Провадження № 6/161/446/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

з участю секретаря судових засідань Самсонюк Ю.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» про заміну сторони (стягувача) виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

Представник заявника звернувся до суду з заявою, в якій просить замінити стягувача Публічне акціонерне товариство ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТзОВ «Фінансова компанія «Паріс» у виконавчому листі по справі №161/17581/14-ц.

В обґрунтування вимог посилається на те, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 28.01.2015 позовні вимоги банку про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Ухвалено стягнути з ОСОБА_1 кредитну заборгованість за кредитним договором №004-02510-210711 від 21.07.2011 у розмірі 13 747,34 грн.

Вказує, що 23.04.2020 на користь ТзОВ «ФК «Паріс» відступлено право вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором №008-02510-26911 від 21.07.2011.

Станом на день звернення до суду із заявою, виконавчий лист у справі не перебуває на примусовому виконанні у жодному із відділів виконавчої служби.

Зауважує, що станом на день звернення із заявою до суду, заборгованість за кредитним договором боржником не погашена, а тому просив замінити стягувача у справі.

Представник заявника попередньо подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча були належно повідомлені судом про час, дату та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду від 28.01.2015 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості вимоги позову задоволено, вирішено Стягнути з ОСОБА_1 в користь ПАТ «Дельта Банк» кредитну заборгованість в розмірі 5870,15 грн. згідно кредитного договору № 008-02510-260911 від 26.09.2011 та а понесені витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 243,60 грн.

Рішення суду набрало законної сили 09.02.2015, у справі видано виконавчий лист 30.03.2015.

З матеріалів справи вбачається, що 23.04.2020 ПАТ «Дельта Банк» відступив на користь ТзОВ «ФК «Паріс» права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № 008-02510-260911 від 26.09.2011 укладеним з ОСОБА_1 , що стверджується копією протоколу електронного аукціону №UA-EA-2020-03-23-000001-b від 13.04.2020, копією договору №22302/К про відступлення прав вимоги від 23.03.2020, копією Додатку№1 до Договору та копією платіжного доручення №UA95339075 від 16.04.2020.

З доданих до заяви про заміну стягувача матеріалів, судом не встановлено наявних відкритих виконавчих проваджень з примусового виконання заочного судового рішення від 28.01.2015.

Однак, відповідно до ч.5 ст. 442 ЦПК України, наявність відкритого виконавчого провадження не є обов`язковим.

Положеннями п. 1 ч. 2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Так, за положеннями ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Виходячи із норм пунктів 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається і поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є особа, що отримала від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися не лише у відкритому виконавчому провадженні, тому що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям попередника після ухвалення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником.

Крім того, норма ст. 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Отже, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та ч. 5 ст. 15 «Про виконавче провадження».

Така позиція суду відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 20.11.2013 року № 6-122цс13, та положенням ч. 5 ст.442 ЦПК України, за якими положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

На підставі викладеного, суд вважає можливим замінити сторону стягувача з ПАТ «»Дельта Банк» на його правонаступника ТзОВ «ФК «Паріс» за правом грошової вимоги до ОСОБА_1 у виконавчому листі, виданому Луцьким міськрайонним судом 30.03.2015 у справі №161/17581/14-ц на підставі заочного рішення суду від 28.01.2015.

Керуючись ст. 442 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Замінити стягувача з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Паріс» (, 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд.77А) у виконавчому листі, виданому 30.03.2015 Луцьким міськрайонним судом Волинської області у справі №161/17581/14-ц на підставі заочного рішення суду від 30.03.2015, щодо боржника ОСОБА_2 .

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її вручення.

Повний текст ухвали складено 02.08.2021.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк