____________________________________________________________________________________________________
Справа № 947/7272/21
Провадження № 2/947/2116/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.08.2021 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Васильків Олени Василівни,

секретаря судового засідання - Белінської Ганни Сергіївни,

розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, місце проживання: АДРЕСА_2 ) про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

І. ПРОЦЕДУРА

04.03.2021 року позивач ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай" звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 кошти в розмірі 66764,29 грн. шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, та судовий збір в розмірі 2270,00 грн.

Позов пред`явлено на підставі Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Ухвалою від 15.03.2021 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

З рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що ОСОБА_2 отримала ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву з додатками 02.04.2021 року.

23.04.2021 року відповідач ОСОБА_2 подала до суду заяву про надання додаткового строку для подання відзиву.

17.05.2021 року до суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву.

02.06.2021 року до суду надійшло клопотання про залучення до участі у справі правонаступника позивача, подане адвокатом Капля А.С., яка діє в інтересах ФОП ОСОБА_1 , в якому адвокат просить залучити до участі у справі №947/7272/21 ФОП ОСОБА_1 як правонаступника позивача.

Ухвалою суду від 11.06.2021 року замінено позивача по справі Товариство з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Ю.Ес.Ай" його правонаступником фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідно до ч. 5 ст. 274 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

В своїх рішеннях, Європейський суд з прав людини зазначає, що право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, а тому можливе вирішення спору по суті.

На підставі викладеного суд вважає можливим розглянути справу по суті.

ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ

В позовних вимогах позивач посилається на те, що 30.01.2019 року між ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай" та ОСОБА_2 було укладено Договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс) АО/0303000, забезпечений транспорт «Huyndai», державний номер НОМЕР_2 .

29.11.2019 року о 13:38 в м. Одесі по вул. Пушкінській сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю транспортного засобу «Huyndai», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу «BMW», державний номер НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_3 . Внаслідок вказаної ДТП автомобіль «BMW», державний номер НОМЕР_3 , було пошкоджено з вини відповідача.

Виконуючи взяті на себе зобов`язання по договору страхування, ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай" здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 66764,29 грн., внаслідок чого, з урахуванням того, що ОСОБА_2 залишила місце ДТП, у ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай" виникло право регресної вимоги до відповідача. Погашення заборгованості з боку відповідача в добровільному порядку проведено не було, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

17.05.2021 року до суду надійшов відзив відповідача, відповідно до якого ОСОБА_2 заперечує проти задоволення позову та зазначає, що не оспорює факт правомірності притягнення її до адміністративної відповідальності, та не оспорює факт настання страхового випадку, а також те, що вона дійсно покинула місце ДТП, але ОСОБА_2 наполягає, на тому, що сприяла встановленню обставин ДТП, та сама звернулась до поліції з повідомленням про ДТП, заходи по пошуку відповідача працівниками поліції не здійснювалися. Тобто в її діях був відсутній намір приховати факт настання та обставин ДТП. Відповідач наполягає на тому, що сам по собі факт залишення місця ДТП не може бути основою ухвалення рішення, а залишення місця ДТП не дає страховику безумовного права на отримання регресного відшкодування.

А тому в даному випадку застосування норм п.п. «в» п. 38.1.1. п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є необґрунтованим та помилковим.

Крім того, відповідач ставить під сумнів проведення платежів ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ." та вважає надані до позову платіжні доручення неналежним доказом здійснення перерахунку грошей. Таким чином ОСОБА_2 , вважає, що позовні вимоги до задоволення не підлягають.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ

29.11.2019 року о 13 годині 38 хвилин ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Huyndai», державний номер НОМЕР_2 , по вул. Пушкінська в м. Одеса, не дотрималась безпечного інтервалу, в результаті чого скоїла наїзд на автомобіль «BMW», державний номер НОМЕР_3 . За таких обставин, в результаті дорожньо-транспортної пригоди транспорті засоби отримали механічні пошкодження, а ОСОБА_2 порушила п. 13.1 «Правил дорожнього руху» України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 КУпАП.

28.12.2019 року постановою судді Київського районного суду м. Одеси Чванкіна С.А., справа № 947/31445/19, ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено адміністративне стягнення в розмірі 340,00 грн. /а.с.6/.

Відповідно до ст. 124 КУпАП, Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

28.12.2019 року постановою судді Київського районного суду м. Одеси Чванкіна С.А., справа № 947/31445/19, ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 122-4 КпАП України та накладено адміністративне стягнення в розмірі 255,00 грн /а.с.7/.

