Справа № 522/8515/21
Провадження № 2/522/6706/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

в складі: судді Бондар В.Я.,

за участі секретаря судового засідання Бойко А.В.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовна заява мотивована тим, що шлюбні відносини між сторонами припинилися у липні 2019 року, між подружжям відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя.

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 19.05.2021 року провадження у справі відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 22.06.2021 року.

У судовому засіданні 22.06.2021 року було задоволено клопотання відповідача та відкладено розгляд справи з метою ознайомлення та підготовки відзиву на позов, до 22.07.2021 року.

До суду 06.07.2021 року надійшла заява ОСОБА_2 про надання строку на примирення, відповідно до якого просив надати сторонами строк у 6 місяців, оскільки відповідач робить вклад в сімейний бюджет у вигляді аліментів та подарунків. Відповідач хоче, щоб їх син ріс в повноцінній сім`ї.

Також ОСОБА_2 06.07.2021 року подав до суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 про визнання автомобіля особистою приватною власністю.

Від представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 20.07.2021 року надійшли заперечення на заяву про надання строку на примирення, які мотивовані тим, що відповідач не сплачує аліменти, не бере участь в житті сина. Сторони з липня 2019 року проживають окремо, відповідач нічого не намагався змінити за весь час.

Розгляд справи у судовому засіданні 22.07.2021 року було відкладено, у зв`язку з задоволенням однойменної заяви відповідача, наступне засідання призначено на 05.08.2021 року.

У судовому засіданні 05.08.2021 року розглянуто питання про прийняття зустрічного позову та ухвалою від 05.08.2021 року повернуто зустрічну позовну заяву заявнику.

ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 підтримали заявлені позовні вимоги та просили задовольнити.

ОСОБА_2 просив задовольнити заяву про надання строку на примирення.

Щодо заяви відповідача про надання строку на примирення, суд відзначає наступне.

Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Отже, суд вважає недоцільним надання сторонам строку для примирення.

Крім того, варто відзначити, що відзначення відповідача про необхідність сина рости в повноцінній сім`ї не впливає на вирішення питання про примирення, оскільки шлюб є добровільною згодою жінки та чоловіка, а батьки піклуються про своїх дітей незалежно від того перебувають вони у шлюбі чи ні.

З огляду на вищевикладене, суд відмовляє у задоволенні заяви ОСОБА_2 про надання часу на примирення.

Дослідивши матеріали, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у шлюбі з 29 серпня 2015 року, шлюб зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районні Одеського міського управління юстиції, актовий запис №2066 від 29 серпня 2015 року, що вбачається з свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_4 , про що свідчить свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, тому що родина фактично розпалася і її відновлення неможливо, при обставинах, зазначених позивачем, так у позивача відсутні які-небудь почуття до відповідача, їх шлюбний союз фактично розпався, на примирення ОСОБА_5 не згодна, а також той факт, що один з подружжя або обоє мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту.

Одночасно, суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть, відповідач мешкає окремо за іншою адресою протягом 1,5 роки, що визнає сам відповідач.

Шлюб це сімейний добровільний та рівноправний союз жінки та чоловіка, їх спільність, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану та спрямований на створення сім`ї.

Добровільність шлюбу одна з основних його засад.

Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз сім`ю шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

За ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Як вбачається з пояснень позивача зазначеної вільної згоди між сторонами по справі не має.

Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Примушування значить добиватися певної поведінки від особи за допомогою фізичного або психічного насильства.

Закріплені у законодавстві права дружини та чоловіка на повагу до своєї індивідуальності є засобом захисту психологічно слабшого у шлюбі від психічного диктату чи навіть агресії дружини, чоловіка або іншої особи. Воно схиляє до толерантності, терпимості у шлюбі, спрямовує кожного з них на спокійне, інтелігентне залагодження колізії індивідуальних рис характеру, життєвих звичок.

Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них.

У ході розгляду справи, судом була перевірена наявність відповідних підстав для розірвання шлюбу, суд переконався у дійсному волевиявленні позивача.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки було встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, що має істотне значення.

Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

З матеріалів справи вбачається, що сім`я розпалась, позивач наполягає на розірванні шлюбу, шлюб носить формальний характер. Подальше сумісне проживання суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Тому, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 76-81, 206, 258, 263, 265, 266 ЦПК України, ст.ст. 110, 112, 113, 114 СК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про надання строку на примирення залишити без задоволення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районні Одеського міського управління юстиції, актовий запис №2066 від 29 серпня 2015 року.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вважати розірваним у день набрання чинності цим рішенням.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Апеляційна скарга подається через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 06.08.2021 року.

Суддя В.Я. Бондар