Справа № 2-40/11 Головуючий 1 інстанція- Рибак М.А.
Проваження № 22-ц/824/9749/2021 Доповідач апеляційна інстанція- Савченко С.І.
П О С Т А Н О В А

іменем України

05 серпня 2021 року м.Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Савченка С.І.,

суддів Верланова С.М., Мережко М.В.,

за участю секретаря Малашевського О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 11 березня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про виправлення помилки у виконавчому листі, заінтересовані особи: Приватне акціонерне товариство «АБС-УКР», Київська міська державна адміністрація, Шевченківський районний відділ державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві,-

в с т а н о в и в:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про виправлення помилки у виконавчому документі, яку мотивував тим, що постановою Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року судові рішення у цивільній справі № 2-40/11 за його позовом до ПрАТ «АБС-УКР», Київської міської державної адміністрації про заборону руйнування гаражів та усунення перешкод у користуванні гаражем та автомобілем скасовано і ухвалено нове рішення про часткове задоволення його позову. Зобов`язаноПрАТ «АБС-УКР» забезпечити його машиномісцем у критому паркінгу на АДРЕСА_1 , прилеглій до кварталу обмеженого вулицями Глибочицькою, Студентською та Пимоненка у Шевченківському районі м. Києва, з передачею цього парко-місця у власність ОСОБА_1 за рахунок приватного акціонерного товариства «АБС-УКР».

На підставі вказаного рішення 29 листопада 2019 року Шевченківським районним судом м.Києва йому видано виконавчий лист.

Вказував, що ухвалою Верховного Суду від 05 серпня 2020 року в даній справі виправлено описку, допущену у абзаці 3 резолютивної частини постанови Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року, зазначено: «у кварталі обмеженому вулицями Глибочицькою, Студентською та Пимоненка у Шевченківському районі м. Києва» замість: «АДРЕСА_1, прилеглій до кварталу обмеженого вулицями Глибочицькою, Студентською та Пимоненка у Шевченківському районі м. Києва». У зв`язку з наведеним просив виправити помилку у виконавчому листі Шевченківського районного суду м.Києва,замінивши слова «АДРЕСА_1, прилеглій до кварталу обмеженого вулицями Глибочицькою, Студентською та Пимоненка у Шевченківському районі м. Києва» на слова «у кварталі обмеженому вулицями Глибочицькою, Студентською та Пимоненка у Шевченківському

- 2 -

районі м. Києва».

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 11 березня 2021 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення його заяви, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права. Скарга мотивована незаконністю і необгрунтованістю оскаржуваної ухвали та суперечністю її змісту судовому рішенню, ухваленому Верховним Судом. Вважає, що виправлення Верховним Судом описки після видачі виконавчого листа, не свідчить про неможливість виправлення помилки у цьому листі, а сама ухвала суперечить меті цивільного судочинства щодо ефективного захисту прав особи.

Учасники справи правом на подання відзиву не скористалися.

В суді апеляційної інстанції представник позивача ОСОБА_1 адвокат Дацьков В.В. подану апеляційну скаргу та викладені в ній доводи підтримав, просив задоволити та скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва як незаконну.

Представник відповідача ПрАТ «АБС-УКР» адвокат Приходько А.С. в суді апеляційної інстанції проти задоволення апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність і обгрунтованість судової ухвали та відсутність підстав для її скасування.

Решта учасників належним чином повідомлені про час розгляду справи, що стверджується направленими згідно ч.6 ст.128 ЦПК України на їх електронні адреси судовими повістками і повідомленням про їх доставлення, до суду не з`явилися, причин неявки не повідомив, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Зазначеним вимогам оскаржувана ухвала не відповідає.

Судом встановлено, що постановою Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року скасовано рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 11 жовтня 2016 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 21 грудня 2016 року у справі № 2-40/11 за позовом ОСОБА_1 до ПрАТ «АБС-УКР», Київської міської державної адміністрації про заборону руйнування гаражів та усунення перешкод у користуванні гаражем та автомобілем задоволено частково та ухвалено нове рішення, який позов задоволено частково. Зобов`язано ПрАТ «АБС-УКР» забезпечити його машиномісцем у критому паркінгу на АДРЕСА_1 , прилеглій до кварталу обмеженого вулицями Глибочицькою, Студентською та Пимоненка у Шевченківському районі м. Києва, з передачею цього парко-місця у власність ОСОБА_1 за рахунок приватного акціонерного товариства «АБС-УКР».

