Справа № 635/3353/17
Провадження по справі № 2/635/1533/2021
19 липня 2021 року сел. Покотилівка Харківського району Харківської області
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Бобко Т.В.,
секретар судового засідання Полоз М.М.,
учасники справи:
представник позивача ОСОБА_2 ,
відповідач ОСОБА_3 ,
відповідач ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про виділ в натурі частки майна, що знаходиться у спільній частковій власності та визначення порядку користування земельною ділянкою,-
Короткий зміст позовних вимог та доводів позивача.
В обґрунтування заяви посилався на те, що станом на 05 серпня 2013 року житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 09 липня 2013 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавінда Н.О., зареєстрованого в реєстрі за №3423, належав ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 09 грудня 2016 року визначені частки ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності на вказаний житловий будинок по 1/3 частині кожному. Зазначене домоволодіння знаходиться на земельній ділянці площею 0,1366 га та складається з житлового будинку літ. «А-1», житловою площею 60,30 кв.м., загальною площею 84,10 кв.м., та надвірних будівель та споруд: літньої кухні літ. Б, сараю літ. В, гаража літ. Г, вбиральні літ. Д, огорожі №1,2, колонки літ. К. Жодної домовленості з приводу розподілу зазначеного домоволодіння між співвласниками немає. Відповідачі ухиляються від добровільного розподілу вказаного вище домоволодіння. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №1223535/5257/5258, складеного 18 березня 2019 року, судовим експертом Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса Мацак Н.А. на підставі результатів проведеного обстеження, виходячи з розташування і розмірів житлового будинку, запропонований на розгляд суду один варіант розподілу житлового будинку в натурі та один варіант порядку користування земельною ділянкою між співвласниками. Експерт прийшов до висновку про технічну можливість розподілу вищевказаного житлового будинку з надвірними будівлями між співвласниками, надав єдиний можливий варіант такого розподілу з незначним відступом від ідеальних часток співвласників, виходячи з фактичного порядку користування, який складався між співвласниками, місця розташування та розміру приміщень, технічної характеристики будинку, економічної життєдіяльності та функціонального призначення, такий поділ є справедливим для вирішення спору та враховує баланс інтересів кожного зі співвласників. Позивача влаштовує запропонований експертом варіант розподілу житлового будинку та варіант порядку користування земельною ділянкою.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Крім того зазначила, що всі переобладнання, які необхідно здійснити у зв`язку з розподілом домоволодіння, в тому числі в частині, що виділяється відповідачам, позивач ОСОБА_1 готовий провести за свій рахунок за наявності всіх дозволів, необхідних для проведення таких переобладнань, які він має намір отримати після ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки проектну документацію на здійснення зазначених в експертизі переобладнань, в тому числі на обладнання квартр самостійними системами опалення та електропостачання, можливо отримали лише після виділу часток в натурі.
Аргументи інших учасників справи.
Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 правом на подання відзиву на позов не скористалися.
Рух справи.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 червня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, позивачу встановлений стро для усунення недоліків 5 днів з дня отримання копії ухвали. У встановлені судом строки позивач усунув недоліки, подавши до суду 25 липня 2017 року відповідну заяву.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 26 липня 2017 року провадження по справі відкрито, справу призначено до судового розгляду.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 31 жовтня 2017 року по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, провадження по справі зупинено до проведення експертизи.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 31 жовтня 2017 року заяву позивача про призначення експертизи по справі - задоволено, по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу. Провадження по справі зупинено до проведення експертизи.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 22 березня 2018 року провадження у справі поновлено, справу призначено до розгляду в судовому засіданні.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 08 травня 2018 року по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, провадження по справі зупинено до проведення експертизи.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25 квітня 2019 року провадження у справі поновлено, справу призначено до розгляду в судовому засіданні.
Участь у справі сторін та інших учасників справи.
Відповідачі у судове засідання неодноразово не з`являлись.
Так, відповідач ОСОБА_4 у судові засідання, призначені на 16 вересня 2019 року на 11 годину 00 хвилин, на 18 листопада 2019 року на 14 годину 00 хвилин, на 24 грудня 2019 року 11 годину 00 хвилин, на 26 лютого 2020 року на 14 годину 00 хвилин, на 21 квітня 2020 року на 14 годину 00 хвилин, на 18 червня 2020 року на 11 годину 00 хвилин, на 10 вересня 2020 року на 12 годину 00 хвилин, на 08 червня 2021 року на 12 годину 00 хвилин та на 19 липня 2021 року на 11 годину 30 хвилин не з`явилась, надаючи заяви про неможливість її участі в судовому засіданні з різних причин, при цьому жодних документів на підтвердження поважності причин своєї неявки суду не надавала. Заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала, правом на участь у судовому процесі через представником не скористалася.
Відповідач ОСОБА_3 у судові засідання, призначені на 15 серпня 2019 року на 16 годину 00 хвилин, на 16 вересня 2019 року на 11 годину 00 хвилин, на 18 листопада 2019 року на 14 годину 00 хвилин, на 24 грудня 2019 року на 11 годину 00 хвилин, на 26 лютого 2020 року на 14 годину 00 хвилин, на 21 квітня 2020 року на 14 годину 00 хвилин, на 18 червня 2021 року на 11 годину 00 хвилин, на 10 вересня 2021 року на 12 годину 00 хвилин, на 22 грудня 2020 року на 12 годину 00 хвилин, на 08 червня 2021 року на 12 годину 00 хвилин та на 19 липня 2021 року на 11 годину 30 хвилин не з`явилась, в деяких випадках надавала суду заяви щодо неможливості її участі у зв`язку з наявністю на утриманні малолітньої дитини, в інших випадках взагалі не повідомляла про причини свого неприбуття у судові засідання при цьому жодних документів на підтвердження поважності причин своєї неявки суду не надавала. Заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала, правом на участь у судовому процесі через представником не скористалася.
Зазначені дії відповідача відповідачів свідчать про зловживання ними своїми процесуальними правами як учасниками справи, що є неприпустимим відповідно до вимог п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України.
Враховуючи повторну неявку в судове засідання належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання відповідачів та їх процесуальну поведінку, відповідно до вимог ч.ч. 1,4,6 ст. 233 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів та за згодою представника позивача вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 09 грудня 2016 року визначені частки ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у праві у праві спільної сумісної власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , по 1/3 частини за кожним.

