КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер апеляційного провадження: 22-ц/824/8703/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року м. Київ

Справа № 753/6813/19

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Махлай Л.Д., Немировської О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кравченко Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», яка подана представником Півторак Тарасом Олеговичем, на додаткове рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04 березня 2021 року, ухвалене у складі судді Шролик І.С.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольга Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

встановив:

У березні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 16 лютого 2021 року позов задоволено.

Визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Наталії Станіславівни про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», виданий 05.02.2019 року № 3066, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнуто з ТОВ «Кредитні ініціативи» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 1188, 80 грн.

19 лютого 2021 року засобами поштового зв`язку представник позивача подав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення, в якій посилався на те, що при ухваленні рішення судом не вирішено питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 25360 грн.

Додатковим рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 04 березня 2021 року стягнуто з ТОВ «Кредитні ініціативи» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в сумі 25 360 грн.

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду, представник ТОВ «Кредитні ініціативи»- Півторак Т.О. звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення суду, посилаючись його незаконність, необґрунтованість, порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції помилково вважає, що визначений розмір компенсації витрат на правову допомогу є нібито розумним та співмірним із заявленими вимогами. Вказує, що копія заяви про ухвалення додаткового рішення представником позивача відповідачу не направлялась. Суд першої інстанції не повідомляв ТОВ «Кредитні ініціативи» про розгляд клопотання представника позивача про ухвалення додаткового рішення.

Посилається на те, що заявлена до стягнення сума витрат на професійну правову допомогу у розмірі 25 360 грн. неспівмірна з реальним обсягом такої допомоги у суді першої інстанції, часом, витраченим на надання таких послуг (незначний обсяг юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду у суді та тривалість судових засідань), критерію реальностітаких витрат. Виготовлення позовної заяви, клопотань, заяви про забезпечення позову, заявпро участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції не вимагало значного обсягу технічних робіт. Крім того, враховуючи незначну тривалість судових засідань, витрати на професійну правничу допомогу за участь в судових засіданнях в суді першої інстанції не відповідають принципу співмірності відносно затраченого часу проведення вказаних судових засідань.

Крім того, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Проте, як вбачається з матеріалів справи, представник позивача двічі 06.08.2020 року та 07.10.2020 року не з`являвся в судові засідання, належним чином повідомлений про розгляд справи та його неявка мала ознаки повторності, заяв про розгляд справи за відсутності позивача до суду не подавав, що призвело до залишення позову ОСОБА_1 без розгляду та подальшого подання апеляційної скарги на таку ухвалу суду. Тобто, подання представником позивача апеляційної скарги, яку суд першої інстанції врахував при визначенні розміру компенсації витрат на правову допомогу, було зумовлено тим, що він не виконував належним чином покладені на нього процесуальні обов`язки.

Таким чином, з урахуванням критеріїв співмірності, складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, подання апеляційної скарги виключно через невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків, виходячи з конкретних обставин справи, відсутності розрахунку витраченого часу на підготовку та надання послуг, а наявності лише переліку і вартості таких робіт, представник відповідача вважає, що зазначені заявником витрати на правничудопомогу в розмірі 25 360 грн., є завищеними та не підтвердженими належним чином.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - Травянко О.І. , вважаючи додаткове рішення суду законним та обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, додаткове рішення суду залишити без змін.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, представник ТОВ «Кредитні ініціативи»- Півторак Т.О. засобами електронного зв`язку подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника товариства, представник ОСОБА_1 - адвокат Травянко О.І. також подав клопотання про розгляд справи за їх відсутності, причини неявки третіх осіб суду не відомі.

Враховуючи вимоги ч.2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів вважала можливим розглянути справу у відсутність учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість додаткового рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу представником позивача надано прибутковий касовий ордер № 126/19 від 09.08.2019 року на суму 15 360 грн. 00 коп., прибутковий касовий ордер № 098/20 від 01.07.2020 року на суму 10 000 грн., розрахунок адвокатського гонорару за надану правову допомогу ОСОБА_1 по договору про надання правової (правничої) допомоги № 046/19 від 09.08.2019 року, які необхідно відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» на користь ОСОБА_1 .

Суд при визначені розміру компенсації витрат, які позивач поніс за надання правової допомоги враховував тривалість розгляду справи в суді з березня 2019 року, подання представником позивача апеляційної скарги, подання клопотань, заяви про забезпечення позову, заяв про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, загальний обсяг участі представника позивача в судовому засіданні, а також вчинення інших процесуальних дій та вважав визначений розмір компенсації витрат на правову допомогу розумним та співмірним із заявленими вимогами.

При цьому судом зазначено, що представник відповідача ТОВ «Кредитні ініціативи» заперечення щодо розміру витрат позивача на оплату правничої допомоги не подавав.