Відповідно до ст. 122-4 КУпАП, залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від одного до двох років, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

На момент скоєння ДТП відповідач мала діючий поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/0303000 від 30.01.2019 року, страхова компанія ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ.", франшиза 1000,00 грн. /а.с. 8/.

Власником пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «BMW», 2018 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_3 , є ОСОБА_3 , що вбачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 16.02.2019 року /а.с.14-15/.

05.12.2021 року ОСОБА_3 звернувся до ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай" із повідомленням про ДТП /а.с. 9/ та із заявою про виплату страхового відшкодування /а.с. 10/.

При цьому, у ОСОБА_3 був укладений договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності водія та від нещасного випадку з водієм та пасажирами на транспорті (КАСКО) № 28-1505-19-00018 від 15.02.2019 року з ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" /а.с. 17-18/.

Згідно із рахунком-фактурою № 852990 від 26.12.2019 року виданим ДП ТОВ «Емералд» фірма «Емералд Моторс», вартість відновлюваного ремонту транспортного засобу «BMW», реєстраційний номер НОМЕР_3 , склала 67764,29 грн /а.с. 16/.

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування від 09.01.2020 року, затвердженого начальником Управління врегулювання збитків регіональної мережі та корпоративних клієнтів ПАТ "СК "Українська страхова група", вартість матеріального збитку згідно з умовами договору страхування становить 67764,29 грн, сума страхового відшкодування 63641,58 грн, безумовна франшиза (0,50%) - 4122,71 грн /а.с. 20/.

Виконуючи взяті на себе зобов`язання по договору страхування, на підставі страхового акту №ПСКА-10202 від 09.01.2020 року/а.с. 21/ ПАТ "СК "Українська страхова група" виплатило ОСОБА_3 страхове відшкодування в розмірі 63641,58 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 414 від 10.01.2020 року /а.с. 22/.

21.01.2020 року ПАТ "СК "Українська страхова група" звернулося до ТДВ "СК "Ю.Ес.Ай" з заявою на виплату (страхового) відшкодування в розмірі 63641,58 грн. /а.с. 24/.

Згідно розрахунку страхового відшкодування, затвердженого начальником відділу розрахунку матеріального збитку ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ.", розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті ОСОБА_3 становить 4122,71 грн. /а.с. 28/.

Згідно розрахунку страхового відшкодування (відшкодування в порядку регресу), затвердженого начальником відділу розрахунку матеріального збитку ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ.", розмір страхового відшкодування, що підлягає виплаті ПАТ "СК "Українська страхова група", становить 62641,58 грн., безумовна франшиза 1000,00 грн. /а.с. 29/.

Відповідно до страхового акту № 19.59.0 від 05.04.2020 року прийнято рішення про виплату страхового відшкодування згідно договору страхування № АО 0303000 від 30.01.2019 ОСОБА_3 у розмірі 4122,71 грн. /а.с. 30/

Відповідно до страхового акту № 19.59.0/1 (відшкодування в порядку регресу) від 19.02.2020 року прийнято рішення про виплату страхового відшкодування згідно договору страхування № АО 0303000 від 30.01.2019 ПАТ "СК "Українська страхова група" у розмірі 62641,58 грн. /а.с. 31/.

З матеріалів справи вбачається, що ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ." перерахувало ОСОБА_3 кошти в розмірі 4122,71 грн, що підтверджується платіжним дорученням №4986 від 02.04.2020 року /а.с.32/, а також перерахувало ПАТ "СК "Українська страхова група" - 62641,58 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №4987 від 02.04.2020 року, №5078 від 03.04.2020 року та №5154 від 06.04.2020 року /а.с.33-35/.

IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ

Суд зазначає, що спірні правовідносини регламентуються положеннями Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст.1191 ЦК України.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно із підпунктом«в`підпункту 38.1.1. пункту 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником.

В підпункті 33.1.4. пункту 33.1.статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказано, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страховоговідшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настаннядорожньо-транспортноїпригоди, письмовонадати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правовоївідповідальностіповідомленняпро дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

За змістом ч. 2 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

За правилами статті 36 Закону України «Про страхування», страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ

Матеріали справи не містять доказів, які були б відхилені судом.

Таким чином, судом встановлено наявність вини відповідача ОСОБА_2 в скоєнні ДТП, самовільне залишення відповідачем місця ДТП, та здійснення ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ." страхового відшкодування власнику пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля «BMW», державний номер НОМЕР_3 , та страхового відшкодування (відшкодування в порядку регресу) ПАТ "СК "Українська страхова група", що в свою чергу, на підставі підпункту "в" підпункту 38.1.1. пункту 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», є підставою для звернення з позовними вимогами щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд бере до уваги постановуКиївського районного суду м. Одеси від 28.12.2019 року по справі № 947/31451/19, про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4 КпАП України та накладення на неї адміністративного стягнення в розмірі 255,00 грн, що була залишена без змін постановою Одеського апеляційного суду від 20.01.2021 року.