Як вбачається зі змісту технічного паспорта на житловий будинок АДРЕСА_2 виготовленого станом на 05 серпня 2013 року, за вказаною адресою знаходяться: будинок літ. «А-1» загальною площею 77,70 кв.м., житловою площею 47,90 кв.м., прибудова літ. «А-1», веранди літ. «а, , », ганки літ. « », літня кухня літ. «Б», сарай літ. «В», льох літ. «в», гараж літ. «Г», вбиральня літ. «Д», колонка літ. «К», огорожа №1, колонка №2.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №12235/5257/5258 від 18 березня 2019 року, з технічної точки зору запропонувати варіанти поділу житлового будинку по АДРЕСА_2 , відповідно до часток співвласників, не вбачається можливим, експертом запропоновано один варіант розподілу житлового будинку та надвірних будівель з відступом від часток співвласників та один варіант визначення порядку користування земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2 . Так, за І варіантом судової будівельно-технічної експертизи, експертом пропонується виділити І співвласнику: в житловому будинку літ. «А1-1» - житлову кімнату «1-5» площею 10,5 кв.м., кухню «1-6» площею 9,5 кв.м., по надвірним будівлям тамбур літ. «», ганок літ. «», частину хвіртки №1, частину воріт №2, а всього по житловим та надвірним будівлям на загальну суму 99462 гривень, при цьому частина І співвласника за зазначеним варіантом складатиме 33/100 частин, відступ від ідеальної частки буде менше 692 гривень; ІІ співвласнику пропонується виділити: в житловому будинку літ. «А1-1» - житлову кімнату «1-2» площею 16,6 кв.м., кухню «1-3» площею 12,4 кв.м., по надвірним будівлям сарай літ. «В», погріб літ. «в», гараж «Г», частину хвіртки №1, частина воріт №2, а всього по житловим та надвірним будівлям на загальну суму 107591 гривень, при цьому частина співвласника за зазначеним варіантом складатиме 36/100 частин відступ від ідеальної частки буде більша на 7437 гривень; ІІІ співвласнику пропонується виділити: в житловому будинку літ. «А-1» - житлову кімнату «1-4» площею 20,8 кв.м., коридор «1-1» площею 7,9 кв.м., по надвірним будівлям: тамбур літ. «а1», ганок літ. «а2», літню кухню літ. «Б», ганок літ. «б», вбиральню літ. «Д», частину хвіртки №1, частину воріт №2, а всього по житловим та надвірним будівлям на загальну суму 93409 гривень, при цьому частина ІІІ співвласника за зазначеним варіантом складатиме 31/100 частин, відступ від ідеальної частки позивача буде менше на 6745 гривень. По першому варіанту частки співвласників перерозподіляються і складають: І співвласник 33/100 частин, змість 1/3 частки, ІІ співвласник 36/100 частин, замість 1/3 частки та ІІІ співвласник 31/100, замість 1/3 частки. Відповідно до зроблених розрахунків, грошову компенсацію необхідно виплатити: ІІ співвласнику на користь І співвласника у розмірі 778грн. (692*337915/300462) та на користь ІІІ співвласника 7586 гривень. (6745*337915/300462). Для здійснення запропонованого варіанту необхідно провести наступні переобладнання:

