Житомирський апеляційний суд
Справа №935/2083/20 Головуючий у 1-й інст. Василенко Р. О.
Категорія 70 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Житомирі цивільну справу №935/2083/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів як суми переплаченої по виплаті аліментів

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 17 травня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Василенка Р.О. у м. Коростишеві,

в с т а н о в и в:

У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із названим позовом та просив стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на свою користь кошти в розмірі 9300 грн. 21 коп. як суму переплачених ним коштів по виплаті аліментів за період з 01 липня 2019 по 01 червня 2020.

В обгрунтування позовних вимог вказав, що він з відповідачкою тривалий час перебував у фактичних шлюбних відносинах. За час спільного проживання у них народилася дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 20.08.2003 з нього на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини доходу, щомісячно на утримання сина ОСОБА_4 , починаючи з 21.07.2003 і до 21.07.2021. В подальшому, рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 12.05.2020 його звільнено від заборгованості по аліментах на утримання сина ОСОБА_4 та припинено стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 . Посилався на те, що з 01.09.2016 дитина перебуває на його утриманні та вихованні, а відповідачка незаконно отримувала аліменти на утримання сина і за період з 1 липня 2019 по 01 червня 2020 нею безпідставно отримано кошти на утримання дитини в сумі 9300 грн. 21 коп. Зазначив, 26 серпня 2020 він звернувся до ОСОБА_2 з претензією в якій просив її повернути кошти в розмірі 9300 грн. 21 коп.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 17 травня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, незаконність та необґрунтованість рішення суду, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову. Доводи апеляційної скарги є аналогічними мотивам позовної заяви. Крім того зазначає, що відповідачка не надала доказів того, що отримані кошти вона витратила на утримання сина.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Враховуючи наведене, розгляд справи здійснюється без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 20.08.2003 з позивача на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини доходу, щомісячно на утримання сина ОСОБА_4 , починаючи з 21.07.2003 і до 21.07.2021.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 12.05.2020 припинено стягнення аліментів з ОСОБА_1 , які стягуються на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , згідно рішення суду № 2-819/2003 рік від 20.08.2003 в розмірі 1/4 частини доходу щомісячно. Звільнено ОСОБА_1 від заборгованості по аліментам, які стягуються з нього на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , яке набрало законної сили 07.08.2020.

Із зазначеного рішення суду вбачається, що згідно Акту №1245 від 25.08.2019, ОСОБА_5 проживає разом із батьком (а.с. 38 зворот 9 абзац зверху).

Згідно Довідки Коростишівського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) ГУНП в Житомирській області від 13.08.2020 ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області і отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи внаслідок захворювання та отримав пенсію за 11 місяців 2019 року в розмірі 9300,21 грн.

Із розрахунку заборгованості по аліментах від 24.03.2021 за виконавчим листом № 2-819 від 20.08.2003, виданого Коростишівським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1/4 частини доходу, щомісячно на дитину сина ОСОБА_6 , 2003 р.н., станом на 01.06.2021 становила 25818,49 грн.

За виконавчим листом № 2-819 від 15.04.2021 з пенсії ОСОБА_1 здійснювались відрахування з 05.08.2019 по 21.05.2020, що підтверджується листом Коростишівського районного відділу державної виконавчої служби від 15.04.2021 № 6998.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач не надав суду доказів на підтвердження вказаних у позові обставин, а сам факт отримання ОСОБА_2 аліментів, стягнутих на її користь за рішенням суду на сина ОСОБА_4 не може бути підставою для задоволення позову ОСОБА_1 про стягнення коштів переплачених аліментів.

Колегія суддів погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 197 СК України, суд може повністю чи частково звільнити платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами, якщо ця заборгованість виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Відповідно до статті 179 Сімейного кодексу України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання.

Відповідно до статей 12,81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Із матеріалів справи вбачається, що заявлену позивачем суму у розмірі 9300 грн. 21 коп., як суму переплачених коштів по виплаті аліментів, ОСОБА_1 просить стягнути за період з 01 липня 2019 по 01 червня 2020.

Із ОСОБА_4 стягувалися аліменти на утримання дитини за рішенням суду від 20.08.2003, починаючи із 2003 року та до набрання законної сили рішення суду від 12.05.2020 про припинення стягнення аліментів, тобто до 07.08.2020. Таким чином у спірний період позивач сплачував аліменти на виконання вимог рішення суду.

Під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що дитина періодично проживала як у батька, так і у матері, що не заперечувалося сторонами, відтак колегія суддів вважає, що стверджувати про те, що відповідачка не несла витрат на утримання дитини за спірний період немає підстав. Крім того, позивачем не надано належних доказів на підтвердження заявлених у позові обставин одноосібного утримання сина.

Виходячи із наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано вважав, що отримання ОСОБА_2 аліментів, стягнутих на її користь за рішенням суду на сина ОСОБА_4 не може бути підставою для задоволення позову ОСОБА_1 про стягнення коштів переплачених аліментів та правильно відмовив у задоволенні вимог.

Доводи апеляційної скарги по суті зводяться до переоцінки доказів. З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обгрунтованим, а тому підстав для його скасування немає.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними, зокрема, є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 17 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий Судді