Ухвала

16 березня 2021 року

м. Київ

справа № 185/2013/20

провадження № 61-18232ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н.Ю. (суддя-доповідач), Осіяна О.М., Білоконь О. В.,

розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року у справі за позовом акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року АТ «Ідея Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2020 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року, задоволено позовні вимоги АТ «Ідея Банк».

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором від 18 травня 2012 року № 910.15104, станом на 25 лютого 2020 року в сумі 73 794,05 грн, яка складається з наступного: основний борг 0 грн; прострочений борг 42 975,74 грн; прострочені проценти 7 147,71 грн; строкові проценти 180,74 грн; нарахована плата за обслуговування кредиту 0 грн.; прострочена плата за обслуговування кредиту 0 грн.; пеня за несвоєчасне погашення платежів 11 993,77 грн; інші штрафні санкції 11 496,09 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У грудні 2020 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 червня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 21 грудня 2020 року касаційну скаргу було залишено без руху і надано строк для усунення недоліків щодо підтвердження поважності пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень, зазначення підстав касаційного оскарження, передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду від 09 лютого 20201 року заявнику продовжено строк на усунення недоліків касаційної скарги.

У березні 2021 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 21 грудня 2020 року, з яких вбачається, що недоліки усунуто заявником.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове судове рішення.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 1 частини шостої, частини дев`ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Ціна позову у даній справі становить 73 794,05 грн, яка станом

на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270,00 грн * 100 = 227 000,00 грн), а тому зазначена справа є малозначною у силу вимог закону.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали містять посилання на випадки, передбачені підпунктами б), в) пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню: якщо справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи. Заявник стверджує, що обставини, встановлені у справі № 185/2013/20, мають значення при розгляді справи № 185/8509/19 за позовом ОСОБА_1 до АТ «Ідея Банк» про визнання припиненим договору застави та скасування обтяження, оскільки вказані справи стосуються питання належного виконання ОСОБА_1 обов`язків за кредитним договором від 18 травня 2012 року № 910.15104.

Аналіз викладених заявником обставин дає підстави для висновку про те, що ОСОБА_1 позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженими судовими рішеннями, при розгляді іншої справи, справа має виняткове значення для заявника (підпункти «б», «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України), а тому судові рішення у справі підлягають касаційному оскарженню.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 21 лютого 2019 року у справі № 404/2385/16-ц, провадження № 61-21168св18 від 07 листопада 2018 року у справі № 0907/2-7453/2011, провадження № 61-6321св18, від 21 серпня 2018 року у справі № 288/1361/15-ц, провадження № 61-4212св18, від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц, провадження № 61-517св18, від 09 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження № 14-131цс19, у постанові Верховного Суду України від 16 серпня 2017 року у справі № 6?2667цс16 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

Керуючись статтями 390, 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області цивільну справу № 185/2013/20 за позовом акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 19 квітня 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян