Справа № 242/395/21
Провадження № 2/242/494/21
І м е н е м У к р а ї н и
30 липня 2021 року Селидівський міський суд Донецької області в складі: головуючого судді Капітонова В. І., при секретарі Гречка К. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення недоотриманого доходу, -
Позивач АТ «Державний ощадний банк України» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення недоотриманого доходу. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що АТ «Державний ощадний банк» відповідно до договору відновлюваної кредитної лінії № 2006 від 18 січня 2008 року надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 207 000,00 доларів США зі сплатою 14,5% річних за користування кредитом із кінцевим терміном повернення 17 січня 2018 року. Позивачем всі зобов`язання за кредитним договором були виконані належним чином, відповідачу було надано кредит в сумі 207 000,00 доларів США. У зв`язку із порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором позивач в 2009 році звернувся до Ворошиловського районного суду м. Донецька з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме станом на 05 жовтня 2009 року заборгованість відповідача складала 226 031,47 доларів США, у тому числі залишок заборгованості по отриманому кредиту - 207 000,00 доларів США, зі сплати відсотків за користування кредитом - 144 234,08 доларів США, пеня в сумі 1 027,31 доларів США, у зв`язку із тим, що станом на дату подання позову були відсутні механізми примусового стягнення заборгованості в іноземній валюті (органи ДВС не мали відповідних рахунків тощо), сума позову була розрахована у гривні за чинним на той момент курсом іноземної валюти. Станом на дату розрахунку заборгованості при зверненні з первісним позовом, а саме 05 жовтня 2019 року офіційний курс НБУ становив 8,01 грн. за купівлю 1 долару США. Таким чином, внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором банк просив суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 1 810 286,06 грн., а також судові витрати. 13 травня 2010 року Ворошиловським районним судом м. Донецька з ОСОБА_1 на користь позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором в сумі 1 810 286,06 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1 700,00 грн. та витрати на ІТЗ в розмірі 120,00 грн.
Рішення суду про стягнення боргу не виконується з 2010 року до теперішнього часу, а за цей час курс долара США виріс втричі. Отже позивачем понесені збитки, пов`язані із знеціненням валюти на день платежу в розмірі різниці між гривневим еквівалентом заборгованості суми.

За офіційним курсом НБУ станом на 29 грудня 2020 року сума боргу в розмірі 1 810 286,06 грн. становить 64 025,17 доларів США.

Загальна сума заборгованості відповідача, що обліковується на рахунках станом на 29 грудня 2020 року становить 140 067,00 доларів США, що становить заборгованість за основним боргом. Враховуючи, що рішенням суду від 13 травня 2010 року з відповідача стягнуто заборгованість в сумі 1 810 286,06 грн. ( станом на 29 грудня 2020 року 63 817,07 доларів США), заборгованість відповідача станом на 29 грудня 2020 року становить 76 249,93 долари США.

Крім того, позивач вважає, що відповідач за порушення зобов`язання за кредитним договором повинен сплатити 3% річних від простроченої суми в розмірі 33 668,34 долари США, а також пеню за період з 14 березня 2011 року по 14 квітня 2014 року в розмірі 37 445,13 долари США.

На підставі вищевикладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача недоотриманий дохід в розмірі 147 363,40 доларів США, а також втрати по сплаті судового збору в розмірі 62 703,25 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, а також згоду на ухвалення судом заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки до суду не повідомив.

Згідно ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження у відсутність відповідача з дотриманням вимог, встановлених законом.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

18 січня 2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 укладено договір відновлюваної кредитної лінії № 2006, відповідно до якого банк зобов`язався надати позичальнику грошові кошти в сумі 207 000 доларів США, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, сплатити проценти за його користування в розмірі 14,5% річних, комісійні винагороди та інші платежі в порядку та на умовах, визначених договором. Остаточним терміном повернення кредиту є 17 січня 2018 року.

