ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/624/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/1780/17 Категорія: на ухвалу Скляренко В.М.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Бондаренка С.І., Фетісової Т.Л.

секретар Попова М.В.

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»;

відповідач - ОСОБА_1 ;

особа, яка подала апеляційну скаргу - ОСОБА_1 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 лютого 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 травня 2017 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» та стягнуто з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором № CSXRRX07900001 від 26 вересня 2007 року в сумі 40186,22 грн та судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 1600 грн, а всього 41786,22 грн.

22 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою про перегляд вказаного заочного рішення суду.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 лютого 2021 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду залишено без розгляду.

Ухвала суду обґрунтована тим, що відповідач ОСОБА_1 ознайомився із матеріалами справи 15 червня 2020 року та зробив фото копії всіх матеріалів справи, у тому числі і судового рішення. Із заявою про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 звернувся до суду лише 22 лютого 2021 року, тобто із пропуском строку встановленого законом, та не подавав клопотання про поновлення пропущеного строку на подання заяви. Тому суд прийшов до висновку, що заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без розгляду.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та просить скасувати ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 лютого 2021 року і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі вказує, що суд не звернув уваги на нечитаємість майже 15 % тексту рішення суду, що, на думку скаржника, не може вважатись фактом отримання рішення суду.

Зазначає, що судом не була з`ясована і повнота документів у справі, зокрема, відсутні копії позову з додатками для відповідача, які він не отримував, і які були повернуті суду поштою, а також копія рішення суду для відповідача.

Вважає, що в ухвалі суду не вказано ні дати вручення заявнику копії рішення, ні документів, якими це підтверджується.

Відзив на апеляційну скаргу на адресу суд не надходив.

Заслухавши учасників справи, які з`явились в судове засідання,перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1, 4 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що заочним рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 травня 2017 року задоволено позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість за кредитним договором № CSXRRX07900001 від 26 вересня 2007 року в сумі 40186,22 грн та судові витрати, які складаються із судового збору в сумі 1600 грн, а всього 41786,22 грн.

15 травня 2017 року ОСОБА_1 було направлено копію рішення суду, конверт із яким було повернуто до суду через не запит (а.с. 37, 39).

27 травня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про надання йому фото-скан копії усіх документів у справі № 711/1780/17. Згідно розписки ОСОБА_1 у вказаній заяві, він зробив фото-копіїматеріалів справи 15 червня 2020 року (а.с. 44).

01 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про надіслання на адресу його постійного проживання копії рішення суду у даній справи та виданого за ним виконавчого листа (а.с. 45).

Копія рішення Придніпровського районного суду від 11 травня 2017 року у даній справі була направлена ОСОБА_1 04 лютого 2021 року (а.с. 46).

22 лютого 2021 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про перегляд заочного рішення (а.с. 48-62).

Залишаючи без розгляду заяву відповідача про перегляд заочного рішення у справі, суд першої інстанції прийшов до висновку, що заявником було пропущено встановлений законом строк для подання такої заяви, та відсутнє клопотання про поновлення такого строку.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції виходячи із наступного.

Відповідно до статті 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Статтею 126 ЦПК України встановлено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 127 ЦПК Українисуд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що відповідач ОСОБА_1 15 червня 2020 року ознайомився із матеріалами справи та зробив фото-копії усіх матеріалів справи, в яких містилось на той час і рішення суду від 11 травня 2017 року. Даний факт засвідчений розпискою та підписом відповідача ОСОБА_1 на його заяві від 27 травня 2020 року.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що фото копії матеріалів справи та рішення суду є нечитабельними, не підтверджені належними доказами та не є порушеннями з боку суду, оскільки згідно із заявою ОСОБА_1 він самостійно зробив фото копії матеріалів справи. Вказівка на те, що рішення суду є нечитабельне в розписці на заяві від 27 травня 2020 року відсутня.

Крім того, ОСОБА_1 не був позбавлений можливості отримати належним чином оформлену копію рішення суду за відповідною заявою, яку він подав до суду у лютому 2021 року (а.с. 45), тобто через пів року після ознайомлення із матеріалами справи.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що відповідач ОСОБА_1 пропустив встановлений законом строк для подання заяви про перегляд заочного рішення суду.

У зв`язку з тим, що відповідач не подавав клопотання про поновлення пропущеного строку, суд першої інстанції відповідно до чинного законодавства залишив його заяву без розгляду.

Слід зазначити, що відповідно до положень статті 284 ЦПК України навіть якщо учасник справи подав заяву про перегляд заочного рішення протягом двадцяти днів з дня вручення йому копії повного заочного рішення суду, він повинен звернутись до суду із клопотанням про поновлення пропущеного строку для подання вказаної заяви.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції не була з`ясована повнота документів у справі, та посилання на відсутність у матеріалах справи копії позовної заяви із додатками та копії рішення для відповідача, які не були йому вручені, є безпідставними.

Так, в матеріалах справи містяться поштові конверти, які не були вручені ОСОБА_1 , із відповідними вкладеннями, які направлялись йому Придніпровським районним судом м. Черкаси під час розгляду даної справи (а.с.25-26, 31, 39)

Колегія суддів також звертає увагу скаржника, що особа, заява якої залишена без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення її без розгляду, має право звернутися до суду повторно, тому в діях суду першої інстанції відсутні порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 лютого 2021 року про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 11 травня 2017 року є законною та обґрунтованою, тому зміні чи скасуванню не підлягає.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів судової палати

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 25 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах викладених в статті 389 ЦПК України.

Судді

Повний текст постанови складений 31 березня 2021 року.