справа № 631/675/19
провадження № 2/631/90/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про закриття провадження у справі

10 серпня 2021 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Трояновської Т. М.,

за участю секретаря судового засідання М`ячиної Ю. В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення суду цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , із залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: державного нотаріуса Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області Зміївської Т. М. про визнання заповіту недійсним, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, визнання права власності на квартиру,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , із залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: державного нотаріуса Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області Зміївської Т. М., в якій просить визнати недійсним заповіт, складений ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ім`я ОСОБА_2 , що завірений державним нотаріусом Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області Зміївською Т.М. та стягнути судові витрати по справі.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 07 серпня 2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

10 грудня 2019 року Нововодолазьким районним судом Харківської області постановлено ухвалу про призначення посмертної судової психіатричної експертизи за клопотання позивача, провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 12 березня 2020 року поновлено провадження у справі.

26 серпня 2020 року позивач, ОСОБА_1 , скориставшись правом, наданим положеннями статті 49 Цивільного процесуального кодексу, через канцелярію суду надала уточнену позовну заяву, зареєстровану за вхідним № 4824/20-вх, до ОСОБА_2 , із залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: державного нотаріуса Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області Зміївської Т. М., про визнання заповіту недійсним, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, визнання права власності на квартиру, відповідно до якої просила суд визнати недійсним заповіт від 21 листопада 2018 року, складений ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ім`я ОСОБА_2 , що завірений державним нотаріусом Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області Зміївською Т. М., визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 06 серпня 2019 року, видане на ім`я ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в селищі міського типу Нова Водолага Харківської області, визнати за ОСОБА_1 право власності на ізольовану квартиру АДРЕСА_1 за заповітом від 07 грудня 2010 року, складеного ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Ухвалою Нововодолазького районного суду Харківської області від 26 серпня 2020 року прийнято до розгляду уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , із залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: державного нотаріуса Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області Зміївської Т. М. про визнання заповіту недійсним, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, визнання права власності на квартиру.

Учасники процесу у підготовче судове засідання, призначене на 10 серпня 2021 року, не з`явились, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись завчасно відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України.

10 серпня 2021 року за вхідним № 4502/21-вх на адресу суду надійшла заява від ОСОБА_1 , підпис якої засвідчений 10 серпня 2021 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Туревської С. О. та зареєстрованої у реєстрі за № 1225, відповідно до змісту якої ОСОБА_1 повідомила суд, що у відповідності до пункту 1 частини 2 статті 49 Цивільного процесуального кодексу України відмовляється від позову та своїх позовних вимог у цивільній справі з єдиним унікальним № 631/675/19, зазначивши, що наслідки відмови від позову та закриття провадження по справі, передбачені частиною 2 статті 256 Цивільного процесуального кодексу України їй відомі та зрозумілі.

Крім того, на адресу суду представник відповідача, ОСОБА_2 , адвокат Мезін В. В. направив заяву, що була зареєстрована за вхідним № 4503/21-вх. від 10 серпня 2021 року, відповідно до якого повідомив суд, що йому стало відомо про відмову позивача, ОСОБА_1 , від заявлених позовних вимог, у зв`язку з чим проти задоволення заяви позивача про відмову від позову та закриття провадження у справі сторона відповідача не заперечує й просить суд розгляд даної заяви провести за їх відсутності.

З цього приводу слід зазначити, що відповідно до положень частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Крім того, частиною 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Про наявність такого клопотання у відповідача свідчить відповідна заява, подана його представником та долучена до матеріалів справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що підстав для визнання явки учасників справи обов`язковою для надання особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути заяву про відмову від позову за відсутності сторін, при цьому відповідно до часини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, розглянувши заяву ОСОБА_1 , всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи та всі фактичні данні, які мають значення для вирішення питання про закриття провадження по справі, виходить з наступного.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Зазначена норма зобов`язує суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист (пункт 2 рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року по справі № 9-зп).

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (стаття 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).

Згідно з частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

При цьому, звернення особи до суду є її абсолютним правом.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів реалізується через врегульовану процесуальним законом можливість звернутися до суду з цивільним позовом.

Так, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України).

Приписами частини 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій заяві. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 255 Цивільного процесуального кодексу України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Нормами пункту 1 частини 2 статті 49 Цивільного процесуального кодексу України регламентовано, що позивач вправі відмовитись від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Проаналізувавши норми цивільного процесуального законодавства України суд виходить з того, що оскільки відмова від позову є правом позивача, який на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами, таке право є абсолютним і не залежить від волі інших учасників процесу.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе прийняти відмову позивача від позову та на підставі статті 255 Цивільного процесуального кодексу України закрити провадження у справіза позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , із залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: державного нотаріуса Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області Зміївської Т. М. про визнання заповіту недійсним, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, визнання права власності на квартиру, оскільки позивач, ОСОБА_1 , подала відповідну письмову заяву про відмову від позову, підпис на якій засвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Туревською С. О., зареєстрованою в реєстрі за № 1225, приймаючи до уваги її вільне волевиявлення, підстав для неприйняття відмови від позову судом не встановлено. При цьому відмова від позову, так саме як і звернення до суду, є правом особи, заявлене клопотання не суперечить вимогам чинного законодавства і не порушує права сторін, наслідки відмови від позову позивачу зрозумілі.

Відповідно до частини 2 статті 255 Цивільного процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.

Одночасно, суд вважає за необхідно роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до частини 2 статті 256 Цивільного процесуального кодексу України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Із матеріалів справи судом встановлено, що постановою Харківського апеляційного суду від 14 квітня 2020 року частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 та скасовано ухвалу Нововодолазького районного суду Харківської області від 09 грудня 2019 року, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково й заборонено відчуження у будь-який спосіб квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини 1 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду (частини 9 та 10 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, у зв`язку закриттям провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , із залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: державного нотаріуса Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області Зміївської Т. М. про визнання заповіту недійсним, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, визнання права власності на квартиру, суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову у виді заборони відчуження в будь-який спосіб квартири АДРЕСА_1 , що були вжиті постановою Харківського апеляційного суду від 14 квітня 2020 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтею 55 Конституції України, статтями 4, 13, 49, 158, 206, пунктом 4 частини 1 статті 255, 256, 260, 261, 352 355 Цивільного процесуального кодексуУкраїни, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про відмову від позову задовольнити.

Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , із залученням до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: державного нотаріуса Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області Зміївської Т. М. про визнання заповіту недійсним, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, визнання права власності на квартиру закрити, у зв`язку із відмовою позивача від позову.

Роз`яснити сторонам, що відповідно до частини 2 статті 256 Цивільного процесуального кодексу України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті постановою Харківського апеляційного суду від 14 квітня 2020 року у виді заборони відчуження в будь-який спосіб квартири АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Нововодолазький районний суд Харківської області (відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу ХШ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України) протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження такої ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду та з інших поважних причин.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження

Суддя: Т. М. Трояновська