1. Закласти дверні прорізи між приміщеннями 1-1 та 1-2, 1-4 та 1-2, 1-3 та 1-6, 1-2 та 1-3.

2. Улаштувати дверний проріз між приміщеннями 1-1 та 1-4.

3. В приміщенні 1-2 улаштувати дверний проріз з установкою подвійних дверей для виходу з частини будинку, а також влаштувати коридор з дверними прорізами для доступу в приміщення 1-3 та 1-2.

4. Приміщення 1-1 переобладнати під кухню.

5. Обладнати квартири самостійними системами опалення та електропостачання.

6. Розділити горищне приміщення відповідно до варіанту розподілу будинку з обладнанням іншого ходу, без виконання перегородки.

За І варіантом визначення порядку користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 , запропонованим експертом до І варіанту розподілу житлового будинку пропонується: частину земельної ділянки площею 369,0 кв.м. залишити в загальному користуванні І, ІІ, ІІ співвласників; І співвласнику пропонується виділити в користування земельну ділянку площею 455,33 кв.м., так як частина земельної ділянки залишається в загальному користуванні, площа земельної ділянки в особистому користуванні складає 332,33 кв.м., в тому числі під будівлями; ІІ співвласнику пропонується виділити в користування земельну ділянку площею 455,33 кв.м., так як частина земельної ділянки залишається в загальному користуванні, площа земельної ділянки в особистому користуванні складає 332,33 кв.м., в тому числі під будівлями; ІІІ співвласнику пропонується виділити в користування земельну ділянку площею 455,33 кв.м., так як частина земельної ділянки залишається в загальному користуванні, площа земельної ділянки в особистому користуванні складає 332,33 кв.м., в тому числі під будівлями. При розробці варіантів порядку користування земельною ділянкою враховані необхідні вимоги будівельних норм та правил, що приведені вище, а також враховувався розмір і конфігурація земельної ділянки, на якій розташовано будівлі та споруди, їх планування, розміри та конструктивні елементи.

