Ухвала

04 серпня 2021 року

місто Київ

справа № 283/2972/15-ц

провадження № 61-10933св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Погрібного С. О. (суддя-доповідач),

суддів: Гулейкова І. Ю., Стрільчука В. А., Усика Г. І., Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про виправлення описки у додатковій ухвалі Верховного Суду від 25 вересня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»

(далі - ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», банк) у грудні 2015 року звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № ZRRWG4, укладеним між Закритим акціонерним товариством Комерційним банком «ПРИВАТБАНК» та відповідачем, у сумі 79 991, 23 грн.

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 20 червня 2017 року позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором від 17 березня 2008 року № ZRRWG4 у розмірі 573, 39 грн, що виникла станом на 17 грудня 2015 року і складається із заборгованості за кредитом та відсотками. В іншій частині позову відмовлено за безпідставністю. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Апеляційного суду Житомирської області від 27 грудня 2017 року, з урахуванням ухвали цього ж суду від 09 січня 2018 року про виправлення описки, апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволено частково. Рішення Малинського районного суду Житомирської області від 20 червня 2017 року скасовано, постановлено нове. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 37 075, 89 грн заборгованості за кредитним договором та 1 276, 90 грн понесених судових витрат.

Ухвалою Верховного Суду від 07 листопада 2018 року касаційне провадження у справі за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Житомирської області від 27 грудня 2017 року закрито.

Додатковою ухвалою Верховного Суду від 25 вересня 2019 року постановлено: «Зобов`язати Державну казначейську службу України повернути ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 2 400, 00 (дві тисячі чотириста) гривень, внесений згідно із квитанцією від 29 січня 2018 року № 9 на розрахунковий рахунок № 0007, отримувач - УДКСУ у Печерському районі у м. Києві, код бюджетної класифікації 22030102, код банку отримувача - 820019, код отримувача - 38004897».

ОСОБА_1 у липні 2021 року звернувся до Верховного Суду із заявою про виправлення описки у додатковій ухвалі Верховного Суду від 25 вересня 2019 року, зокрема, просив зазначити в ухвалі суду касаційної інстанції: «квитанція від 29 січня 2018 року № 19» замість «квитанція від 29 січня 2018 року № 9», оскільки судовий збір за подання касаційної скарги сплачений саме згідно з квитанцією від 29 січня 2018 року № 19.

Дослідивши матеріали справи, судові рішення, ухвалені Верховним Судом у справі, зокрема, додаткову ухвалу Верховного Суду від 25 вересня 2019 року, суд касаційної інстанції зробив висновок, що під час виготовлення тексту зазначеного судового рішення допущено описку, що підлягає виправленню, оскільки не спотворює дійсний зміст постановленої судом додаткової ухвали.

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Резолютивна частина судового рішення має відповідати його мотивувальній частині, а також відповідати суті та змісту судового провадження, а у наведеній додатковій ухвалі Верховного Суду від 25 вересня 2019 року дійсно наявна технічна описка, що підлягає виправленню без спотворення суті та змісту постановленого судового рішення.

Зважаючи на наведене, Верховний Суд вирішив внести виправлення в додаткову ухвалу Верховного Суду від 25 вересня 2019 року, а саме слова по тексту судового рішення «квитанція від 29 січня 2018 року № 9» замінити на «квитанція від 29 січня 2018 року № 19» у відповідних відмінках.

Керуючись статтею 269 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про виправлення описки задовольнити.

Внести виправлення у резолютивну частину додаткової ухвали Верховного Суду від 25 вересня 2019 року, а саме слова у тексті судового рішення «квитанція від 29 січня 2018 року № 9» замінити на «квитанція від 29 січня 2018 року № 19» у відповідних відмінках.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий С. О. Погрібний

Судді І. Ю. Гулейков

В. А. Стрільчук

Г. І. Усик

В. В. Яремко