Провадження №2/523/927/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2021 р. м.Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси, в складі:

головуючого - судді Малиновського О.М.,

за участю секретаря - Кащавцевої А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одеса, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної в наслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами в яких зазначив, що 15.05.2020р. з вини водія ОСОБА_2 , який керував транспортним засобом марки Форд, р/н НОМЕР_1 , відбулася дорожньо-транспортна пригода внаслідок якої було пошкоджено належний позивачу на праві власності автомобіль марки Хюндай, р/н НОМЕР_2 . ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ес.Ай» здійснила на його користь виплату страхового відшкодування в розмірі 2788,35грн. Відповідно до розрахунку-фактури від 20.05.2020р. вартість відновлюваного ремонту автомобіля позивача складає 18987,68грн. Посилаючись на зазначені обставини позивач просить стягнути з відповідача суму матеріальної шкоди у розмірі 16199,33грн., як різницю між виплатою страховою компанією (2788,35грн.) та сумою відновлюваного ремонту (18987,68грн.).

Позивач в судове засідання не з`явився. Його представник направила заяву в якій просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, а справу розглянути за їх відсутності.

ОСОБА_2 надавши відзив на позовну заяву пред`явлені позовні вимоги визнав частково, зокрема в частині суми франшизи в розмірі 2600,00грн., в іншій частині просив відмовити, посилаючись на недоведеність та безпідставність заявлених позовних вимог. У судове засідання, призначене на 31.03.2021р. не з`явився без поважних на те причин. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

ТДВ «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ»» не забезпечило участі свого представника у судовому засіданні. Про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 15.05.2020р. близько о 18год. 20хв., ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом марки Форд, р/н НОМЕР_1 на парковці біля будинку №96а по проспекту Добровольського в м. Одесі рухаючись заднім ходом не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з належним на праві власності ОСОБА_1 , автомобілем марки Хюндай, р/н НОМЕР_2 , який стояв позаду. Транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Причиною дорожньо-транспортної пригоди стало порушення п.10.9. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001р. з боку водія ОСОБА_3 .

На час скоєння ДТП, згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс №АО/2441350), транспортний засіб марки Форд, р/н НОМЕР_1 був застрахований в ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» (Страховик). Ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого), зазначеним вище страховим договором встановлено в розмірі 100 000 гривень, з визначенням франшизи у розмірі 2600,00 гривень.

На виконання умов вказаного вище договору страхування, за заявою ОСОБА_1 з боку ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» була сплачена сума страхового відшкодування в розмірі 2788,35грн., з урахуванням суми безумовної франшизи в розмірі 2600,00 гривень.

Сума страхового відшкодування була виплачена позивачу на підставі висновку № 1621-07-20 від 11.08.2020р., складеного суб`єктом оціночної діяльності, встановлено, що розмір відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля Хюндай, р/н НОМЕР_2 склав 5388,35грн.

З наданого з боку позивача розрахунку-фактури №БА-00001064, складеного Дочірнім підприємством «Базіс Авто» розмір відновлюваного ремонту автомобіля Хюндай, р/н НОМЕР_2 , з урахуванням ПДВ, складає 18987,68грн. Даний розрахунок є єдиним доказом з боку позивача, на якому ґрунтуються позовні вимоги щодо відновлення пошкодженого транспортного засобу, належного позивачу.

В силу частин 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частинами першою другою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана майну одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі, особою, яка її завдала (ч.1 ст.1166 ЦК України).

В силу ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 ст. 22 Закону України №1961-ІV, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно до ст. 28 Закону 1961-ІV, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

У відповідність до п.12.1 ст.12 Закону 1961-ІV розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Пунктом 36.6. ст. 36 Закону 1961-ІV передбачено, що страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (ч.2 ст.1166 ЦК України), відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч.5 ст.1187, п.1 ч.2 ст. 1167 ЦК України). Проте відповідач зазначені обставини суду не довів, належні та допустимі докази з цього приводу не представив. В свою чергу потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Зважаючи на викладене, з урахуванням доведеності позивачем протиправної, винної поведінки ОСОБА_2 , яка перебуває в причино-наслідковому зв`язку із завданою майну ОСОБА_1 шкодою, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути у відшкодування завданої майнової шкоди суму франшизи в розмірі 2600,00грн.

Відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виник обов`язок з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Згідно зі статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

За приписами ст.1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Отже, потерпілий з метою відновлення свого втраченого майна, внаслідок противної поведінки завдавача такої шкоди, не обмежений у праві на відшкодування за рахунок винної особи реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, навіть після проведення страховиком оплати страхового відшкодування.

При цьому, в силу ст.ст.12,81 ЦПК України обов`язок доведеності розміру вартості втраченого майна, покладається на позивача у справі.

Разом з тим, наданий ОСОБА_1 до суду, як доказ, на доведеність вартості робіт необхідних для відновлення пошкодженого автомобіля рахунок-фактура від 20.05.2020р., не може бути прийнятий судом, так як є неналежним. Зокрема, позивачем таким рахунком не доведено необхідність покупки та проведення заміни пошкодженої правої передньої двері автомобіля, заміна якої є необхідною і пов`язується з ДТП. Наданий розрахунок містить витрати на матеріали на суму 1552,51грн., втім такі витрати є незрозумілими та не доведено необхідності у їх придбанні, а також, що такі пов`язані з ДТП. Тобто, фактичний розмір шкоди є недоведеним. Належний доказ експертний висновок суду не наданий, клопотання з цього приводу позивачем не заявлялось. Данні про те, що позивач з метою відновлення свого пошкодженого автомобіля витратив кошти, розмір яких є більшим ніж отримана ним суму страхового відшкодування, з його боку не підтверджено.

Зважаючи на викладене суд дійшов до висновку, що у вказаній частині заявлені позовні вимоги є недоведеними та не підлягають задоволенню.

Згідно ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 840,80грн.

На підставі ст. 23,1166,1188,1193,1194 ЦК України, керуючись ст. ст.12,13, 76,82,137,141,259, 263-265,268 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної в наслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 у відшкодування завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди матеріальної шкоди 2600,00рн., судові витрати в розмірі 840,80грн.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду виготовлено 01 квітня 2021р.

Суддя