Справа № 171/638/21
У Х В А Л А

31 березня 2021 року м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Кодрян Л.І.

за участю секретаря Титаренко Л.Б.

розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 , який діє в інтересах заявника ОСОБА_2 , про забезпечення позову до подання позовної заяви, особи, які можуть отримати статус учасника справи: Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, -

ВСТАНОВИВ:

30.03.2021 року ОСОБА_1 , який діє в інтересах заявника ОСОБА_2 звернувся в Апостолівський районний суд Дніпропетровської області з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Зазначає, що має намір оскаржити виконавчий напис, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з ОСОБА_2 коштів на користь Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» шляхом звернення до суду з позовом.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що приватним виконавцем виконавчого округу м.Києва Клітченко О.А. 15.01.2021 року відкрито виконавче провадження № 64167386 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С., про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Перший український міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором. ОСОБА_2 не визнає вищевказаний виконавчий напис та розмір грошової суми, що підлягає стягненню за виконавчим написом. Вважає, що виконавчий напис нотаріуса вчинено з порушенням норм чинного законодавства, оскільки на дотримано принципу безспірності.

Представник заявника зазначає, що з метою відновлення порушених прав ОСОБА_2 в судовому порядку він звернувся до приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Клітченко О.А. із запитом про надання належним чином завірених копій виконавчого напису приватного нотаріуса на підставі якого відкрито виконавче провадження та документів, що були підставою для вчинення виконавчого напису. Також він звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. із запитом про надання належним чином завірених копій виконавчого напису приватного нотаріуса на підставі якого відкрито виконавче провадження та документів, що були підставою для вчинення виконавчого напису.

Посилаючись на норми чинного законодавства та практику Європейського суду з прав людини зазначає, що виходячи із специфіки вказаного виду забезпечення позову (зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку), зважаючи на наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та предметом позовної вимоги, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову та наявності в спірних відносинах ризику утруднення та унеможливлення виконання рішення по даній справі, вимушений подати заяву про вжиття заходів забезпечення позову.

Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що кошти позивача будуть стягнуті, а позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах судового провадження без нових звернень до суду. Отже, на думку представника заявника, існують підстави для забезпечення позову.

Просить вжити заходи забезпечення позову, а саме зупинити стягнення по виконавчому провадженню № 64336654 від 02.02.2021 року, відкритого на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., про стягнення з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою суду від 30 березня 2021 року призначено заяву представника заявника ОСОБА_1 , який діє в інтересах заявника ОСОБА_2 , про забезпечення позову до судового розгляду на 31.03.2021 року. В судове засідання викликано особу, яка подала заяву про забезпечення позову.

Заявник ОСОБА_2 та представник заявника ОСОБА_1 в судове засідання 31.03.2021 року не з`явилися. Повідомлені про день і час розгляду зави шляхом направлення смс-повідомлень та телефонограмою.

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, дослідивши додані до заяви докази, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити з огляду на наступне.

Як передбачено ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову; забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п.6 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Згідно роз`яснень, що надані в п.4 постанові Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та реально існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Таким чином, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову представник заявника зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що кошти позивача будуть стягнуті, а позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах судового провадження без нових звернень до суду.

Проте, як вбачається з матеріалів заяви про забезпечення позову в них відсутні належні та допустимі докази того, що на даний час за постановою приватного виконавця здійснюється стягнення грошових коштів з заявника, зокрема із його заробітної плати, на користь АТ «Перший український міжнародний банк». Також до вказаної заяви не додано належних та допустимих доказів на підставі якого виконавчого документа відкрито виконавче провадження про стягнення коштів з ОСОБА_2 та який має намір оскаржити боржник у судовому порядку.

Додані до заяви про забезпечення позову відомості за результатами пошуку виконавчих проваджень в АСВП та фізичних осіб не є достатніми доказами на підтвердження вищевказаних обставин.

Крім того, суд вважає, що представник заявника не наводить обґрунтованих доводів імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття зазначеного ним заходу забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»).

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Існування такого засобу повинно бути достатнім не тільки в теорії, але й на практиці, без чого йому бракуватиме необхідної доступності та ефективності (п.77).

Обґрунтовуючи доцільність вжиття заходів забезпечення позову представник заявника не надав суду достатніх доказів та не зазначив переконливих обставин, які б вказували на те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів, за захистом яких заявник має намір звернутися до суду.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-153, 260, 353, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 , який діє в інтересах заявника ОСОБА_2 , про забезпечення позову до подання позовної заяви, особи, які можуть отримати статус учасника справи: Акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 31.03.2021 року.

Суддя Л.І.Кодрян