Частиною 1 ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З матеріалів справи вбачається, що в зв`язку із невиконанням ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором № 2006 від 18 січня 2008 року, укладеним з ВАТ «Ощадбанк», позивачем пред`явлено позов до Ворошиловського районного суду м. Донецька. За результатом розгляду справи рішенням суду від 13 травня 2010 року, ухваленим у цивільній справі за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про захист прав споживача шляхом приведення договору у відповідності до обставин, що змінилися, визнання недійсними певних його положень та зобов`язання відповідача до вчинення певних дій, яке набрало законної сили 26 липня 2010 року, позовну заяву ВАТ «Державний ощадний банк» задоволено, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Рішенням суду ухвалено стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 1 810 286,06 грн., витрати по сплаті державного мита в сумі 1 700,00 грн., та витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, рішенням Ворошиловського районного суду м. Донецька встановлено, що заборгованість відповідача, яка стягнута за невиконання зобов`язань за кредитним договором, становить 226 031,47 доларів США та складається з наступних сум: 207 000,00 доларів США - залишок основного боргу; 18 009,00 доларів США - нараховані та несплачені відсотки; 1 027,31 доларів США - пеня за прострочені платежі.

Суд звертає увагу, що за умовами кредитного договору відповідачу наданий кредит в сумі 207 000,00 доларів США.

Тобто, рішенням суду з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість в повному обсязі.

Разом з тим, сума, присуджена до стягнення, вказана у еквіваленті в гривнях, оскільки на дату подання позову були відсутні механізми примусового стягнення заборгованості в іноземній валюті.

У своїй позовній заяві банк посилається на те, що дана сума за офіційним курсом долара США станом на 29 грудня 2020 року становить 63 817,07 доларів США.

Тому вважає, що сума недоотриманого доходу станом на 29 грудня 2020 року, з урахуванням офіційного курсу долара США станом на 29 грудня 2020 року, складає 76 249,93 долари США; сума 3% річних - 33 668,34 долари США; пеня за період з 14 березня 2011 року по 14 квітня 2014 року - 37 445,13 доларів США.

Згідно з ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

За положеннями, викладеними в п. 2 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Разом з тим, суд звертає увагу, що Ворошиловським районним судом м. Донецька рішенням від 13 травня 2010 року заборгованість за кредитним договором вже стягнута з ОСОБА_1 в повному обсязі.

Стаття 61 Конституції України передбачає, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Суд звертає увагу, що у відповідності до нормативно-правових актів Національного Банку України офіційний курс гривні до іноземних валют установлюється щоденно для конвертованих валют, які широко використовуються для здійснення платежів за міжнародними операціями. Курси іноземної валюти не є постійно встановленою величиною, його показники змінюються, встановлюється середньо збільшений або зменшений добовий курс на світових фінансових ринках та валютних біржах.

Тому сам по собі факт зростання курсу іноземної валюти долара США і відповідного знецінення національної валюти - гривні - не може бути підставою для задоволення вимог, які вже вирішено судом в іншому рішенні.

Крім того, позивач у своїй заяві, зокрема, посилається на положення абз. 5 п. 9 Постанови ВСУ від 27 березня 1992 року № 6 « Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», за змістом якого у тому разі, коли на час виконання рішення про відшкодування шкоди, виправлення пошкодження за одержані за рішенням кошти, збільшились ціни на майно або роботи, на придбання чи проведення яких воно було присуджено, потерпілий з цих підстав може заявити додаткові вимоги до особи, відповідальної за шкоду, якщо не було його вини в тому, що виконання проводилося вже після збільшення цін і тарифів.

Проте, в порушення вимог, встановлених ч. 1 ст. 81 ЦПК України, позивачем не надано жодних відомостей про заходи, вжиті позивачем щодо одержання присудженого рішенням № 2-736/2010 на його користь боргу за кредитним договором № 2006 від 18 січня 2008 року у сумі 1 810 286,06 грн., та заходів, щоб запобігти виникненню збитків чи зменшити їх.

Таким чином, проаналізувавши представлені сторонами в силу вимог ст.ст. 76,77 ЦПК України докази та оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд вважає, що позовні вимоги АТ «Державний ощадний банк України» задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, -

В и р і ш и в:

В задоволенні позову Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_1 про стягнення недоотриманого доходу - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після початку її функціонування, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 09 серпня 2021 року.

Суддя В. І. Капітонов