Справа № 303/2033/19
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Бисага Т.Ю.

суддів: Собослоя Г.Г., Куштана Б.П.,

за участі секретаря: Волощук В.І.,

за участі представників сторін Волосенко В.І.,Яблонського О.О.,Троцюк О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 17 вересня 2019 року, головуючий суддя Вінер Е.А., у справі за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до Головного управління національної поліції України в Закарпатській області, Державної казначейської служби України, УМВС України в Закарпатській області в особі ліквідаційної комісії про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої незаконними діями органів державної влади, службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень та юридичних витрат,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Головного управління національної поліції України в Закарпатській області, Державної казначейської служби України, УМВС України в Закарпатській області в особі ліквідаційної комісії про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої незаконними діями органів державної влади, службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Просить стягнути з відповідача Головного управління національної поліції України в Закарпатській області матеріальну шкоду в сумі 86980,91 та моральну шкоду в розмірі 25000,00 грн. та юридичні витрати в сумі 7500,00 грн. Зобов`язати Державну казначейську службу України за рахунок коштів державного бюджету списати цю суму на відповідний рахунок

В порядку ст.49 ЦПК України адвокат позивача збільшив позовні вимоги та просить стягнути 93480,00 грн. матеріальної шкоди та 30000,00 грн. моральної шкоди. Решту позовних вимог залишив без змін (а.с.74).

Рішенням Свалявського районного суду від 17 вересня 2019 року у задоволенні збільшеного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу в якій просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Підставою для скасування судового рішення є порушення норм матеріального та процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи. Вважає, таким порушенням є ігнорування прав позивача, недотримання вимог про обов`язковість до виконання інших рішень суду, що набули законної сили.

У відзиві на апеляційну скаргу, Головне управління Національної поліції в Закарпатській області просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом положень статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Шкода, завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян, підлягає відшкодуванню на підставі Закону № 266/94-ВР (стаття 1 зазначеного Закону).

Статтею 1 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» від 01.12.21994 року визначено, яка шкода підлягає відшкодуванню - 1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян; 2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; 3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України "Про оперативно-розшукову діяльність" (2135-12), "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю" (3341-12) та іншими актами законодавства. У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду.

Постановою Верховного Суду від 28 жовтня 2020 року вирішено позов ОСОБА_2 до держави Україна в особі Державної казначейської служби України, третя особа Мукачівська місцева прокуратура, про відшкодування майнової та моральної шкоди:

Касаційні скарги представника ОСОБА_2 ОСОБА_1 та заступника прокурора Закарпатської області задовольнити частково.

Постанову Закарпатського апеляційного суду від 29 травня 2019 року в частині вирішених позовних вимог ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди змінити виклавши абзац третій її резолютивної частини у наступній редакції:

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 на відшкодування моральної шкоди 344 779,00 грн.

Постанову Закарпатського апеляційного суду від 29 травня 2019 року у частині вирішених позовних вимог ОСОБА_2 про відшкодування витрат на правову допомогу скасувати.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області

від 22 жовтня 2018 року у частині вирішених позовних вимог ОСОБА_2 про відшкодування витрат на правову допомогу, змінити, виклавши його у наступній редакції:

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 на відшкодування витрат на правову допомогу 25 000,00 грн.

В іншій частині постанову Закарпатського апеляційного суду від 29 травня 2019 року залишити без змін.

Стосовно оскаржуваного рішення Свалявського районного суду від 17 вересня 2019 року за позовом про відшкодування шкоди та вартості втрачених речових доказів, слід зазначити наступне.

Постановою Свалявського районного суду від 02.03.2017 року у справі № кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2 закрито у зв`язку із відмовою прокурора від підтримання державного обвинувачення.

Постановою Свалявського районного суду від 6 липня 2017 року вирішено питання речових доказів. Речові докази : шість системних блоків, вилучених 20.11.2010 року - повернути власнику ОСОБА_2 .

Вказані речові докази суд оглядав в рамках кримінальної справи відповідно до протоколу судового засідання від 28 грудня 2016 року. ( т. 5, а.с.180-195, Справа № 710/2943/12)

Відомостей про будь-які інші системні блоки, монітори чи інші комплектуючі, матеріали цивільної чи кримінальної справи (оглянуті в судовому засіданні) не містять.

Як вбачається з листа прокурора Закарпатської області від 20.06.2017 року слідчим відділом слідчого управління прокуратури області розслідується кримінальне провадження № 0000223 від 04.09.2016 за ознаками кримінальних правопорушень,передбачених ч.2 ст.382, ч.1 ст.366, ч.1 ст. 365, ч.2 ст.191 КК України.

Предметом дослідження у вказаному кримінальному провадженні є обставини розтрати службовими особами Свалявського РВ УМВС України в Закарпатській області речових доказів - системних блоків.

На момент розгляду судом першої та апеляційної інстанції цивільної справи якогось кінцевого процесуального рішення по вказаному кримінальному провадженню не прийнято.

Апеляційним судом досліжено матеріали кримінальної справи № 710/2943/12 і встановлено, що ідентифікувати системні блоки не представляється можливим, оскільки речові докази (системні блоки) до цих пір знаходяться у камері зберігання Свалявського районного суду.

Позивач після закінчення розгляду кримінальної справи їх не оглядала і не забирала.

Ні суд першої інстанції, ні суд апеляційної інстанції в рамках розгляду цивільної справи не може встановити, чи системні блоки були пошкоджені, замінені, знищені, встановити їх кількість, комплектність чи вартість тощо.

Враховуючи дані обставини, - даний позов є недоведеним та передчасним.

Таким чином, апеляційний суд констатує, що позивач не довів належними, допустимими, достовірними, а в їх сукупності достатніми доказами своїх вимог. Такі не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону і фактичних обставинах справи та не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Не може бути скасоване правильне по суті судове рішення лише з формальних підстав. Недоліки вирішення місцевим судом справи носять характер формальних міркувань, які не призвели до порушення прав і законних інтересів сторін та не впливають на правильність і справедливість ухваленого судом першої інстанції рішення.

За таких обставин, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують. Судове рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, у відповідності до ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. 374,375,381-384ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Свалявського районного суду Закарпатської області від 17 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 7 липня 2021 року.

Головуючий

Судді