Мотиви, з яких виходив суд, застосовані норми права та висновки суду

Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України та означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю, що, по суті, є правом двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.

Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно із ч. ч. 1 та 3 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Пунктом 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» № 7 від 04 жовтня 1991 року з наступними змінами і доповненнями роз`яснено, що у спорах про поділ будинку в натурі, учасникам спільної часткової власності на будинок, може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з урахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

Виходячи з положень ст. ст. 183, 367 ЦК України виділ частки в натурі може мати місце за наявності технічної можливості виділення кожній зі сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартири), яка відповідатиме розміру їх часток у домоволодінні, та можливості переобладнати будинок в ізольовані квартири з улаштуванням у кожній частині будинку окремих систем водопостачання, каналізації, опалення та газопостачання, оскільки поділ будинку на частини передбачає користування кожним із співвласників цих послуг окремо.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 367 ЦК України, у разі поділу майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Статтею 88 Земельного кодексу України передбачено, що учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки, як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення.

Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №12235/5257/5258 від 18 березня 2019 року, з технічної точки зору провести розподіл житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_2 між співвласниками відповідно до ідеальних часток не надається можливим, експертом запропонований один варіант розподілу спірного житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами з відступом від ідеальних часток співвласників та один варіант визначення порядку користування земельною ділянкою, розташованою за зазначеною адресою, відповідно до варіанту розподілу житлового будинку.

Так, зі змісту вказаної експертизи вбачається, що експертом запропоновано єдиний варіант поділу житлового будинку з надвірними будівлями за умови відступу від ідеальних часток та розрахунком компенсації. За вказаним варіантом розподілу фактичні частки співвласників в будинку становлять: І співвласник 33/100 частин, замість 1/3 частки, ІІ співвласник 36/100 частин, замість 1/3 частки та ІІІ співвласник 31/100, замість 1/3 частки, при цьому ІІ співвласнику на користь І співвласника необхідно сплатити грошову компенсацію у розмірі 778 гривень, на користь ІІІ співвласника 7586 гривень.

У своїй уточненій позовній заяві, позивач зазначає, що його влаштовує варіант розподілу житлового будинку та порядку користування земельною ділянкою, запропонований експертом ІІІ Співвласнику і просить виділити йому в натурі: в житловому будинку літ. «А-1» - житлову кімнату «1-4» площею 20,8 кв.м., коридор «1-1» площею 7,9 кв.м., по надвірним будівлям: тамбур літ. «а1», ганок літ. «а2», літню кухню літ. «Б», ганок літ. «б», вбиральню літ. «Д», частину хвіртки №1, частину воріт №2 та виділити в користування земельну ділянку площею 455,33 кв.м., так як частина земельної ділянки залишається в загальному користуванні, площа земельної ділянки в особистому користуванні складає 332,33 кв.м., в тому числі під будівлями. Натомість, згідно єдиного варіанту розподілу житлового будинку відповідачам виділяється: в житловому будинку літ. «А1-1» - житлова кімната «1-5» площею 10,5 кв.м., кухня «1-6» площею 9,5 кв.м., житлова кімнаті «1-2» площею 16,6 кв.м., кухня «1-3» площею 12,4 кв.м.; по надвірним будівлям тамбур літ. «», ганок літ. «», частина хвіртки №1, частина воріт №2, сарай літ. «В», погріб літ. «в», гараж «Г», частина хвіртки №1, частина воріт №2.

Для здійснення запропонованого варіанту розподілу житлового будинку, необхідно провести наступні переобладнання:

1. Закласти дверні прорізи між приміщеннями 1-1 та 1-2, 1-4 та 1-2, 1-3 та 1-6, 1-2 та 1-3.

2. Улаштувати дверний проріз між приміщеннями 1-1 та 1-4.

3. В приміщенні 1-2 улаштувати дверний проріз з установкою подвійних дверей для виходу з частини будинку, а також влаштувати коридор з дверними прорізами для доступу в приміщення 1-3 та 1-2.

