У Х В А Л А

Іменем України

29 липня 2021 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Бабко В.В., перевіривши матеріали справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області Управління державної реєстрації східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м.Києві та Київській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду в межах окремого провадження із заявою про встановлення факту, відповідно до якої просить суд встановити юридичний факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в місті Зугрес Донецької області, що на момент його народження входило до складу Української Радянської Соціалістичної Республіки, яка стала територією України.

Згідно заяви та доданих до неї документів вбачається, що провадження в даній справі не може бути відкрите, з таких підстав.

ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності (з метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази) та меж судового розгляду. Також особливостями розгляду справ окремого провадження є те, що справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб; такі справи не можуть бути передані на розгляд третейського суду і не можуть бути закриті у зв`язку з укладенням мирової угоди; за загальним правилом при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до вимог ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Велика Палата Верховного Суду зазначала, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Зокрема Велика Палата ВС звертала увагу на те, що при вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкриті її провадження, а коли справу вже відкрито - закривав провадження у ній.

Як зазначено у заяві заявник звертається до суду про встановлення факту народження його дідуся на території України, який помер у місті Кельн, Федеративна республіка Німеччина задля звернення до Державної міграційної служби України із заявою про надання дозволу на імміграцію та в подальшому - отримання посвідки на постійне проживання в Україні.

Посвідка на постійне проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує право на постійне проживання в Україні.

Підставою для отримання посвідки є дозвіл на імміграцію, який надає Державна міграційна служба (ДМСУ). Право на отримання дозволу на імміграцію надається для певних категорій іноземців, вичерпний перелік який визначений у Законі України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Крім того згідно із Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року № 3773-VI визначений правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлений порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України; врегульовані питання щодо підстав для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України (ст.4); регламентовано отримання посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання (ст. 5).

Порядок оформлення, виготовлення і видача посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 28 березня 2012 року № 251.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 26 Конституції України визначено, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України.

На підставі ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, оскільки з заяви про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Системне тлумачення зазначених вище статей свідчить про те, що не підлягає розгляду в судовому порядку справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, якщо законом визначено інший порядок їх встановлення.

Велика Палата Верховного Суду зазначила те, що суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право (див. постанову Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 761/16799/15-ц).

У випадку, якщо заінтересована особа отримала від заявника документи, які підтверджують факт правомірного отримання посвідки на постійне проживання в Україні, проте надала відмову, яку заявник, маючи документальні підтвердження зазначеного факту, вважає безпідставною, він може оскаржити такі дії заінтересованої особи до адміністративного суду, до повноважень якого належить, зокрема, перевірка законності й обґрунтованості відмови заінтересованої особи та оцінка наданих їй заявником документів як доказів його права на отримання посвідки.

Згідно із ст. 15 Закону України «Про імміграцію» дії та бездіяльність посадових і службових осіб, які порушують порядок та строки розгляду заяв про надання дозволу на імміграцію, рішення, прийняті центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, можуть бути оскаржені у встановленому порядку до суду.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що факт, який просить встановити заявник повинен розглядатись у позовному провадженні, після відмови компетентних органів у визнані такого факту, тобто при наявності спору.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

За таких обставин суд дійшов висновку щодо відмови у відкритті провадження у цій справі.

Керуючись Конституцію України, Законом України «Про імміграцію», Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», статтями 293-315 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Донецькій області Управління державної реєстрації східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м.Києві та Київській області про встановлення факту, що має юридичне значення.

Копію ухвали разом з матеріалами заяви надіслати заявнику.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через Деснянський районний суд міста Києва.

Ухвала складена та підписана 29.07.2021.

Суддя В.В. Бабко