Справа № 466/913/21
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

30 березня 2021 року Суддя Шевченківського районного суду м. Львова Донченко Ю.В., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

в с т а н о в и в:

08.02.2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 08.02.2021 року справу номер 466/913/21 розподілено судді Едеру П.Т.

Ухвалою суду від 09.02.2021 року позовну заяву заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі.

Ухвалою суду від 24.02.2021 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання відкрито провадження та призначено підготовче засідання.

24.02.2021 року судом скеровано до Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Львів) виклик (повідомлення) про день судового розгляду зазначеної справи, для подальшого скерування доручення та вручення судових документів відповідачу ОСОБА_2 .

Відповідно до заяви про відвід сулдді Едеру П.Т. від 16.03.2021 року цивільну справу №466/913/21 передано до канцелярії Шевченківського районного суду м.Львова для визначення іншого судді в порядку, передбаченому ст.33 ЦПК України.

Відповідно до повторного Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 18.03.2021 року справу номер 466/913/21 розподілено судді Донченко Ю.В.

26.03.2021 року Західним міжрегіональним управлінням міністерства юстиції (м.Львів) повернуто матеріали доручення Шевченківського районного суду м.Львова про вручення судових документів та виконання окремих процесуальних дій відносно ОСОБА_2 для належного дооформлення судді П.Т.Едеру.

З 23.03.2021 року по 29.03.2021 року суддя Донченко Ю.В. перебував в нарадчій кімнаті по кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 , про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч.3 ст.185, ч.4 ст.187, ч. 1, 3 ст.357 КК України, ОСОБА_4 про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч.4 ст.187, ч. 1, 3 ст.357 КК України.

Проаналізувавши позовну заяву та додані матеріали справи №466/913/21 вважаю, що таку слід залишити без руху, надавши позивачу час для усунення недоліків, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ч.1 ст. 177 ЦПК України позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

За змістом і формою позовна заява повинна відповідати вимогам ст. ст.175 і 177 ЦПК України.

Відповідно до ч. 6 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч. 1, 3, 6 ст. 128 ЦПК України встановлено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

У ч. 8 ст. 130 ЦПК України врегульовано питання вручення судових повісток особам, які проживають за межами України, судові повістки вручаються в порядку, визначеному міжнародними договорами, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, в разі відсутності таких у порядку, встановленому статтею 502 цього Кодексу.

Із позовної заяви вбачається, що відповідач - ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 або за адресою: АДРЕСА_2 , що свідчить про те, що копію позовної заяви з додатками та судові повістки для повідомлення відповідача про дату, час і місце судового засідання суд повинен направляти до ОСОБА_2 в Російську Федерацію за адресами, які вказані в позовній заяві.

Згідно із ч.1 ст.498 ЦПК України у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обовязковість якого надана Верховною Радою України.

Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Стаття 15 Закону України «Про міжнародні договори України» передбачає, що чинні міжнародні договори України підлягають сумлінному дотриманню Україною відповідно до норм міжнародного права.

Згідно статті 19 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті. що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Питання про надання правової допомоги між державами Співдружності Незалежних Держав врегульовано Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах (далі Конвенція), підписаною 22 січня 1993 року у місті Мінську, ратифікованою Верховною Радою України 10 листопада 1994 року.

Дана конвенція застосовується у відносинах України з Російською Федерацією та іншими державами.

У Конвенції встановлено, що Держави члени Співдружності Незалежних Держав, учасники цієї Конвенції, іменовані далі Договірні Сторони, виходячи з прагнення забезпечити громадянам Договірних Сторін і особам, що проживають на їх територіях, надання у всіх Договірних Сторонах у відношенні особистих і майнових прав такого ж правового захисту, як і власним громадянам, додаючи важливе значення розвиткові співробітництва в галузі надання установами юстиції правової допомоги по цивільних, сімейних і кримінальних справах, домовилися про нижченаведене: Громадяни кожної з Договірних Сторін, а також інші особи, що проживають на її території, мають право вільно і безперешкодно звертатися до суду, прокуратури й інших установ других Договірних Сторін, до компетенції яких відносяться цивільні, сімейні і кримінальні справи (далі - установи юстиції), можуть виступати в них, подавати клопотання, пред`являти позови і здійснювати інші процесуальні дії на тих же умовах, що і громадяни цієї Договірної Сторони.

Відповідно до ст. 17 Конвенції у відношеннях один з одним при виконанні цієї Конвенції установи юстиції Договірних Сторін користуються державними мовами Договірних Сторін або російською мовою.

Частиною 3 ст. 27 Конвенції якщо один з подружжя є громадянином однієї Договірної Сторони, а Другий - іншої Договірної Сторони й один з них проживає на території однієї, а другий - на території іншої Договірної Сторони, то їх особисті і майнові правовідносини визначаються за законодавством Договірної Сторони, на території якої вони мали своє останнє спільне місце проживання.

Вимоги щодо складання та оформлення документів передбачені Інструкцією про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України від 27 червня 2008 року №1092/5/54.

За змістом п. 2.1. Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги у цивільних справах, щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Державної судової адміністрації України 27.06.2008 року №1092/5/54, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 02 липня 2008 року за №573/15264, у разі, якщо при розгляді цивільної справи в суду України виникне необхідність у врученні документів або отриманні доказів, у проведенні окремих процесуальних дій за кордоном, суд України складає доручення про надання правової допомоги за кордоном.

Відповідно до п. 2.3. розділу ІІ вказаної Інструкції доручення та документи, що до нього додаються, складаються мовою, передбаченою відповідним міжнародним договором. Якщо доручення чи документи, що до нього додаються, складено українською мовою, слід додавати завірений переклад на мову запитуваної держави або на іншу мову, передбачену міжнародним договором України. Документи, що підлягають врученню згідно з дорученням суду України, складаються мовою запитуваної держави чи іншою мовою, передбаченою міжнародним договором України, або супроводжуються завіреним перекладом на таку мову.

Згідно із ч. 1 ст. 10 Конвенції запитувана установа юстиції здійснює вручення документів відповідно до порядку, що діє в її державі, якщо документи, що вручаються, написані на її мові або російською мовою або забезпечені завіреним перекладом на ці мови.

Таким чином, при виконанні доручень про надання правової допомоги компетентні суди та інші органи, в яких просять допомоги, застосовують законодавство своєї держави. При зверненні про надання правової допомоги і виконання рішень документи, що додаються, викладаються мовою держави, яка запитує, або російською мовою.

Аналізуючи вказані норми законодавства, слід дійти висновку, що позовна заява та додатки до неї подані позивачем ОСОБА_1 до суду для направлення їх відповідачу ОСОБА_2 повинні бути написані на російській мові та забезпечені завіреним перекладом на ці мови.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання- вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України не відповідає, тому згідно із ч. 1 ст. 185 ЦПК України вона підлягає залишенню без руху.

У звязку з цим, позивачу ОСОБА_1 необхідно усунути зазначені вище недоліки позовної заяви, а саме: надати позовну заяву з додатками для відповідача ОСОБА_2 на російській мові та забезпечити їх завіреним перекладом на ці мови.

В іншому випадку, позовна заява відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України,

постановив :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання - залишити без руху.

Надати позивачу строк п`ять днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://rh.lv.court.gov.ua/sud1317/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Заперечення на ухвалу включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Ю. В. Донченко