Відповідно до постанови Київського районного суду м. Одеси від 28.12.2019 року після скоєної ДТП ОСОБА_2 самостійно не викликала працівників патрульної поліції, не залишила транспортний засіб для подальшої фіксації ДТП, визначення орієнтирів та положення транспортних засобів на проїзній частині, навіть не залишила контактних даних для подальшого зв`язку з потерпілою стороною та працівниками патрульної поліції. Судом також не було прийняте до уваги твердження ОСОБА_2 , що вона покинула місце ДТП через стан свого здоров`я, оскільки одразу після ДТП, ОСОБА_2 продовжила рух на цьому ж самому транспортному засобі, на якому і скоїла ДТП, не враховуючи, що знаходиться за кермом транспортного засобу, який є джерелом підвищеної небезпеки та погано себе почуває, що могло призвести до негативних наслідків. В даному випадку, ОСОБА_2 слід було викликати працівників патрульної поліції та повідомити про факт ДТП, залишити свій транспортний засіб та терміново викликати швидку, чого нею належним чином зроблено не було.

В постанові Одеського апеляційного суду від 20.01.2021 року зазначено, що в судовому засіданні потерпіла пояснила, що ОСОБА_2 повідомила поліції про ДТП лише в 17 годині, після того як потерпіла її розшукала та розмовляла з нею. Відсутні відомості про стан, який не давав можливості ОСОБА_2 зупинитись. При цьому, ОСОБА_2 не скористалась можливістю викликати швидку допомогу. Після скоєної ДТП не повідомила про нього працівників патрульної поліції, не залишила транспортний засіб для подальшої фіксації ДТП, визначення орієнтирів та положення транспортних засобів на проїзній частині, не залишила контактних даних для подальшого зв`язку з потерпілою стороною та працівниками патрульної поліції.

Згідно із ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У відповідності до зазначених положень ЦПК України, вищевказані обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, залишення відповідачем місця вищевказаної ДТП, а також винність відповідача у вчиненні цієї ДТП, не підлягають доказуванню в ході розгляду даної цивільної справи.

Відповідно до вимог п.2.10 «а» Правил дорожнього руху України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний, зокрема, негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Таким чином, пункт 2.10 ПДР, передбачає безумовний обов`язок водія залишатися на місці пригоди, а обставини залишення місця пригоди, на які посилається ОСОБА_2 , не передбачені чинним законодавством як такі, що надавали право на залишення місця ДТП.

З огляду на вище наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування приписів п.п. «в» п. 38.1.1. п. 38.1.ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Суд не бере до уваги доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, про те, що сам по собі факт залишення місця дорожньо-транспортної пригоди не є підставою для пред`явлення регресного позову, з покликанням, зокрема, на постанову Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі №6-284цс15, оскільки у ній йдеться про факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку (п.п. «ґ» п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»), а не щодо обставин, які стали підставою для подання даного позову, а саме залишення водіями місця ДТП (п.п. «в» п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 цього Закону).

Враховуючи наведені положення закону та встановлені судом обставини справи, зокрема те, що відповідач ОСОБА_2 , яка спричинила дорожньо-транспортну пригоду, самовільно залишила місце пригоди, за що була притягнута до адміністративної відповідальності, у позивача на підставі п.п. «в» п.п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виникло право вимоги до відповідача в порядку регресу.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Що стосується платіжних доручень доданих позивачем до позовної заяви в якості підтвердження здійснення розрахунків зі страхової компанією та потерпілим, то суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 1.3 Глави 1 Постанови НБУ № 22 від 21.01.2004 року «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті», платіжне доручення - розрахунковий документ, що містить письмове доручення платника обслуговуючому банку про списання зі свого рахунку зазначеної суми коштів та її перерахування на рахунок отримувача.

За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З урахуванням задоволення позовних вимог сума сплаченого при поданні позовної заяви судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 76-83, 141, 206, 263-265, 274-279, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 509, 530, 625, 1191 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, місце проживання: АДРЕСА_2 ) про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, місце проживання: АДРЕСА_2 )на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) шкоду, заподіянувнаслідок дорожньо-транспортної пригодиу розмірі 66764,29грн. /шістдесят шість тисяч сімсот шістдесят чотири гривні29 копійок/.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП невідомий, місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 )судовий збір у розмірі 2270,00 грн. /дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 копійок/.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги можуть бути подані через Київський районний суд м. Одеси.

Суддя Васильків О.В.