Враховуючи задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі, відсутності заперечення відповідача щодо визначеного позивачем розміру, суд дійшов висновку про стягнення з ТОВ «Кредитні ініціативи» на користь ОСОБА_1 витрат на правову допомогу в сумі 25360 грн., які документально підтверджені.

З таким висновком суду колегія суддів повністю погодитись не може, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 п.1 ч. ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.1, 2, 3 ст. 134 ЦПК України, разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Частинами 2-4 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до частин 5, 6 статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, проте, вказаний розмір може бути зменшений за клопотанням іншої сторони у разі, якщо такі витрати є неспівмірними із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та ціною позову та (або) значенням справи для сторони.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та таке ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

Такий правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 червня 2020 року у справі № 757/16448/17-ц .

Згідно з пунктами 1, 2, 6 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (частина 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно зі ст. 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18.

ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим ( рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року .

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 3066, вчинений 05 лютого 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість за період з 15 жовтня 2016 року по 20 листопада 2018 року в сумі 23 093 грн. 69 коп.

Упозовній заяві, поданій на виконання вимог ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 01.08.2019 року про надання строку для усунення недоліків, представник позивача ОСОБА_1 - Травянко О.І. просив стягнути, зокрема, витрати на правничу допомогу у розмірі 15 360 грн. (том 1 а.с. 94-103).

Повноваження адвоката Травянко О.І. (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 374/10, видане на підставі рішення Київської обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 26 травня 1995 року № 9) як представника позивача ОСОБА_1 підтверджується ордером серії АІ № 1004327 про надання правничої допомоги від 09 серпня 2018 року (том 1 а.с. 134).

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 16 лютого 2021 року позов задоволено. Визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», виданий 05.02.2019 року № 3066 таким, що не підлягає виконанню. Стягнуто з ТОВ «Кредитні ініціативи» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в сумі 1188, 80 грн.

Звертаючись до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення суду про стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 25 360 грн., представник позивача Травянко О.І. подав до цієї заяви додаток №1 від 09 серпня 2019 року та додаток №2 від 21 липня 2020 року до договору про надання правової (правничої) допомоги № 046/19 від 09 серпня 2019 року (том 2, а.с. 114, 115).

Згідно з п. 1 додатку №1 від 09 серпня 2019 року, вартість правової (правничої) допомоги складає 600 доларів США. Відповідно до п. 2 додатку №1 до договору грошові кошти вказані в п.1 сплачуються клієнтом в день підписання вищевказаного договору в національній валюті України, гривнями в розмірі 15 360 гривень.

Пунктом 1 додатку №2 від 21 липня 2020 року визначено, що додаткова вартість правової (правничої) допомоги складає 350 доларів США. Відповідно до п. 2 додатку №2 від 21 липня 2020 року, грошові кошти вказані в п.1 сплачуються клієнтом в день підписання вищевказаного договору в національній валюті України, гривнями в розмірі 10 000 гривень.

Всього сума витрат за надану правничу допомогу складає 25 360 грн.

Оплата наданих послуг в розмірі 25 360 грн. підтверджується копією прибуткового касового ордеру №126/19 від 09.08.2019 року - 15 360 грн. та копією прибуткового касового ордеру №098/20 від 21.07.2020 року - 10 000 грн. (том 2, а.с. 116, 117).

В апеляційній скарзі представник відповідача посилається на те, що заявлена до стягнення сума витрат на професійну правову допомогу у розмірі 25 360 грн. є неспівмірною з реальним обсягом такої допомоги у суді першої інстанції, часом, витраченим на надання таких послуг (незначний обсяг юридичної та технічної роботи щодо підготовки справи до розгляду у суді та тривалість судових засідань), критерію реальності таких витрат.

З матеріалів справи вбачається, що додаток №1 від 09 серпня 2019 року , додаток №2 від 21 липня 2020 року до договору про надання правової (правничої) допомоги № 046/19 від 09 серпня 2019 року, копія прибуткового касового ордеру №126/19 від 09.08.2019 року, копія прибуткового касового ордеру №098/20 від 21.07.2020 року та розрахунок адвокатського гонорару за надану правову допомогу від 17 лютого 2021 року - були надані вперше до матеріалів справи разом із заявою про ухвалення додаткового рішення.

Разом з тим, копія заяви про ухвалення додаткового рішення з копіями додатків до неї відповідачу надіслана не була, у зв`язку чим відповідач був позбавлений можливості відповідно до вимог ч. 5 ст. 137 ЦПК України подати до суду першої інстанції заяву про зменшення розміру витрат на правову допомогу.

З матеріалів справи вбачається, що представник відповідача про призначення судового засідання щодо ухвалення додаткового рішення на 04.03.2021 року був повідомлений телефонограмою від 26.02.2021 року.

