Справа № 309/3232/20
Провадження № 2/309/1634/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2021 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі головуючого судді Кемінь В.Д.

з участю секретаря судового засідання Орос В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Хуст цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4 . З 22 січня 1951 року померлий перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 . Цей факт підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 23 жовтня 2020 року № 4. ОСОБА_5 прийняла спадщину шляхом фактичного проживання, але не оформила її та не виготовила свідоцтво про прийняття спадщини у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спільно побудований житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (нова адреса АДРЕСА_2 ).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживала за адресою АДРЕСА_2 . На момент смерті разом з нею проживав позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який являється її сином. Крім цього за цією адресою проживає з моменту одруження дружина позивача ОСОБА_3 , яка фактично не зареєстрована за вказаною адресою.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належне їй на праві власності майно, що складається з житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (нова адреса АДРЕСА_2 ), на який ні померла ОСОБА_5 , ні її чоловік ОСОБА_4 не виготовили правовстановлюючих документів.

При зверненні до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав на майно, позивачу було роз`яснено про неможливість прийняти спадщину на цей будинок, оскільки на нього відсутні правовстановлюючі документи.

Просить визнати за ним право власності на будинок АДРЕСА_2 .

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився. Його представник ОСОБА_2 подав суду заяву про розгляд справи без їх з позивачем участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її учвсті, позовні вимоги визнала та не заперечила щодо їх задоволення.

Відповідно до ч.3 ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників судового розгляду, суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті, без проведення фіксування судового засідання технічними засобами.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ст.6 та ст.13 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Кожен, чиї права і свободи, викладені в цій конвенції, порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинено особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Право на судовий захист гарантується також і статтею 55 Конституції України.

Частиною 3 ст.1296 ЦК України визначено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст.ст.1217,1223 ЦК України, спадкування здійснюється за законом або заповітом, право на спадкування мають особи, які визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 цього Кодексу.

В судовому засіданні встановлено, що батьки позивача ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під час шлюбу побудували будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (нова адреса АДРЕСА_2 ), але не виготовили на нього правовстановлюючих документів.

Батьки позивача уклали шлюб 22.01.1951 року, що стверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 23 жовтня 2020 року № 4 ( а.с. 15).

ІНФОРМАЦІЯ_5 помер батько позивача ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть, виданим районний відділом ЗАГСу Хустського району Закарпатської області та зроблено відповідний актовий запис № 8-к (а.с. 13)

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом РАЦСу Хустського РУЮ Закарпатської області та зроблено відповідний актовий запис № 277(а.с.14), яка проживаючи в спадковому майні, фактично вступила в його управління та володіння, не оформивши спадщину у встановленому законом порядку.

Згідно рішення Хустської міської ради присвоєно поштову адресу на житловий будинок по АДРЕСА_2 , який був збудований померлим батьком позивача у 1970 році (а.с.17).

На час відкриття спадщини, позивач проживав та на даний час проживає у спадковому майні, фактично вступивши в його управління та володіння, однак позбавлений можливості оформити право власності на спадкове майно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок.

Відповідно до ст.1268 ч.3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до роз`яснень, викладених в абз. 3 п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Відповідно до вимог ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи наведене, а також те, що в судовому засіданні не встановлено даних, які б заперечували факт права власності у ОСОБА_1 на спадкове майно, а також не встановлено інших осіб, які б мали право на спадкове майно, або які б претендували на це право, окрім позивача, суд приходить до переконання про достатність підстав для визнання за ОСОБА_1 права власності на будинок АДРЕСА_2 .

Керуючись вимогами ст.ст. 223, 247, 259, 263, 264, 265, 268 ЦПК України та ст.ст. 392, 1225, 1296 ЦК України, с у д -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканцем АДРЕСА_2 , право власності на будинок АДРЕСА_2 з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення може бути оскаржене через Хустський районний суд до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання.

Суддя Хустського

районного суду: Кемінь В.Д.