 350-6 ЦПК України.

Судом встановлено, що, відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 04.12.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_1 (а.с.9).

Рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 17.04.2018 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 10).

Відповідно до актів про фактичне проживання № 14 від 08.02.2021 року, довідки № 13 від 08.02.2021 року, виданих ОСББ «Надія-Вугледар», ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.23, 24).

Заявник ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою №12 від 08.02.2021 року, виданою ОСББ «Надія-Вугледар» (а.с.24).

Згідно довідок № 119 від 31.07.2020 року та № 29 від 08.02.2021 року, виданих Вугледарським навчально-виховним комплексом «Мрія» (загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів - дошкільний навчальний заклад), ОСОБА_3 навчається в 1-В класі Вугледарського НВК «МРІЯ» (а.с.25).

Відповідно до копії довідки Перинатального центру від 20.06.2020 року заявник звернулася з підозрою щодо розбещення доньки ОСОБА_3 , 2013 року народження, вітчимом. На момент звернення загрози життю дівчинки не було. Визначено, що необхідний огляд судового медика та дитячого психолога (а.с.22).

ОСОБА_1 неодноразово зверталась до правоохоронних органів з заявами щодо можливих неправомірних дій з боку ОСОБА_2 по відношенню до їх доньки, які були розглянуті, що підтверджується листами Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Донецькій області (а.с.12-21).

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001290 від 24.06.2020 року було внесено відомості 24.06.2020 року до ЄРДР з попередньою правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 156 КК України за заявою ОСОБА_1 . В заяві зазначено, що її колишній чоловік ОСОБА_2 , який є працівником поліції та перебуває на посаді інспектора роти фізичної безпеки Маріупольського МВ УПО, розбещує їх малолітню доньку - ОСОБА_3 , 2013 року народження (а.с.12).

Заявник зверталась до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську, з клопотанням про визнання ОСОБА_3 потерпілою у вищезазначеному кримінальному провадженні, ОСОБА_1 - законним представником потерпілої, а також призначення комплексної судової психолого-медико-психіатричної експертизи малолітній ОСОБА_3 (а.с.16-18).

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 411 від 14.01.2021 року будь-яких тілесних ушкоджень та об`єктивних слідів від них, які свідчили про розбещені дії, при огляді у відділенні судово-медичної експертизи 09.12.2020 року та під час огляду гінекологом 23.06.2020 року з представленої амбулаторної карти ОСОБА_3 не виявлено. Ознак порушення дівочої пліви, тілесних ушкоджень та об`єктивних слідів від них в ділянці статевих органів ОСОБА_3 при огляді та в представлених медичних документах не виявлено. Виявлене при огляді почервоніння в ділянці статевих органів є симптомом захворювання - вуль віту, вульвовагініту, яке неодноразово біло діагностовано лікарями-гінекологами у ОСОБА_3 під час звернень за медичною допомогою (а.с. 30-34).

Відповідно до рішення Вугледарського міського суду Донецької області від 17 квітня 2018 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 10).

Згідно з рішенням Вугледарського міського суду Донецької області від 09 лютого 2021 року у справі №223/147/21 було продовжено строк дії обмежувального припису у відношенні ОСОБА_2 (а.с. 26-29).

Обмежувальний припис не є заходом покарання особи, а є тимчасовим заходом, який виконує захисну та запобіжну функцію, направлений на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки постраждалих осіб.

На підставі наданих доказів, судом встановлено, що малолітня ОСОБА_3 після спілкування з батьком ОСОБА_2 демонструє ознаки психофізіологічного збудження, високе емоційне напруження, її поведінка може свідчити про негативне ставлення дитини до останнього, відчуття страху та тривоги. Крім того, враховуючи встановлені судом обставини, суд вважає, що існують ризики продовження вчинення ОСОБА_2 протиправних дій щодо малолітньої ОСОБА_3 . Таким чином, з метою забезпечення прав дитини, діючи відповідно до вимог ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, приділяючи першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, суд приходить до висновку про необхідність продовження дії обмежувального припису на строк - 6 місяців.

Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Згідно ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Керуючись ст. 3 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ст. 3 Конституції України, ст. 1, 3, 24-26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст. 258, 259, 263-265, 293-294, 350-1 - 350-7, 352, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про продовження дії обмежувального припису задовольнити.

Продовжити строк дії обмежувального припису на 6 (шість) місяців стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому визначити наступні тимчасові обмеження його прав відносно малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувати за місцем проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувати за місцем навчання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - Вугледарський НВК «Мрія»;

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наближатись на відстань 100 (сто) метрів за місцем проживання, у будь-яких громадських місцях до малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вести листування, телефонні переговори з малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб;

- заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , особисто і через третіх осіб розшукувати, переслідувати та в будь-який спосіб спілкуватися з малолітньою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Про продовження обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника, а саме відділення поліції № 2 Волноваського РВП ГУНП в Донецькій області, а також Вугледарську міську раду Донецької області.

Рішення суду про продовження обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про продовження обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Вугледарський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Вугледарського

міського суду Донецької області Дочинець С.І.