Провадження № 2/752/7281/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

02 серпня 2021 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Кахно І. А.,

за участю секретаря Стороженко С.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін до судового розгляду в приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

У травні 2021 року в провадження судді Голосіївського районного суду міста Києва Кахно І. А., на підставі ухвали Київського апеляційного суду від 20 травня 2021 року про визначення підсудності, надійшла вказана цивільна справа.

ОСОБА_1 , обґрунтовуючи необхідність у розірванні шлюбу, мотивує вимогу наступними обставинами.

26 квітня 2018 року сторони у даній справі зареєстрували шлюб, про що Луцьким районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області того ж дня складено актовий запис за № 82.

У даному шлюбі у подружжя спільних дітей не народилося.

Через тривалі напружені стосунки, що склались між ними останнім часом, та психологічно обтяжливе для позивача подальше перебування у зареєстрованому шлюбі, остання має рішуче та однозначне бажання такі стосунки розірвати. Адже протягом останнього часу остаточно переконалася у тому, що з відповідачем втрачено почуття довіри, турботи, підтримки, взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки як основ побудови сімейних відносин і реальності сім`ї. Такі тривалі обставини шлюбу остаточно переконали ОСОБА_1 в тому, що шляхів нормалізації подружніх відносин в майбутньому однозначно бути не може. В той же час відповідач відмовляється розірвати шлюб органом державної реєстрації актів цивільного стану за спільною заявою подружжя, яке не має дітей в порядку статті 106 Сімейного кодексу України. В зв`язку з цим позивач звернулась до суду з даним позовом з метою захисту свого порушеного особистого немайнового права.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 25 червня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, однак в подальшому за ініціативою суду вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін до судового розгляду, про що постановлено ухвалу від 09 липня 2021 року.

Зазначеними вищу судовими рішеннями сторонам встановлено строки подання відповідних заяв по суті.

Позивач просила розглядати справу за відсутності її та її представника, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала.

Відповідач викликався до суду в порядку встановленому частиною одинадцятою статті 128 ЦПК України. Відзив на позов відповідачем у визначений термін не надано.

Відповідно до положень частини восьмої статті 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи те, що матеріали справи містять відомості про те, що останнім відомим місцем проживання відповідача є адреса: АДРЕСА_1 , повідомлення відповідача шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, суд вважає належним повідомленням відповідача та за відсутності відзиву на позов, у відповідності до вимог частини першої статті 281 ЦПК України, ухвалити провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 1 Сімейного кодексу України (далі - СК України) побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

Відповідно до положень статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом положень частини другої статті 36 та статті 51 СК України, шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (стаття 55 СК України).

За правилом частини другої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Судом установлено, що 26 квітня 2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб, про що складений відповідний актовий запис № 82, Луцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області.

Після реєстрації шлюбу позивач змінила своє дошлюбне прізвище не змінювала.

Сторони від шлюбу спільних дітей не мають.

Відповідно до статті 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до частини першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з указаним позовом, наполягає на розірванні шлюбу.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем.

Відповідно до статті 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Як роз`яснено у пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Сторони не виявили бажання примиритись.

Згідно положень частини третьої та четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Перешкод для розірвання шлюбу, визначених частиною другою статті 110 СК України, судом не встановлено.

Суд дійшов висновку, що причини, з яких позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти цього, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливим, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, разом не проживають, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають. За таких умов подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства, тому наявні підстави для задоволення позову.

Згідно з частиною другою статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Враховуючи наведене та керуючись статтями 24, 55, 56, 110, 112, 113 СК України, статтею 19, 141-142, частиною четвертою статті 206, статтями 265, 355 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою міста Луцька Волинської області та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем міста Бахчисарай Автономної Республіки Крим, що зареєстрований 26 квітня 2018 року Луцьким районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області згідно актового запису за № 82.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду або через Голосіївський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 .

відповідач - ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_1 : РНОКПП: НОМЕР_2 .

Повний текст судового рішення складено 05 серпня 2021 року.

Суддя І. А. Кахно