Справа 749/307/21
Номер провадження 2-о/749/14/21
У Х В А Л А

05 серпня 2021 року місто Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді: Кравчук М. В.

за участю секретаря: Павленко В. В.

представника заявника ОСОБА_1 , представника заінтересованої особи Садової А. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сновськ в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Сновська районна філія Чернігівського обласного центру зайнятості, фізична особа підприємець ОСОБА_3 , Чернігівський обласний центр зайнятості, -

В С Т А Н О В И В:

27.04.2021 р. ОСОБА_2 звернулася до Щорського районного суду Чернігівської області з заявою про встановлення факту припинення трудових відносин між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за трудовим договором № 1/4, зареєстрованим 05.03.2014 р. у Донецькому міському центрі зайнятості, на підставі ч. 1 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням з 01 липня 2014 року.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_2 05.03.2014 р. була прийнята на роботу оператором комп`ютерної верстки у ФОП ОСОБА_3 за трудовим договором № 1/4.

В квітні 2014 року в місті Авдіївка почалися бойові дії, місто було захоплене і заявник покинула місце проживання наприкінці червня. При виїзді з м. Авдіївка свою трудову книжку не забрала, у встановленому законом порядку не звільнялася, однак і до своїх трудових обов`язків більше не приступала. За сприяння волонтерів заявник та інші жителі міста були влаштовані на проживання до дитячого будинку для сімей АТО у Волинській області. З 13.10.2014 р. до 10.11.2014 р. заявник працювала в ТзОВ «Кромберг енд Шуберт України». Заведена нова трудова книжка. З 15.09.2017 р. до 31.05.2018 р. заявник працювала в Семенівському районному будинку творчості дітей та юнацтва. Копію трудової книжки отримала від роботодавця засобами електронного зв`язку.

У березні 2021 року заявник звернулася до Сновської районної філії Чернігівського обласного центру зайнятості з заявою про надання статусу безробітного та призначення допомоги по безробіттю.

Листом Сновської районної філії Чернігівського обласного центру зайнятості № 138 від 07.04.2021 р. поінформовано заявника, що у наданні статусу безробітного заявнику відмовлено 31.03.2021 р.

Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 05.05.2021 р. справу передано на розгляд до Селидівського міського суду Донецької області.

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 16.06.2021 р. ухвалу Щорського районного суду Чернігівської області від 05.05.2021 р. скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

29.06.2021 р. справа надійшла до Щорського районного суду Чернігівської області.

Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 02.07.2021 р. заяву ОСОБА_2 було залишено без руху.

06.07.2021 р. недоліки заяви було усунуто.

Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 08.07.2021 р. прийнято заяву до розгляду, призначено розгляд заяви, залучено до участі у справі в якості заінтересованих осіб фізичну особу підприємця ОСОБА_3 та Чернігівський обласний центр зайнятості.

У судовому засіданні представник заявника заяву підтримала у повному обсязі та просила її задовольнити з підстав, зазначених у ній.

Представник Чернігівського обласного центру зайнятості (начальник відділу надання соціальних послуг Сновської районної філії Чернігівського обласного центру зайнятості) проти задоволення заяви не заперечувала. Уточнила, що заявник зверталась до служби зайнятості із заявою про надання їй статусу безробітного, та в той же день, 31.03.2021 р., наказом керівника їй було у цьому відмовлено. В подальшому 07.04.2021 р. на звернення заявника від 06.07.2021 р. їй було роз`яснено причини відмови у наданні статусу безробітного. Пояснила в судовому засіданні, що законодавством передбачено два варіанти розірвання трудових відносин, стороною яких є внутрішньо переміщені особи, - подання до служби зайнятості нотаріально посвідченої заяви або рішення суду. Вказала, що це передбачено порядком і, можливо, законом. Зазначила, що місцем проживання заявника є Донецька область, а тому заявник позбавлена можливості подати нотаріально посвідчену заяву.

ФОП ОСОБА_3 , повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду заяви шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади України, у судове засідання не з`явилась.

Дослiдивши письмові докази, заслухавши доводи представників заявника та заінтересованої особи, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи та доводів заяви вбачається, що ОСОБА_2 у березні 2021 року звернулася до служби зайнятості з заявою про надання їй статусу безробітного та призначення допомоги по безробіттю.

31 березня 2021 року у наданні статусу безробітного та призначення допомоги по безробіттю заявнику було відмовлено.

З листа Сновської районної філії Чернігівського обласного центру зайнятості № 138 від 07.04.2021 р. вбачається, що оскільки трудовий договір з ФОП ОСОБА_3 зареєстрований у Донецькому міському центрі зайнятості, заявник належить до категорії зайнятого населення і не має права перебувати на обліку, як безробітна.

З наведеного вбачається, що заявник звернулася до суб`єкта владних повноважень з заявою про надання їй статусу безробітного та у наданні такого статусу суб`єктом владних повноважень було відмовлено.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 викладений наступний правовий висновок: чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Також у даній постанові зазначено про те, що при вирішенні питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя, окрім перевірки відповідності поданої заяви вимогам закону щодо форми та змісту, зобов`язаний з`ясувати питання про підсудність та юрисдикційність. Оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу.

Відповідно до абз. 2, 3 ч. 4 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014 р. № 1706-VII (далі Закон № 1706) внутрішньо переміщена особа, яка не звільнилася з роботи (не припинила інший вид зайнятості), у разі неможливості продовження роботи (іншого виду зайнятості) за попереднім місцем проживання для набуття статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю та соціальних послуг за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття може припинити трудові відносини, надавши нотаріально посвідчену письмову заяву про припинення працівником трудових відносин з підтвердженням того, що ця заява таким громадянином надіслана роботодавцю рекомендованим листом (з описом вкладеної до нього такої заяви). У разі припинення приймання поштових відправлень на/з території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв`язку з обставинами, визначеними у статті 1 цього Закону, така заява подається до відповідного районного, міськрайонного, міського, районного у місті центру зайнятості за місцем проживання внутрішньо переміщеної особи.