На підставі вказаного рішення 29 листопада 2019 року Шевченківським районним судом м.Києва йому видано виконавчий лист.

Ухвалою Верховного Суду від 05 серпня 2020 року виправлено описку, допущену у абзаці 3 резолютивної частини постанови Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року, зазначено: «у кварталі обмеженому вулицями Глибочицькою, Студентською та Пимоненка у

- 3 -

Шевченківському районі м. Києва» замість: «АДРЕСА_1, прилеглій до кварталу обмеженого вулицями Глибочицькою, Студентською та Пимоненка у Шевченківському районі м. Києва»

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції обгрунтовував свої висновки тим, що виконавчий лист виданий відповідно до зазначених заявником вимог та при його видачі судом описок допущено не було, так як описка у резолютивній частині постанови Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року була виправлена судом після видачі виконавчого листа. Враховуючи викладене, заява про виправлення описки задоволенню не підлягає.

Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду, які є очевидно помилковими та суперечать закону.

Відповідно до приписів ст.1291 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання, а контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до приписів ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч.1 ст.431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню, про що постановляє ухвалу (ч.ч.1, 4 ст.432 ЦПК України).

Відповідно до приписів п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі окрім іншого має бути зазначена резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.

Аналіз змісту даних норм дає підстави для висновку, що виконавчий лист має містити резолютивну частину рішення, яке є чинним.

В даній справі є чинною і відповідно підлягає виконанню саме резолютивна частина постанови Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року в редакції ухвали цього ж суду від 05 серпня 2020 року, якою виправлено описку.

При цьому час виправлення судом описки (помилки), а саме до видачі виконавчого листа чи після його видачі взагалі не має правового значення для виправлення помилки у виконавчому листі, оскільки як вище вказувалося рішення є обов`язковим для виконання.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Суд наведеного не врахував, що призвело до постановлення помилкової ухвалди.

Відповідно до ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.постановленаалене з порушенням норм матеріального і процесуального права і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.

З викладених вище підстав колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню з ухваленням

- 4 -

нового рішення.

З урахуванням приписів ч.1 ст.432 ЦПК України заява ОСОБА_1 підлягає до задоволення з огляду на невідповідність виданого виконавчого листа резолютивній частині постанови Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року в редакції ухвали цього ж суду від 05 серпня 2020 року, якою виправлено описку.

Доводи представника відповідача ПрАТ «АБС-УКР» про те, що на момент видачі виконавчого листа, описка Верховним Судом у своєму рішенні виправлена не була, а тому помилка при видачі виконавчого листа відсутня, колегія суддів відхиляє як надумані та безпідставні.

Як вище вказувалося виправлення помилки, допущеної при оформленні або видачі виконавчого листа, у розумінні приписів ч.1 ст.432 ЦПК України, стосується випадків не тільки безпосередньої помилки при його видачі, а й послідуючого виправлення судом у порядку ст.269 ЦПК України описок чи арифметичних помилок у рішенні, на підставі якого виданий виконавчий лист, незалежно від того коли такі виправлення внесені до чи після видачі виконавчого листа.

Згідно п.2 ч.1 ст.389 ЦПК України ухвала суду щодо виправлення помилки у виконавчому листі (п.25 ч.1 ст.353 ЦПК), не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст.259, 374, 376, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Києва від 11 березня 2021 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким заяву ОСОБА_1 задоволити.

Виправити помилку у виконавчому листі, виданому Шевченківським районним судом м. Києва у цивільній справі № 2-40/11 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «АБС-УКР», Київської міської державної адміністрації про заборону руйнування гаражів та усунення перешкод у користуванні гаражем та автомобілем, замінивши слова « АДРЕСА_1 , прилеглій до кварталу обмеженого вулицями Глибочицькою, Студентською та Пимоненка у Шевченківському районі м. Києва» на слова «у кварталі обмеженому вулицями Глибочицькою, Студентською та Пимоненка у Шевченківському районі м. Києва».

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно п.2 ч.1 ст.389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: