Провадження №2/592/632/21

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі головуючого судді Костенко В.Г., за участю секретаря судового засідання Танасюк А.М., розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої інспекції» про зобов`язання вчинити дії і відшкодування шкоди,

з участю позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

Позивач просить визнати порушення прав на належне медичне обслуговування, зобов`язати відповідача здійснити належне лікування зубів, нирків, шлунку та з`ясувати причини падіння гемоглобіну в крові, лікування правої великогомілкової кістки, стягнути відшкодування моральної шкоди у розмірі 210 000 грн. та 30 000 грн. відшкодування матеріальної шкоди за втрачений зуб.

Вимоги мотивує тим, що перебуває у слідчому ізоляторі і звертався за медичною допомогою до лікарів філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої інспекції» у Сумській області. Однак допомогу надали неякісно, у зв`язку з чим втратив зуб №25. Також не створено належних умов лікування. Увесь 2019 рік мав задишку та декілька разів втрачав свідомість. В січні 2020 лікарем гематологом встановлено дуже низький рівень гемоглобіну. 28.01.2020 оглядав лікар терапевт і повідомив діагноз вторинна анемія, середнього ступеня тяжкості. 18.02.2020 оглядав лікар-гематолог СОКЛ та встановив діагнози. 19.03.2020 проведено рентгенографію правого коліна та встановлено діагноз ділянка локального остеопороза. 28.04.2020 в СОКЛ проведено комп`ютерну томографію колінних суглобів, кісток гомілок. 10.07.2020 оглянутий терапевтом, скаржився на загальну слабкість. Загалом мав численні скарги щодо стану здоров`я, нирків, шлунку, колінного суглобу правої ноги тощо. Втім йому неналежно надано лікування. У зв`язку з такими діями зазнав моральної шкоди у сумі 210 000 грн. а у зв`язку з втратою зуба - 30 000 грн. матеріальної шкоди.

Відповідач надав відзив, у якому просив відмовити у задоволенні позову. Заперечення мотивовані тим, що позивачу філією установи забезпечено лікування 25 зуба. На момент прийому позивачу було роз`яснено про відсутність усіх необхідних засобів для лікування та запропоновано відповідні рекомендації. Втім за наполяганням позивача йому була надана невідкладна допомога. 11.08.2020 зуб було видалено на прохання позивача. З його слів зуб був травмований. Вважають, що позивачу не було спричинено шкоди здоров`ю діями співробітників філії, а тому немає підстав для відшкодування заявленої моральної і матеріальної шкоди. Позивач був повністю забезпечений оглядами лікарів, яких просив, робилися обстеження, аналізи. Усі відомості про звернення вносилися до його медичної картки амбулаторного хворого № 025/о.

Відповідач заявив клопотання про залучення третьої особи, а саме філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої інспекції» у Сумській області. Втім згідно положень ст.ст. 42, 47, 53 ЦПК України учасниками справи можуть бути лише фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи. Заявлена філія не має прав юридичної особи, а тому суд був позбавлений можливості задовольнити клопотання і залучити третю особу.

У судовому засіданні позивач та його представник вимоги підтримали. Зокрема позивач зазначив, що перебуває у слідчому ізоляторі та має скарги на здоров`я. Йому надали недостатньо допомоги по лікуванню зуба, не встановили пломбу. Має знижений гемоглобін, але його від цього не лікують. Має скарги на нирки, шлунок, суглоб правої ноги. Втім йому не забезпечують лікування.

Представник відповідача до суду не з`явився.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, які з`явилися, покази свідків, вивчивши матеріали справи, встановив наступне.

ОСОБА_1 (позивач по справі) перебуває у ДУ «Сумський слідчий ізолятор», як особа засуджена до позбавлення волі.

Орієнтовно з 12.02.2009 щодо позивача заведено медичну картку амбулаторного хворого № 025/о.

За час перебування під вартою і зокрема з 2019 позивач з різних питань звертався до лікарів, проходив обстеження тощо.

З 2019 позивач перебуваючи у ДУ «Сумський слідчий ізолятор» звертався до лікарів філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої інспекції» у Сумській області.

07.11.2019 позивач звернувся до стоматолога зі скаргами на зуб №25. У той же день було надано медичну допомогу, але не запломбовано. Було рекомендовано під час прийому їжі закривати зуба, полоскати. 22.07.2020 позивач звернувся до стоматолога зі скаргами на зазначений зуб і повідомив, що зуб зламався 23.06.2020. У зв`язку з цим 11.08.2020 залишки зуба було видалено.

