Справа № 754/2818/18
У Х В А Л А

Іменем України

24 березня 2021 року м. Київ

Деснянський районний суд міста Києва

під головуванням судді Бабко В.В.

за участю секретаря судового засідання Івченка В.А.

за участю представників скаржника - адвоката Чучковської А.В.

за участю держаного виконавця Вахрушової Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Державний виконавець Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на дії державного виконавця, суд -

В С Т А Н О В И В:

Скаржник ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця Деснянського районного відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Вахрушевої Р.М.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 18.02.2021 призначено скаргу до розгляду.

Скаржник обґрунтовує скаргу тим, що судовим наказом Деснянського районного суду міста Києва від 03.03.2018 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 02 березня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття; стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 176,20грн; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані по складанню заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей в розмірі 4000грн. 26.03.2018 державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Шолох Ганною Сергіївною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №56038299, на підставі судового наказу №754/2818/18 виданим Деснянським районним судом міста Києва 03.03.2018. 14.11.2018 державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Стрепетовою Олександрою Сергіївною винесено постанову про передачу виконавчого провадження за місцем проживання боржника до Першого приморського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області. 30.09.2020 державним виконавцем Першого приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Вітріченком Ігорем Андрійовичем винесено постанову про передачу виконавчого провадження №56038299 до Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). З моменту передачі (направлення) матеріалів виконавчого провадження №56038299 до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з листопада 2018 по вересень 2020 року аліменти повинні бути нараховані не з урахуванням розмірів середньомісячної заробітної плати в Одеській області, а з урахуванням розмірів середньомісячної заробітної плати по місту Києву, де боржник був зареєстрований, де перебувало його нерухоме майно та де він проживав. Ознайомившись із зазначеним розрахунком скаржнику стало відомо про числення арифметичні помилки, які призвели до безпідставного суттєвого заниження розміру аліментів та суми заборгованості по них на 25829,99грн. Отже, за проведеного самостійного розрахунку та співставлення розрахунків з даними державного виконавця різниця в розмірі аліментів, обрахованих до даних управлінь статистики та даних з розрахунку державного службовця вбачається різниця в розмірі 25829,99грн, звідси загальний розмір заборгованості по сплаті аліментів за період з 03.03.2018 по листопад 2020 року становить 46266,80грн. Скаржник вважає, що наказ Деснянського районного суду м.Києва про стягнення аліментів повинен виконуватися з суровим дотриманням вимог закону. А тому наведені вище арифметичні помилки є неприпустимим та свідчать про недбале ставлення державного виконавця до виконання своїх службових обов`язків, що напряму порушує майнові права неповнолітніх, дітей, адже аліменти є власністю саме дітей. Особливо слід звернути увагу на те, що такий розрахунок виготовлювався більше двох місяців, а тому державний виконавець мав достатньо часу для перевірки своїх розрахунків. У зв`язку з викладеним скаржник просить суд визнати дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вахрушевої Р.М. щодо складання розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за період з 02.03.2018 по 11.11.2020 у межах ВП № 56038299 неправомірними та скасувати зазначений розрахунок; стягнути з Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 шляхом списання коштів з відповідного рахунку судові витрати, пов`язані з розглядом цієї справи.

Представник скаржника - адвокат Чучковська А.В. в судових засідання підтримала скаргу, 24.03.2021 до суду надійшла заява про розгляд скарги за відсутності скаржника та представника скаржника, просили суд визнати дії державного виконавця протиправними.

Державний виконавець Вахрушева Р.М. 17.03.2020 в судовому засіданні заперечувала проти скарги, надала суду пояснення відповідно до яких зазначила, що в виконавчому провадженні №56038299 державний виконавець виконав вимоги Закону України «Про виконавче провадження». На інші судові засідання державні виконавці, в судові засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомила.

Згідно із ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, дослідивши виконавче провадження, вислухавши учасників скарги, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що скаргу необхідно задовольнити з таких підстав.

Судом встановлені та підтверджені матеріалами справи наступні факти та їх правовідносини.

Судовим наказом Деснянського районного суду міста Києва від 03.03.2018 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 02 березня 2018 року і до досягнення дітьми повноліття; стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 176,20грн; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані по складанню заяви про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей в розмірі 4000грн.

26.03.2018 державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Шолох Ганною Сергіївною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №56038299, на підставі судового наказу №754/2818/18 виданим Деснянським районним судом міста Києва 03.03.2018.

21.06.2018 державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Нефедовою Олександрою Сергіївною винесено постанову про арешт майна боржника.

05.10.2018 державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Стрепетовою Олександрою Сергіївною винесено постанову про зняття арешту з майна, так як станом на 05.10.2018 заборгованість зі сплати аліментів погашена в повному обсязі.

05.10.2018 державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Стрепетовою Олександрою Сергіївною винесено постанову про скасування заходів примусового виконання.

26.10.2018 року на адресу Деснянського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві надійшла заява боржника ОСОБА_2 , в якій він вказує на те, що проживає в АДРЕСА_1 , а тому просить передати виконавче провадження до Першого Приморського відділу ДВС м.Одеса ГТУЮ в Одеській області, так як змоги приїзджати на виклики державного виконавця до м.Києва він не має.

14.11.2018 державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Стрепетовою Олександрою Сергіївною винесено постанову про передачу виконавчого провадження за місцем проживання боржника до Першого приморського відділу ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області.

20.11.2018 державним виконавцем Першого Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Тєлєуца Лілією Юріївно винесено постанову про прийняття виконавчого провадження.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 15.11.2018 визнано неправомірними дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Стрепетової Олександри Сергіївни щодо передачі виконавчого провадження №56038299 до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м.Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області; скасовано постанову державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м.Київ Головного територіального управління юстиції у м.Києві Стрепетової Олександри Сергіївни від 14.11.2018 року про передачу виконавчого провадження №56038299 до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м.Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області; визнано неправомірними дії державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м.Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Тєлєуца Лілії Юріївни щодо прийняття виконавчого провадження №56038299; скасовано постанову державного виконавця Першого Приморського відділу державної виконавчої служби м.Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Тєлєуца Лілії Юріївни від 20.11.2018 року про прийняття виконавчого провадження №56038299.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 03.12.2019 стягнуто з Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м. Київ Головного територіального управління юстиції у м. Києві на користь ОСОБА_1 шляхом списання коштів з відповідного рахунку, витрат на правову допомогу в розмірі 5000грн.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 30.01.2020 апеляційну скаргу державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Васильченка Михайла Михайловича на ухвалу Деснянського районного суду міста Києва від 15.11.2018 визнано неподаною та повернуто.

30.09.2020 державним виконавцем Першого приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Вітріченком Ігорем Андрійовичем винесено постанову про передачу виконавчого провадження №56038299 до Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

12.10.2020 головним державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) винесено постанову про прийняття виконавчого провадження.

02.11.2021 представником стягувача ОСОБА_1 - адвокатом Чучковською А.В. подано до Деснянського РВДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) заяву про складення довідки-розрахунку заборгованості по аліментах та вчинення іших дій.

05.02.2021 державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вахрушевою Радою Миколаївною винесено постанову про арешт коштів боржника.

08.02.2021 державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вахрушевою Радою Миколаївною винесено постанову про зняття арешту з коштів.

11.02.2021 державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вахрушевою Радою Миколаївною винесено постанову про скасування заходів примусового виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно із ст. 3 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальним законом, що регулює виконання рішень судів, інших органів (посадових осіб).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 2 Закону України «Про виконавче провадження» регламентує, що виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

Згідно ч.1 ст.24 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Відповідно до ч.1,3 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частки від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця, а також проводити індексацію розміру аліментів відповідно до частини першої цієї статті. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником; надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби;закінчення виконавчого провадження.

Дослідивши матеріали виконавчого провадження №56038299, судом установлено, що державним виконавцем з моменту направлення матеріалів виконавчого провадження №56038299 до Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з листопада 2018 по вересень 2020 року аліменти нараховані з урахуванням розмірів середньомісячної заробітної плати в Одеській області.

Однак, ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Отже, при складенні розрахунку зі сплати аліментів від 11.11.2020 у виконавчому провадженні № 56038299 державний виконавець зазначає розмір доходу середньої заробітної плати працівника для місцевості Одеської області, що не відповідає відомостям з сайту Головного управління статистики у м. Києві та Головного управління статистики у Київській області, що призвело до зменшення розміру аліментів.

Крім того в матеріалах виконавчого провадження відсутні документи відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», з яких державний виконавиць міг би встановити місце проживання боржника в м.Одеса.

Стаття 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачає, що визначення термінів: місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Документи, до яких вносяться відомості про місце проживання, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист (ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на суд, захищене ст. 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін ( "Горнсбі проти Греції" (Hornsby V. Greece), від 19.03.1997, п. 40, Reports of Judgments and Decisions 1997-11). Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці без неналежних затримок (у справі "Фуклев проти України", заява N 71186/01). На державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці ( "Чіжов проти України" п. 40).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за період з 02.03.2018 по 11.11.2020 у межах ВП №56038299, складений державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вахрушевої Р.М., порушує майнові права неповнолітніх дітей, а дії Державного виконавця не відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», оскільки розрахунок має арифметичні помилки, які призвели до безпідставного суттєвого заниження розміру аліментів, а тому скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст. 137 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частини 1-3 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою.

Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом (професійна правнича допомога) робіт; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг; ціною позову та значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи та репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог співмірності, за клопотанням іншої сторони, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Зокрема, Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору (ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору №14 про надання професійної правничої допомоги від 12.02.2022 ОСОБА_1 уклала договір з Адвокатським Об`єднанням «Чучковським» в особі директора Чучковської Ольги Вячеславівни, що діє на підставі Статуту.

На підтвердження витрат на правничу допомогу скаржником надано додаткову угоду №1 до договору №14 від 12.02.2021, акт рахунку №1 від 18.03.2021, квитанція N 7710 від 18.03.2021 в розмірі 8000грн.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Статей 452 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги покладаються судом на заявника, якщо постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника.

Враховуючи викладене, відповідно до статей 133, 452 ЦПК України, беручі до уваги задоволення скарги, суд вважає, що слід стягнути з Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 , шляхом списання коштів з відповідного рахунку, витрати на правову допомогу в розмірі 8000грн та 908грн судового збору на користь держави.

Керуючись статтями 247, 258-260, 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Державний виконавець Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на дії державного виконавця - задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вахрушевої Р.М. щодо складання розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за період з 02.03.2018 по 11.11.2020 у межах ВП №56038299.

Скасувати розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за період з 02.03.2018 по 11.11.2020 у межах ВП №56038299, складений державним виконавцем Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вахрушевої Р.М.

Стягнути з Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь держави судовий збір в розмірі 908,00грн.

Стягнути з Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на користь ОСОБА_1 , шляхом списання коштів з відповідного рахунку, витрати на правову допомогу в розмірі 8000грн.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення через Деснянський районний суд міста Києва.

Повний текст ухвали складено та підписано 24.03.2021.

Суддя В.В.Бабко