Справа № 296/2968/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" квітня 2021 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Маслак В.П.,

за участі секретаря судового засідання Рабчинської Я.В.,

заявниці ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира цивільну справу за заявою ОСОБА_1 за участі заінтересованої особи ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до Корольовського районного суду м. Житомира із вказаною заявою, в якій просить:

- видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , яким заборонити останньому перебувати у місці проживання (перебування) ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , строком на шість місяців;

- копію рішення направити до Житомирського відділення поліції ГУ НП у Житомирській області для взяття ОСОБА_2 на профілактичний облік.

Вимоги заяви мотивовано тим, що заявниця є власником квартири АДРЕСА_2 . У вказаній квартирі вона проживає разом зі своїми синами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . ОСОБА_2 протягом тривалого часу зловживає спиртними напоями, ніде не працює, здійснює психологічний тиск на неї та на свого брата, ображає їх нецензурною лайкою. ОСОБА_2 має кредитні зобов`язання, кошти по яких використовує виключно на придбання спиртних напоїв. Для погашення кредитних зобов`язань ОСОБА_2 відбирає грошові кошти у свого брата ОСОБА_4 , який є інвалідом з дитинства. ОСОБА_2 лише зловживає спиртними напоями, відбирає у брата грошові кошти, примушує його розпивати спиртні напої. ОСОБА_2 ображає заявницю та її сина ОСОБА_4 словами нецензурної лайки, принижує, штовхає, погрожує фізичною розправою. Заявниця та її син ОСОБА_4 щоденно зазнають психологічного тиску з боку ОСОБА_2 та хвилюються за своє життя і здоров`я. Внаслідок такої поведінки ОСОБА_2 заявниця викликала поліцію, в результаті чого складались протоколи про адміністративні правопорушення відповідно до ч.1 ст.173-2 КУпАП. Поведінка ОСОБА_2 з кожним днем стає все агресивнішою, він не збирається виправлятися та вести нормальний спосіб життя, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника.

В судовому засіданні заявниця підтримала вимоги своєї заяви та просила їх задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 к клопотанні від 02.04.2021р. просив розгляд справи здійснювати у його відсутність, у зв"язку з поганим самопочуттям. Проти заяви ОСОБА_1 не заперечував.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, дослідивши всі зібрані у справі докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.ст.350-2, 350-3 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана: 1) особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству". Заінтересованими особами у справах про видачу обмежувального припису є особи, стосовно яких подано заяву про видачу обмежувального припису.

З пояснень заявника судом встановлено, що ОСОБА_2 є сином заявниці ОСОБА_1 .

Матеріали справи свідчать, що у квартирі АДРЕСА_2 , зареєстровані: заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та її сини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.17).

В заяві ОСОБА_1 полається на те, що її син ОСОБА_2 вчиняє домашнє насильство щодо неї та її сина ОСОБА_3 , який є інвалідом з дитинства, висловлюється брутальною лайкою, вживає спиртні напої, постійно погрожує фізичною розправою, принижує, штовхає.

Згідно довідки про результати розгляду матеріалів зареєстрованих в ЄО №3629 від 25.01.2020р. працівниками Житомирського відділу поліції ГУНП в Житомирській області відносно ОСОБА_2 винесено терміновий заборонний припис строком на 1 добу та складено адміністративний протокол за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до листа ГУНП в Житомирській області звернення ОСОБА_1 з приводу неправомірних дій ОСОБА_2 були зареєстровані до Журналу єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події за №64288 від 28.12.2019р., №3629 від 25.01.2020р., №48693 від 30.09.2020р., звернення ОСОБА_5 зареєстроване за №54256 від 02.11.2020р. За вищевказаними зверненнями проведено перевірку в порядку вимог Закону України "Про звернення громадян" списані за спрощено системою прийняття рішень, складено довідки про результати розгляду повідомлень (а.с.32).

З копій банківських виписок вбачається неодноразове здійснення переказів грошових коштів ОСОБА_3 на картку, одержувачем якої є ОСОБА_2 .

За змістом ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», 3) домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь; 6) кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі; 7) обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи; 8) особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі; 9) оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи; 14) психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи; 17) фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до п.7 ч.2 ст.3 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на батьків (мати, батько) і дитину (дітей).

Також, за змістом положень ст.21 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», постраждала особа має право на: 1) дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства; 10) звернення до правоохоронних органів і суду з метою притягнення кривдників до відповідальності, застосування до них спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству; 11) своєчасне отримання інформації про остаточні рішення суду та процесуальні рішення правоохоронних органів, пов`язані з розглядом факту вчинення стосовно неї домашнього насильства, у тому числі пов`язані з ізоляцією кривдника або його звільненням.

У відповідності до ст.24 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

Як зазначено у ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають, зокрема: постраждала особа або її представник.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб (ч.2 ст.26 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.26 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та наведені норми чинного законодавства України, оцінюючи пояснення заявника, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 обґрунтовано звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису і її права мають бути захищенні судом шляхом видачі відповідного обмежувального припису, оскільки вона дійсно є постраждалою особою від домашнього насильства, а її кривдником є заінтересована особа - син ОСОБА_2 .

На переконання суду заборона заінтересованій особі перебувати у місці проживання (перебування) заявника дасть можливість ОСОБА_2 усвідомити свою поведінку та переглянути її по відношенню до своєї матері ОСОБА_1 .

Відповідно до ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» оцінюючи ризики, тобто вірогідність продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, суд приходить до висновку про необхідність заборони заінтересованій особі перебувати у місці проживання (перебування) заявника строком на 6 місяців.

Зважаючи на те, що заявником у даній справі є ОСОБА_1 , ОСОБА_3 з такою заявою до суду не звертався, в матеріалах справи відсутні докази про те, що заявниця є законним представником ОСОБА_3 , як особи цивільна дієздатність якої обмежена, заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню шляхом видачі обмежувального припису ОСОБА_2 строком на шість місяців із забороною перебування в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.350-7 ЦПК України, за заявою осіб, визначених ст.350-2 цього Кодексу, обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з ч.2ст.350-6 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-82, 89, 350-1-350-8, 353-355 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебувати у місці проживання (перебування) ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , строком на шість місяців.

Копію рішення направити до Житомирського відділення поліції ГУ НП у Житомирській області для взяття ОСОБА_2 на профілактичний облік.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд протягом місяця з дня його проголошення.

Рішення підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Головуючий суддя В. П. Маслак