Ухвала

03 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 641/5616/20

провадження № 61-11536ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,

розглянувши касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Калиниченка Олександра Володимировича на рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 08 лютого 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 26 травня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Моторімпекс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Моторімпекс» Пиріжок Євгеній Сергійович, про визнання протиправними наказів про застосування дисциплінарного стягнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив: визнати незаконним та скасувати наказ Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Моторімпекс» (далі - ТОВ «ВП «Моторімпекс») від 22 червня 2020 року № 19-ОС про притягнення його до дисциплінарної відповідальності та оголошення йому догани; визнати незаконним та скасувати наказ ТОВ «ВП «Моторімпекс» від 24 червня 2020 року № 20-ОС про звільнення його - оператора верстатів з програмним керуванням - з роботи на підставі пункту 3 частини першої статті 40 Кодексу законів про працю України у зв`язку із систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку; поновити його на посаді оператора верстатів з програмним керуванням (табельний номер 11) ТОВ «ВП «Моторімпекс» з 24 червня 2020 року; стягнути з ТОВ «ВП «Моторімпекс» на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 25 червня 2020 року по дату винесення судового рішення в цій справі.

Рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 08 лютого 2021 року в задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Харківського апеляційного суду від 26 травня 2021 року (повний текст якої складено 07 червня 2021 року) апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Калиниченка О. В. залишено без задоволення, а рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 08 лютого 2021 року - без змін.

08 липня 2021 року, тобто з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження, представник ОСОБА_1 - адвокат Калиниченко О. В. подав засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 08 лютого 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 26 травня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 20 липня 2021 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 08 лютого 2021 року та постанови Харківського апеляційного суду від 26 травня 2021 року, касаційну скаргу залишено без руху та надано строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме - заявнику необхідно було доплатити судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 1 681,60 грн, і роз`яснено заявникам про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, за ідентифікатором поштового відділення 702, заявник отримав зазначену ухвалу 26 липня 2021 року.

На виконання вимог вказаної ухвали до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків, які заявником подані засобами поштового зв`язку до Верховного Суду 27 липня 2021 року. Вимоги ухвали заявником виконано.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційна скарга подана на підставі пунктів 1, 3 частини другої статті 389 ЦПК України.

На обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень представник ОСОБА_1 - адвокат Калиниченко О. В. вказав, що суди попередніх інстанцій не врахували правових висновків, викладених в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного цивільного суду від 25 червня 2018 року у справі № 714/395/17, від 22 липня 2019 року у справі № 363/4221/16-ц, від 07 вересня 2020 року у справі № 761/20961/19 та в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 452/970/17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України). Крім того, відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування частини шостої статті 18 Закону України «Про охорону праці», частини першої статті 8 Закону України «Про зайнятість населення» та пунктів 2.3, 2.6 Положення про професійне навчання працівників на виробництві, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України та Міністерства освіти і науки України від 26 березня 2001 року № 127/151, у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Оскільки наведені доводи касаційної скарги викликають необхідність їх перевірки, то слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.

Керуючись статтями 389, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Калиниченка Олександра Володимировича на рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 08 лютого 2021 року та постанову Харківського апеляційного суду від 26 травня 2021 року.

Витребувати з Комінтернівського районного суду міста Харкова цивільну справу № 641/5616/20 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Моторімпекс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Моторімпекс» Пиріжок Євгеній Сергійович, про визнання протиправними наказів про застосування дисциплінарного стягнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 06 вересня 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко