Справа № 574/669/20 Провадження №2/574/67/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2021 року м. Буринь

Буринський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Куцана В.М.

з участю секретаря судового засідання Кошелєвої Н.В.

в присутності

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Буринського районного суду, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права на користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом мотивуючи тим, що вона є власником квартири, розташованої по АДРЕСА_1 . За цією адресою значаться зареєстрованими, в тому числі, її син ОСОБА_2 , який більше 10 років тому виїхав на постійне місце проживання до Російської Федерації. На неодноразові прохання знятися з реєстрації останній не звертає уваги, але це впливає на її права в отриманні субсидії та тягне додаткові фінансові витрати. Вважає, що відповідач втратив право на проживання в даній квартирі.

Ухвалою суду від 31.08.2020 року провадження у даній справі було відкрите та призначене судове засідання для розгляду справи по суті на 03.11.2020 року о 09 год. 00 хв. за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні Буринського районного суду Сумської області з викликом сторін.

Відповідач ОСОБА_2 в задоволенні позову не заперечував, просив справу розглянути без його участі про що повідомив суд письмовою заявою.

Свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , кожна окремо, підтвердили, що відповідач близько 10 років не проживає в квартирі позивачки, добровільно виїхавши на постійне місце проживання до Російської Федерації.

Вислухавши покази свідків, дослідивши обставини справи, надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків.

Частиною 4 статті 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що позивачці на праві власності належить квартира, розташована по АДРЕСА_1 , що вбачається з копії свідоцтва про право власності на житло, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, копією паспорта позивачки, (а.с.5-6,14-15).

З довідки Буринської міської ради вбачається, що за вищевказаною адресою значиться зареєстрованим, в тому числі, ОСОБА_2 (відповідач по справі), що також підтверджується довідкою депутата Буринської міської ради Ільченко Н.С. (а.с.7-8).

Між тим, встановлено, що ОСОБА_2 більше 10 років не користується та не проживає в квартирі за вищевказаною адресою, виїхавши на постійне місце проживання до Російської Федерації та не є його співвласником, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

В силу ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 2 ст.405 цього Кодексу встановлено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.10 своєї постанови від 02.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням, необхідно з`ясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 в добровільному порядку виїхав з квартири і вже більше десяти років не проживає в ній і не несе будь-яких витрат на її утримання та на оплату витрат по оплаті житлово-комунальних послуг.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що останній втратив право на користування житловим будинком, у зв`язку з чим вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Таким чином, керуючись 2, 3, 5, 7, 10, 12, 13, 23, 258, 178, 259, 265, 268, 279, 354 ЦПК України, ст.ст.391,405 ЦК України, ст.ст.150 ЖК Української РСР, суд -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права на користування житловим приміщенням задовольнити повністю.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) у користуванні квартирою АДРЕСА_2 шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Буринський районний суд (а з початком функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Сумського апеляційного суду) шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:

Повний текст рішення виготовлений 26.02.2021 року