Справа № 2-868/11(2/222/26/2012)
Провадження № 2-во/144/7/21
У Х В А Л А

про відмову у виправленні описки

"09" серпня 2021 р. смт. Теплик

Теплицький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді - Довгалюк Л.В.,

секретаря судового засідання - Грушовенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про виправлення описки у рішенні суду від 12.01.2012 року у справі за його позовом до Маломочульської сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог відділ Держкомзему у Теплицькому районі, про визнання права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

12.01.2012 року у вказаній цивільній справі ухвалено рішення суду про задоволення позову.

30.07.2021 року від позивача ОСОБА_2 надійшла заява про виправлення описки у рішенні суду, зокрема: в абзаці 9-му мотивувальної частини розмір земельної ділянки заокруглений та вказаний - 2,51 га, в абзаці 2-му резолютивної частини рішення зазначено - 2,41 га, замість правильного розміру земельної ділянки, що становить - 2,5047 га.

Вимоги заяви мотивовані тим, що при ухваленні рішення у вказаній справі судом допущено описки, які унеможливлюють завершення процедури переоформлення права власності.

До заяви долучено копію Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 711044 від 22.02.2007 року, відповідно до якого розмір земельної ділянки становить 2,5048 га.

Згідно ч. 2 ст. 269 ЦПК України питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає правилам, встановленим реченням другим ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши заяву та матеріали справи № 2-868/11, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

За змістом даної норми, помилки у тексті судового рішення, зумовлені арифметичними помилками або граматичними помилками (описками), що стосуються істотних обставин або ускладнюють виконання рішення, можуть бути усунуті судом, який ухвалив рішення або ухвалу.

При цьому, диспозиція наведеної статті не дозволяє під виглядом виправлення недоліків судового рішення вносити будь-які зміни до його змісту, зокрема, змінювати висновки та мотиви судового рішення.

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 21.07.2020 року у справі № 521/1074/17 описка - це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер.

Арифметичною вважається помилка у визначенні результату підрахунку: пропуск цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв`язку з використанням несправної техніки. Не є арифметичними помилками, а отже і не може бути виправлене в порядку, передбаченому коментованою статтею, застосування неправильних методик підрахунку, а так само застосування неправильних вихідних даних для проведення арифметичних обчислень.

Також Верховний суд в ухвалі від 18.01.2018 у справі № 925/1076/16 наголосив, що вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні (рішенні, постанові або ухвалі), суд не вправі змінювати зміст судового рішення, він лише усуває неточності щодо встановлених фактичних обставин справи (наприклад, дати події, номеру і дати документа, найменування сторін, прізвища, імені, по батькові особи тощо) або мають технічний характер (тобто виникли в процесі виготовлення тексту рішення).

Судом встановлено, що позивач при зверненні до суду з позовною заявою просив визнати за ним, як спадкоємцем за заповітом право власності на спадкове майно, яке складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Маломочульської сільської ради Теплицького району Вінницької області, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, виданим на імя ОСОБА_3 серія ЯБ № 711044 від 22.02.2007, яке залишилося після її смерті.

Позовна заява містила вимоги стосовно земельної ділянки площею 2,51 га, що було предметом дослідження при ухвалені рішення судом, яке приймалося на підставі наявних у справі доказів, зокрема, витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, де зазначено її розмір - 2,51 га. Як вбачається з матеріалів справи № 2-868/11 Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 711044 від 22.02.2007 року під час розгляду справи судом не досліджувався та відсутній у матеріалах справи.

Слід зазначити, що навіть при заокругленні розміру земельної ділянки 2,5047 га, вказаної у Державному акті, у рішенні суду могло бути зазначено 2,50 га, а не 2,51 га.

Отже, при розгляді даної справи судом дотримано принцип диспозитивності цивільного судочинства, зокрема, розглянуто справу в межах заявлених позовних вимог, рішення суду відповідає їх змісту, в апеляційному порядку не оскаржувалося та набрало законної сили.

Проаналізувавши фактичні обставини справи та норми процесуального закону, якими вони врегульовані, суд вважає, що правові підстави для задоволення заяви про виправлення описки відсутні, оскільки зі змісту прийнятого рішення не вбачається, що судом допущено описку в тексті судового рішення у розумінні статті 269 ЦПК України, а подана заява про виправлення описки фактично змінює зміст (суть) даного рішення суду, що є недопустимим.

Керуючись ст.ст. 258-260, 269, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про виправлення описки у рішенні суду № 2-868/11 від 12.01.2012 року - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Теплицький районний суд Вінницької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 261 ЦПК України.

Суддя Л.В. Довгалюк