Позивач звертався до лікарів зі скаргами на стан здоров`я і у зв`язку з цим оглядався, лікарями стоматологом і терапевтом. Залучалися спеціалісти із закладів м.Суми, зокрема КУ СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» (СОКЛ як зазначав позивач) гематолог, онколог, гастроентеролог. Проводилося обстеження, комп`ютерна томографія, аналізи крові тощо.

Встановлені обставини визнаються сторонами підтверджується амбулаторною карткою позивача, показами свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 ..

Свідок ОСОБА_3 , пояснила, що є завідувачем Сумської міської медичної частини філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої інспекції» у Сумській області. Упродовж 2019 2020 років ОСОБА_1 звертався до лікарів стоматолога і терапевта. Залучали спеціалістів із закладів МОЗ - гематолога, онколога, гастроентеролога. Робили комп`ютерну томографію, аналіз крові тощо. В межах забезпечення надавалося лікування. По 25 зубу позивач звернувся до стоматолога 07.11.2019. Його було оглянуто та надана допомога, але не запломбовано. Було роз`яснено, що не було засобів для пломбування. У зв`язку з цим рекомендовано закривати зуба ватним тампоном під час прийому їжі, а після полоскати. Стану зубу нічого не загрожувало. 22.07.2020 він повідомив, що зуб зламався 23.06.2020 і попросив видалити залишки. Тому 11.08.2020 зуб було видалено. В січні 2020 року позивач скаржився на «задишку», у зв`язку з цим йому було викликано лікаря гематолога. 18.02.2020 був оглянутий, призначене обстеження та лікування. Позивачу було надано лікування в межах забезпечення. 11.02.2020 оглянутий фельдшером у зв`язку зі скаргами на біль у правому коліні. 19.03.2020 зроблено рентгеноскопію, по підсумкам дослідження і огляду встановлено діагноз «Доброякісна пухлина», рекомендоване спостереження. Проводилися усі обстеження про які просив позивач.

Свідок ОСОБА_4 , пояснила, що є лікарем стоматологом Сумської міської медичної частини філії Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої інспекції» у Сумській області. 07.11.2019 ОСОБА_1 звернувся зі скаргами на 25 зуб. Тоді йому було надано допомогу, розкрито зуб, видалено нерв, нанесено пасту. Матеріали для постійного пломбування були відсутні. 26.11.2019 видалили кореневу пульпу. Призначено полоскання зуба, а при прийомі їжі закривати ватним тампоном. Потім позивач повідомив, що зуб йому зламали під час бійки, а тому залишки слід видалити. У зв`язку з таким проханням зуба було видалено. Також вказала, що усі необхідні препарати отримали наприкінці 2020 року.

Згідно ст. 1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Згідно ст. 116 ВК України у місцях позбавлення волі організовуються необхідні лікувально-профілактичні заклади, а для лікування засуджених, які хворіють на активну форму туберкульозу, - заклади на правах лікувальних. Для спостереження та лікування хворих на інфекційні захворювання в медичних частинах колоній створюються інфекційні ізолятори. Лікувально-профілактична і санітарно-протиепідемічна робота в місцях позбавлення волі організовується і проводиться відповідно до законодавства про охорону здоров`я. Адміністрація колоній зобов`язана виконувати необхідні медичні вимоги, що забезпечують охорону здоров`я засуджених. Засуджені до позбавлення волі зобов`язані виконувати правила особистої і загальної гігієни, вимоги санітарії.

Згідно ст. 6 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» Кожний громадянин України має право на охорону здоров`я, що зокрема передбачає: життєвий рівень, включаючи їжу, одяг, житло, медичний догляд та соціальне обслуговування і забезпечення, який є необхідним для підтримання здоров`я людини; кваліфіковану медичну та реабілітаційну допомогу, включаючи вільний вибір лікаря та фахівця з реабілітації, вибір методів лікування та реабілітації відповідно до рекомендацій лікаря та фахівця з реабілітації, вибір закладу охорони здоров`я; відшкодування заподіяної здоров`ю шкоди; оскарження неправомірних рішень і дій працівників, закладів та органів охорони здоров`я.