Оскільки заява про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування понесених витрат на правничу допомогу, із наданими копіями документів стороні відповідача надіслана не була, що позбавило відповідача можливості доводити неспівмірність цих витрат, колегія суддів вважає за можливе прийняти до уваги заперечення відповідача, викладені в апеляційній скарзі, щодо неспівмірності розміру витрат на правову допомогу зі складністю справи, критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру.

Враховуючи наявність заперечень сторони відповідача щодо неспівмірності заявленого розміру витрат на оплату правничої допомоги адвоката, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що час та розмір заявлений адвокатом на виконання відповідних робіт (послуг) є завищеним.

Суд апеляційної інстанції вважає, що наявні в матеріалах справи договір про надання правової (правничої) допомоги від 09 серпня 2019 року, додатки №1 та №2 до нього, розрахунок адвокатського гонорару за надану правову допомогу та прибуткові касові ордери не є безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до п. 4.1. договору про надання правової (правничої) допомоги № 046/19 від 07 серпня 2019 року, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Травянком О.І., гонорар виконавця (Адвокатського бюро «Олександра Травянка») оформлюється додатком до даного договору (том 1, а.с. 131-133).

Як у додатку № 1 від 09.08.2019 року, так і в додатку № 2 від 21.07.2020 року до договору про надання правової допомоги зазначено, що вартість правової допомоги (відповідно 15 360 грн. та 10 000 грн.) клієнт сплачує виконавцю за підготовку, направлення та юридичний супровід одного адвокатського запиту.

Однак, відповідно до попереднього розрахунку від 16 серпня 2019 року суми витрат за надану правову допомогу до договору від 09 серпня 2019 року, сума витрат розрахована за наступні послуги та визначена їх вартість:

1) попереднє вивчення та консультація відносно характеру спірних правовідносин - вартість становить 2000 грн. (витрачено 2 години, вартість - 1000 грн. за 1 год. роботи),

2) вивчення та правовий аналіз матеріалів цивільної справи - вартість становить 2000 грн. (витрачено 2 години, вартість 1 години роботи - 1000 грн.),

3) аналіз нормативно правових документів - 1000 грн. (витрачено 1 годину),

4) підготовка процесуальних документів (позовна заява, заява про забезпечення) - становить 4000 грн. (витрачено 2 години, вартість 1 години роботи - 2000 грн.),

5) збір доказів та документів - 2000 грн. (витрачено 1 годину),

6) інші витрати (канцелярія, транспорт) - 360 грн.,

7) участь представника в судових засіданнях - 4000 грн. (витрачено 2 години, вартість однієї години роботи - 2000 грн.)

Таким чином, з попереднього розрахунку суми витрат за надану правову допомогу від 16 серпня 2019 року вбачається, що адвокатом були надані відповідні попередні послуги та визначено кількість витраченого на них часу, зокрема щодо попереднього вивчення та консультацію відносно характеру спірних правовідносин, вивчення та правовий аналіз матеріалів цивільної справи, аналіз нормативно правових документів, підготовка процесуальних документів (позовна заява, заява про забезпечення), збір доказів та документів.

Всього кількість затраченого часу - 10 годин, сума витрат за надану правничу допомогу попередньо визначена в розмірі 15 360 грн. (том 1 , а.с. 130).

Однак, в розрахунку адвокатського гонорару за надану правову допомогу від 17 лютого 2021 року, поданому до заяви про ухвалення додаткового рішення, адвокатом було визначено витрачений ним час на консультацію, підготовку та складання документів у збільшеному обсязі та, відповідно, удвічі збільшено вартість окремих послуг, без будь-якого обґрунтування.

Так, відповідно до розрахунку від 17 лютого 2021 року адвокатського гонорару за надану правову допомогу по договору про надання правової (правничої) допомоги від 09 серпня 2019 року, сума витрат за надану правову допомогу суттєво збільшена:

1) попереднє вивчення та консультація відносно характеру спірних правовідносин - 4000 грн. (витрачено 2 години, вартість однієї години роботи - 2000 грн.),

2) вивчення та правовий аналіз матеріалів цивільної справи - 4000 грн. (витрачено 2 години, вартість однієї години роботи - 2000 грн.),

3) аналіз нормативно правових документів - 2000 грн. (витрачено 1 годину),

4) підготовка та подання процесуальних документів (позовна заява, заява про забезпечення) - 6000 грн. (витрачено 3 години),

5) збір доказів та документів - 3000 грн. (витрачено 1 годину 30 хвилин, вартість однієї години роботи - 2000 грн.),

6) інші витрати (канцелярія, транспорт) - 360 грн.,

7) участь представника в судових засіданнях - 6000 грн. (витрачено 3 години).

Відповідно до ч. 4 ст. 141 ЦПК України, якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Облонського районного суду м. Києва від 20 серпня 2019 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 27 січня 2020 року .