4. Приміщення 1-1 переобладнати під кухню.

5. Обладнати квартири самостійними системами опалення та електропостачання.

6. Розділити горищне приміщення відповідно до варіанту розподілу будинку з обладнанням іншого ходу, без виконання перегородки.

Такий варіант розподілу будинку не передбачає проведення переобладнання будинку, яке порушило б конструкцію самого будинку, що підтвердила у своїх поясненнях допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_6 .

Допитана в судовому засіданні експерт ОСОБА_6 пояснила, що здійснення зазначених в експертизі переобладнань з технічної точки зору є можливим, в даному випадку відбувається втручання в несучі конструкції спірного будинку, проте вони не є значними, серед іншого має місце влаштування дверних отворів на місці віконних, що по суті є збільшенням вже існуючих отворів та не тягне за собою демонтажу, руйнування та суттєвої зміни несучих конструкцій. Обладнання квартир самостійними системами опалення та електропостачання здійснюється за умови отримання кожним зі співвласників дозволів після вирішення питання щодо виділу в натурі часток у справі спальної часткової власності.

Як встановлено судом, більша частина вказаних переобладнань, які необхідно здійснити у зв`язку з виділом часток в натурі, припадає на приміщення, які просить виділити саме позивач. Крім того, у судовому засіданні позивач зобов`язався взяти на себе всі витрати, пов`язані зі здійсненням таких переобладнань, в тому числі у приміщеннях, що будуть виділені відповідачам. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що розподіл спірного домоволодіння згідно єдиного запропонованого експертом варіанту не призведе до суттєвих матеріальних витрат з боку відповідачів та не становитиме для них надмірний тягар.

Також у своїй уточненій позовній заяві позивач наполягав на виділенні йому в користування земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , згідно 1 варіанту, запропонованого експертом ІІІ співвласнику, а саме: виділити в користування земельну ділянку площею 455,33 кв.м., так як частина земельної ділянки залишається в загальному користуванні, площа земельної ділянки в особистому користуванні складає 332,33 кв.м., в тому числі під будівлями, іншим співвласникам пропонується виділити по 455,33 кв.м., так як частина земельної ділянки залишається в загальному користуванні, площа земельної ділянки в особистому користуванні складає 332,33 кв.м.; частину земельної ділянки площею 369,0 кв.м. залишити в загальному користуванні всіх співвласників.

Відповідачами не було запропоновано свій варіант розподілу спірного домоволодіння, який був би розглянутий експертом при проведенні судової будівельно-технічної експертизи.

Суд вважає прийнятним для використання та реалізації при вирішенні питання щодо розподілу спірного домоволодіння такий поділ спірного домоволодіння, за яким позивачу та відповідачам виділяються приміщення по житловим будівлям та надвірні споруди зі здійсненням переобладнань згідно 1 варіанту висновку судової експертизи, враховуючи наступне.

У постанові Верховного Суду України від 13 січня 2016 року у справі № 6-2925цс15 зроблено висновок, що з врахуванням закріплених в пункті 6 статті 3 ЦК України засад справедливості, добросовісності та розумності, що спонукають суд до врахування при вирішенні спору інтересів обох сторін, при розгляді справ, у яких заявляються вимоги одного зі співвласників про припинення його права на частку у спільному майні шляхом отримання від інших співвласників грошової компенсації вартості його частки, виділ якої є неможливим, суди мають встановити наступне: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачу частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користуються спільним майном інші співвласники - відповідачі по справі; чи сплачується іншими співвласниками, які володіють та користуються майном, матеріальна компенсація позивачу за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар. Таким чином суд має встановити наступне: чи дійсно є неможливим виділ належної позивачу частки в натурі або чи не допускається такий виділ згідно із законом; чи користуються спільним майном інші співвласники відповідачі по справі; чи сплачується іншими співвласниками, які володіють та користуються майном, матеріальна компенсація позивачу за таке володіння та користування відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України; чи спроможні інші співвласники виплатити позивачу компенсацію в рахунок визнання за ними права власності на спільне майно та чи не становитиме це для них надмірний тягар.