Взята на облік внутрішньо переміщена особа, яка не має документів, необхідних для надання статусу безробітного, отримує статус безробітного без вимог, що застосовуються за звичайної процедури. До отримання документів та відомостей про періоди трудової діяльності, заробітну плату (дохід), страховий стаж допомога по безробіттю таким особам призначається у мінімальному розмірі, встановленому законодавством на випадок безробіття.

Згідно постанови Чернігівського апеляційного суду від 16.06.2021 р., ухваленої у даній справі, ОСОБА_2 постійно проживає на території Сновського району Чернігівської області.

На позиції про те, що місцем проживання внутрішньо переміщеної особи є село Гвоздиківка Сновського району Чернігівської області, також наполягала служба зайнятості у відзиві на апеляційну скаргу, поданому у даній справі.

Відповідно до абз. 1 п. п. 1 п. 18 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою КМ України від 19 вересня 2018 р. № 792, крім документів, зазначених у пункті 17 цього Порядку, для отримання статусу безробітного подаються: внутрішньо переміщеними особами у разі відсутності документів, що підтверджують факт звільнення: заява про припинення трудових відносин, справжність підпису на якій нотаріально засвідчена, або документ, що підтверджує факт припинення зайнятості (цивільно-правовий договір, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), або відповідне рішення суду - у разі припинення трудових відносин (припинення зайнятості) у судовому порядку.

Верховний Суд вже надавав оцінку можливості припинення трудових відносин у позовному провадженні, наголошуючи на відсутності у чинному законодавстві іншого порядку звільнення з ініціативи працівника у випадку дотримання працівником процедури письмового попередження власника про бажання працівника звільнитися (постанова від 03.07.2019 р. у справі № 520/11437/16-ц).

Таким чином, вищезазначеними нормами регламентована процедура припинення трудових відносин внутрішньо переміщеними особами та судом касаційної інстанції висловлено позицію щодо можливості припинення трудових відносин у судовому порядку.

Крім того, законодавством визначено надання внутрішньо переміщеній особі статусу безробітного без документів, необхідних для надання статусу.

Натомість, однією з ознак належності встановлення факту, що має юридичне значення, до компетенції суду є відсутність будь якої іншої можливості у заявника встановити факт, що має юридичне значення, у позасудовому порядку.

При цьому, фактом є дія (зроблене, подія, вчинок), що вже мала місце на момент розгляду судом відповідної заяви. Завданням суду у непозовному провадженні є засвідчення факту, як такого, що відбувся (існує). Суд не може у порядку непозовного провадження підмінити встановлення юридичного факту, що вже існує, самостійним створенням явища правової дійсності в момент ухвалення відповідного рішення судом.

В свою чергу, за положеннями п. 4 ч. 1 ст. 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є розірвання трудового договору з ініціативи працівника.

Відповідно, факт розірвання трудового договору заявником (факт припинення трудових відносин) тотожний факту вчинення заявником дій, визначених абз. 2 ч. 4 ст. 7 Закону № 1706.

Відтак при розгляді заяви на суд покладений обов`язок перевірити дотримання заявником вимог зазначеного Закону. У випадку недотримання цієї процедури суд повинен відмовити у задоволенні заяви з підстави того, що факт припинення трудових відносин не настав (що не є тотожним встановленню фактичних обставин невиконання працівником трудових обов`язків, а роботодавцем обов`язку з виплати заробітної плати і забезпечення умов праці, необхідних для виконання роботи), або вирішити питання про закриття провадження у справі, якщо дійде висновку, що встановлення відповідного факту належить до компетенції служби зайнятості як органу, який уповноважений на прийняття нотаріально посвідченої письмової заяви про припинення працівником трудових відносин.

В той же час, з матеріалів справи вбачається, що заявник ініціювала процедуру звернення до суб`єкта владних повноважень з заявою про надання їй статусу безробітного та отримала відмову уповноваженого на прийняття рішення органу. Підстава для відмови у вигляді триваючих трудових відносин стала причиною для звернення до суду з відповідною заявою.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зважаючи на викладене, суд констатує, що у відносинах заявника та суб`єкта владних повноважень існує спір, вирішення якого належить до компетенції суду адміністративної юрисдикції.

Відтак Щорський районний суд Чернігівської області не є судом, встановленим законом, який уповноважений оцінювати в умовах існуючого спору дотримання заявником процедури припинення трудових відносин та, як наслідок, позбавлений можливості висловитись щодо того, чи може взагалі ця заява розглядатися в судовому порядку, оскільки обставина дотримання заявником процедури припинення трудових відносин може мати значення для правильного вирішення спору, що існує, в порядку адміністративного судочинства (наприклад, у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.12.2020 р., ухваленій у справі № 826/24902/15, суд апеляційної інстанції посилався на відповідний факт).

За таких обставин, відсутні підстави для закриття провадження у справі, вказівка на що викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18, та відмови у задоволенні заяви, оскільки таким процесуальним рішенням передує встановлення Щорським районним судом Чернігівської області існування спору про право на отримання статусу безробітного.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Згідно ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Підсумовуючи вищенаведене, суд зазначає, що з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір, що виник між фізичною особою та суб`єктом владних повноважень в процесі реалізації заявником права на отримання статусу безробітного, а відтак заяву слід залишити без розгляду та роз`яснити заявникові, що вона має право подати позов на загальних підставах в порядку адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. 315 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику право подати позов на загальних підставах в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Чернігівського апеляційного суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя М. В. Кравчук