Згідно ст. 7 Закону держава згідно з Конституцією України гарантує всім громадянам реалізацію їх прав у сфері охорони здоров`я шляхом зокрема: а) створення розгалуженої мережі закладів охорони здоров`я; б) організації і проведення системи державних і громадських заходів щодо охорони та зміцнення здоров`я; в) фінансування надання всім громадянам та іншим визначеним законом особам гарантованого обсягу медичних і реабілітаційних послуг та лікарських засобів у порядку, встановленому законом; г) здійснення державного і можливості громадського контролю та нагляду в сфері охорони здоров`я.

Згідно ст. 8 Закону у разі порушення законних прав і інтересів громадян у сфері охорони здоров`я відповідні державні, громадські або інші органи, підприємства, установи та організації, їх посадові особи і громадяни зобов`язані вжити заходів щодо поновлення порушених прав, захисту законних інтересів та відшкодування заподіяної шкоди. Судовий захист права на охорону здоров`я здійснюється у порядку, встановленому законодавством.

Згідно ст.ст. 12, 81, 175, 177 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Всупереч положенням ст.ст. 12, 81, 175, 177 ЦПК України позивач не надав належних, допустимих, достатніх і переконливих доказів у обґрунтування позову.

В цілому позивачем не доведено, що втрата 25 зуба позивачем сталася з вини відповідача чи внаслідок, на думку позивача, неякісної медичної допомоги наданої відповідачем. У зв`язку з цим виключається відшкодування заявленої шкоди, а тому у задоволенні позову у цій частині слід відмовити.

Так само позивач не надав доказів та не довів заявленого позову у частині зобов`язання відповідача здійснити належне лікування.

Окрім того, слід визначити наступне. Надання відповідної медичної допомоги потребує спеціальних знань у галузі медицини, фармацевтики тощо. Лікування людини з застосуванням відповідних засобів, протоколів є складним процесом. Отримання медичної допомоги значною мірою залежить від бажання і згоди пацієнта, дотримання якихось обмежень і рекомендацій тощо.

Згідно ст. 3 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» медична допомога - діяльність професійно підготовлених медичних працівників, спрямована на профілактику, діагностику та лікування у зв`язку з хворобами, травмами, отруєннями і патологічними станами, а також у зв`язку з вагітністю та пологами.

Згідно ст. 33 цього Закону медична допомога надається відповідно до медичних показань професійно підготовленими медичними працівниками, які перебувають у трудових відносинах із закладами охорони здоров`я, що забезпечують надання медичної допомоги згідно з одержаною відповідно до закону ліцензією, та фізичними особами - підприємцями, які зареєстровані та одержали відповідну ліцензію в установленому законом порядку і можуть перебувати з цими закладами у цивільно-правових відносинах. Медична допомога надається відповідно до медичних показань професійно підготовленими медичними працівниками, які перебувають у трудових відносинах із закладами охорони здоров`я, що забезпечують надання медичної допомоги згідно з одержаною відповідно до закону ліцензією, та фізичними особами - підприємцями, які зареєстровані та одержали відповідну ліцензію в установленому законом порядку і можуть перебувати з цими закладами у цивільно-правових відносинах. Порядок надання медичної допомоги лікарями та іншими медичними працівниками і порядок направлення пацієнтів до закладу охорони здоров`я, що надає медичну допомогу відповідного виду, встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, якщо інше не передбачено законом.

Згідно ст.ст. 38, 39, 43 цього Закону Кожний пацієнт, який досяг чотирнадцяти років і який звернувся за наданням йому медичної допомоги, має право на вільний вибір методів лікування відповідно до рекомендацій.

Згідно ч.ч. 1 і 2 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Позивачем заявлено неефективний спосіб захисту з огляду на наведений порядок надання медичної допомоги та права пацієнта на надання медичної допомоги, вибору способу лікування тощо. Заявлений спосіб вочевидь збігається з правами позивача на медичну допомогу гарантовані ст. 116 ВК України і Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я». Лікування чи надання медичної допомоги саме на підставі судового рішення не передбачено законом. Загальне судове рішення про ухвалення якого просив позивач не може бути виконане з огляду на наведені положення закону. Наведені положення закону щодо прав позивача на медичну допомогу не потребують додаткового захисту через судове рішення.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 77-80, 141, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 (місцезнаходження ДУ «Сумський слідчий ізолятор» м.Суми, Гайовий проїзд, 19) до Державної установи «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої інспекції» (місцезнаходження м.Київ, вул. Юрія Ілєнка,81, ) про зобов`язання вчинити дії і відшкодування шкоди.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 01.04.2021.

Суддя В.Г. Костенко