Як роз`яснено в п.19,21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово - ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до ст. 88 ЗК України бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов`язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок поділено в натурі. Суд може не визнать угоду про порядок користування земельною ділянкою, коли дійде висновку, що угода явно ущемляє законні права когось із співвласників, позбавляє його можливості належно користуватися своєю частиною будинку, фактично виключає його з числа користувачів спільної земельної ділянки, суперечить архітектурно-будівельним, санітарним чи протипожежним правилам. Якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташований будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої.

Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

В силу положень статей 21, 24, 41 Конституції України та статей 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі щодо захисту права спільної часткової власності.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, вважає необхідним здійснити поділ майна в натурі саме за 1 варіантом судової будівельно-технічної експертизи, оскільки при такому поділі відступ від ідеальних часток співвласників є незначним, такий поділ потребує здійснень переобладнань, які позивач має намір здійснити за свій рахунок, та здійснення яких не завдасть неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі, про що в судовому засіданні зазначила експерт ОСОБА_6 .

Оскільки в результаті поділу (виділу) позивачу передається частка житлового будинку, яка є меншою від його ідеальної частки, суд стягує з відповідачів на користь позивача грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на будинок, що узгоджується з правової позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 29 липня 2020 року по справі №379/1028/17 та відповідає вимогам закону.

Також суд вважає можливим встановити порядок користування земельною ділянкою за запропонованим експертом 1 варіантом судової будівельно-технічної експертизи. Суд вважає прийнятним такий варіант порядку користування земельної ділянки, оскільки він відповідає ідеальним часткам співвласників. У разі встановлення такого порядку користування земельною ділянкою, будь-яких порушень прав сторін не встановлено.

Відповідачами не було запропоновано свій варіант розподілу спірного домоволодіння та порядку користування земельною ділянкою, який був би розглянутий експертом при проведенні судової будівельно-технічної експертизи. Також відповідачі ході судового розгляду не надали будь-яких заперечень з приводу такого розподілу домоволодіння та порядку користування земельною ділянкою, не зважаючи на те, що були ознайомлені з висновком експерта. Оскільки відповідачами не подані заяви щодо перерозподілу їх часток у праві спільної часткової власності та виділ кожному з них відповідної частки в натурі, а також оскільки судом не встановлено, що між співвласників склався фактичний порядок користування спірним домоволодіння, суд позбавлений можливості виділити окремо кожному з відповідачів частку в натурі, яка запропонована експертом як І та ІІ співвласникам, а тому визначає, що розмір частки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у праві спільної часткової власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 складає 69/100 частки та виділяє їм обом у власність вказану частку, яка складається з: у житловоиу будинку літ. «А1-1» - житлову кімнату «1-5» площею 10,5 кв.м., кухню «1-6» площею 9,5 кв.м., житлову кімнату «1-2» площею 16,6 кв.м., кухню «1-3» площею 12,4 кв.м.; по надвірним будівлям тамбур літ. «», ганок літ. «», сарай літ. «В», погріб літ. «в», гараж «Г», частину хвіртки №1, частину воріт №2.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 76, ч.1, 2 ст.77, ч.1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною 1, 3 ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу, який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.

Щодо судових витрат.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем був сплачений судовий збір за подання позову у загальному розмірі 1280 гривень, а також понесені витрати на проведення експертизи у розмірі 6930, що документально підтверджені. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору та витрати, пов`язані із залучення експерта по 4150 гривень з кожного.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 247, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про виділ в натурі частки майна, що знаходиться у спільній частковій власності та визначення порядку користування земельною ділянкою - задовольнити.