Відповідно до протоколів судових засідань, у період з 20 серпня 2019 року по 07 жовтня 2020 року представник позивача Травянко О.І. був присутнім в одному судовому засіданні - 04.03.2020 року, також ним було подано дві заяви про розгляд справи без участі представника позивача.

Ухвалою Облонського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2020 року позовну заяву залишено без розгляду у зв`язку з повторною неявкою представника позивача в судові засідання, що були призначені на 06.08.2020 року та 07.10.2020 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року ухвалу Облонського районного суду м. Києва від 07 жовтня 2020 року скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції, оскільки матеріали справи не містять доказів належного повідомлення позивача про час та місце розгляду справи на 06.08.2020 року, а тому відсутній факт повторності неявки належним чином повідомленого позивача.

Ухвалою Облонського районного суду м. Києва від 18 грудня 2020 року прийнято до розгляду дану цивільну справу та призначено судове засідання на 15 січня 2021 року.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши протоколи судового засідання та враховуючи кількість судових засідань, що були проведені у даній справі за участю представника позивача та час, витрачений адвокатом, зокрема, судові засідання: 04.03.2020 року тривалістю 2 хв., 01.12.2020 року - 7 хв., 15.01.2021 року - 3 хв., 01.02.2021 року - 2 хв., 16.02.2021 року - 25 хв., судом апеляційної інстанції встановлено, що адвокатом було витрачено всього 39 хвилин безпосередньо на участь в судових засіданнях, тоді як у розрахунку суми витрат за надану правову допомогу адвокатом завищено та визначено, що ним витрачено 3 години, а вартість цих послуг складає 6000 грн. ( у попередньому розрахунку - 2 години, вартістю 4000 грн.)

Крім того, у розрахунку адвокатського гонорару від 17 лютого 2021 року вбачається, що вартість збору доказів та документів становить 3000 грн. (витрачено 1 годину 30 хвилин), у попередньому розрахунку - 2000 грн. за 1 год. роботи.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що до позовної заяви в новій редакції, що була складена адвокатом Травянко О.І., крім доказів, які були надані самим позивачем до первинної позовної заяви, були додані: копія постанови про відкриття виконавчого провадження, копія листа ОСОБА_1 від 15.05.2015 року, копія інформації про ТОВ «Кредитні ініціативи», копія інформації з єдиного реєстру нотаріусів та приватних виконавців.

При цьому копії оскаржуваного виконавчого напису ні позивачем, ні його представником надано до матеріалів справи не було.

Разом з тим, докази, що безпосередньо стосуються предмета спору та мають істотне значення для повного та об`єктивного розгляду справи, а саме - копію виконавчого напису та копії документів, на підставі яких був вчинений виконавчий напис № 3066 від 05.02.2019 року, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованість в розмірі 23 743 грн. 69 коп., були витребувані лише ухвалою судді Оболонського районного суду м. Києва від 22 грудня 2020 року при прийнятті справи до провадження, після скасування ухвали суду першої інстанції від 07.10.2020 року.

З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 3066, вчинений 05 лютого 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» заборгованості за період з 15 жовтня 2016 року по 20 листопада 2018 року в сумі 23 093 грн. 69 коп.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 16.02.2021 року позовні вимоги було задоволено.

Таким чином, заявлений до відшкодування розмір витрат на правову допомогу в сумі 25 360 грн. є необґрунтованим та не пропорційним до предмета спору, оскільки перевищує суму заборгованості за виконавчим написом - 23 093 грн.

Отже, вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою, суд першої інстанції вищевказаного не врахував, не взяв до уваги, що витрати на послуги адвоката в сумі 25 360 грн. є завищеними, належним чином не обґрунтованими та неспівмірними з реальним обсягом такої допомоги, предметом спору та складністю справи, не відповідають обсягу виконаних адвокатом робіт, не відповідають критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Враховуючи складність справи та виконаної адвокатом роботи (подання позовної заяви, заяви про забезпечення позову, апеляційної скарги), участь в судових засіданнях, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, а також з урахуванням заперечення представника відповідача щодо розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу та його доводів щодо їх неспівмірності, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зменшити розмір відшкодування судових витрат на правничу допомогу та стягнути з відповідача на користь позивача 3000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

За викладених обставин, апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню частково, додаткове рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04 березня 2021 року необхідно змінити, визначивши суму витрат на правову допомогу, що підлягає стягненню з ТОВ «Кредитні ініціативи» на користь ОСОБА_1 у розмірі 3000 грн.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374-376, 381-383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», яка подана представником Півторак Тарасом Олеговичем, - задовольнити частково.

Додаткове рішення Оболонського районного суду м. Києва від 04 березня 2021 року - змінити, визначивши суму витрат на правову допомогу, що підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на користь ОСОБА_1 , у розмірі 3000 (три тисячі) грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 10 серпня 2021 року.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Махлай Л.Д.

Немировська О.В.