Перерозподілити ідеальні частки між співвласниками на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Визначити, що розмір частки ОСОБА_1 у праві спільної часткової власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 складає 31/100 частки.

Визначити, що розмір частки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у праві спільної часткової власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 складає 69/100 частки.

Провести поділ житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 відповідно до першого варіанту висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені засл. проф. М.С.Бокаріуса №12235/5257/5258 від 18 березня 2019 року (Додаток №1 до висновку експертизи).

Виділити ОСОБА_1 у власність 31/100 частин житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: в житловому будинку літ. «А-1» - житлову кімнату «1-4» площею 20,8 кв.м., коридор «1-1» площею 7,9 кв.м., по надвірним будівлям: тамбур літ. «а1», ганок літ. «а2», літню кухню літ. «Б», ганок літ. «б», вбиральню літ. «Д», частину хвіртки №1, частину воріт №2.

Виділити ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у власність 69/100 частин житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: в житловому будинку літ. «А1-1» - житлову кімнату «1-5» площею 10,5 кв.м., кухню «1-6» площею 9,5 кв.м., житлову кімнату «1-2» площею 16,6 кв.м., кухню «1-3» площею 12,4 кв.м.; по надвірним будівлям тамбур літ. «», ганок літ. «», сарай літ. «В», погріб літ. «в», гараж «Г», частину хвіртки №1, частину воріт №2.

Для здійснення виділу в натурі зобов`язати ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 провести наступні переобладнання:

1. Закласти дверні прорізи між приміщеннями 1-1 та 1-2, 1-4 та 1-2, 1-3 та 1-6, 1-2 та 1-3.

2. Улаштувати дверний проріз між приміщеннями 1-1 та 1-4.

3. В приміщенні 1-2 улаштувати дверний проріз з установкою подвійних дверей для виходу з частини будинку, а також влаштувати коридор з дверними прорізами для доступу в приміщення 1-3 та 1-2.

4. Приміщення 1-1 переобладнати під кухню.

5. Обладнати квартири самостійними системами опалення та електропостачання.

6. Розділити горищне приміщення відповідно до варіанту розподілу будинку з обладнанням іншого ходу, без виконання перегородки.

Зазначені переобладнання здійснювати за кошти ОСОБА_1 з дотриманням будівельних норм і правил, погодивши їх проведення з відповідними підприємствами, установами та організаціями.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію вартості належної частки у спільному майні в сумі 7586 (сім тисяч п`ятсот вісімдесят шість) гривень.

Встановити порядок користування земельною ділянкою, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 відповідно до першого варіанту висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені засл. проф. М.С.Бокаріуса №12235/5257/5258 від 18 березня 2019 року (Додаток №2 до висновку експертизи), за яким:

виділити ОСОБА_1 в користування земельну ділянку площею 455,33 кв.м., так як частина земельної ділянки залишається в загальному користуванні, площа земельної ділянки в особистому користуванні складає 332,33 кв.м., в тому числі під будівлями (земельна ділянка показана на плані в додатку № 2 до висновку експертизи помаранчевим кольором),

виділити ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в користування земельну ділянку площею 910,66 кв.м., так як частина земельної ділянки залишається в загальному користуванні, площа земельної ділянки в особистому користуванні складає 664,66 кв.м., в тому числі під будівлями (земельна ділянка показана на плані в додатку № 2 до висновку експертизи синім та зеленим кольорами),

частина земельної ділянки площею 369 кв.м. залишається в загальному користуванні співвласників.

Стягнути з ОСОБА_4 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору та витрати, пов`язані із залученням експерта, у розмірі по 4150 гривень з кожного.

Відповідачами протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Харківський районний суд Харківської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_3 .

Відповідач - ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_4 .

Відповідач - ОСОБА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання (перебування): АДРЕСА_4 .

Повне рішення суду складено 29 липня 2021 року.

Суддя Т.В. Бобко