КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи 367/4664/19 Апеляційне провадження № 22-ц/824/7619/2021Головуючий у суді першої інстанції - Карабаза Н.Ф. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2021 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.,

секретар Ющенко Я.М.

за участю:

представника позивача Козир О.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу Органу опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 16 грудня 2020 року по цивільній справі за позовом Органу опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 , згідно з яким просив:

- позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- стягнути з ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на користь установи чи особи, під опікою якої буде перебувати дитина з дня подачі позовної заяви і до досягнення нею повноліття на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- передати малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , органу опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради для влаштування їх подальшої долі.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказував, що відповідач злісно не виконувала встановлених законом обов`язків по догляду, вихованню та утриманню малолітніх дітей, у зв`язку з чим діти були відібрані від відповідача та доставлені до Київського обласного центу соціально-психологічної реабілітації дітей "Пролісок".

За вказаних обставин, а також посилаючись на те, що 24.04.2019 року на засіданні виконавчого комітету Ірпінської міської ради затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно її малолітніх дітей, позивач звернувся до суду з цим позовом, який просив задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 16.12.2020 року у задоволенні позову відмовлено (а.с. 130-138).

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, а також з неповним з'ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Так, на думку позивача, судом першої інстанції було проігноровано всі докази, які ним надавалися на підтвердження заявлених позовних вимог, а також не враховано, що відповідач з моменту відібрання дітей (09.04.2019 року) та по теперішній час не працевлаштувалася, не має самостійного доходу, хоча їй постійно надавалися рекомендації, за місцем проживання не створила належних умов для проживання, виховання та розвитку дітей, санітарно-побутові умови в квартирі на сьогодні незадовільні (а.с. 172-181).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16.04.2021 року поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою та надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (а.с. 197, 198).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26.04.2021 року справу призначено до розгляду (а.с. 203).

Представник позивача у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

Відповідач у судовому засіданні щодо апеляційної скарги заперечував, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_1 ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , її батьками є: ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . Згідно Витягу Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження №1 від 27.01.2017 року відомості про батька записані за вказівкою матері згідно з ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьками є: ОСОБА_5 та ОСОБА_1 . Згідно Витягу Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження №6 від 24.10.2017 року відомості про батька записані за вказівкою матері згідно з ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

Відповідно до Наказу №206 від 24.10.2016 року Служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради Київської області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поставлено на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах у зв`язку з ухиленням батьків від виконання батьківських обов`язків.

Відповідно до Наказу №35 від 27.02.2017 року Служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради Київської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , поставлено на облік дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах у зв`язку з ухиленням батьків від виконання батьківських обов`язків.

Згідно Акту обстеження умов проживання від 19.07.2016 року, за адресою: АДРЕСА_1 , квартира потребує косметичного ремонту, в одній кімнаті проживає мати та прабабця (лежача), в іншій брат зі своєю родиною, ОСОБА_1 проживає в кухні з дитиною та є вагітною третьою дитиною, мати ще не отримала паспорт та не зробила дитині свідоцтво, в дитини є ліжечко.

Згідно Акту обстеження умов проживання від 24.10.2016 року, за адресою: АДРЕСА_1 , двокімнатна квартира з усіма зручностями потребує косметичного ремонту та генерального прибирання, на час обстеження вдома була мати з дітьми та її брат, померла їхня бабуся ОСОБА_7 , яка вже три дні знаходилася в кімнаті, за цей час оформлювали документи для її поховання, мати з дітьми проживає на кухні, речі розкидані, бігають таракани, навареним був лише суп (залишки), діти брудні, голодні, недоглянуті, одяг не відповідає віку, вигляд у дітей хворобливий.

Згідно Акту обстеження умов проживання від 02.03.2017 року за адресою: АДРЕСА_1 , квартира з усіма зручностями потребує косметичного ремонту та генерального прибирання, ОСОБА_1 разом з новонародженою дочкою ОСОБА_3 проживає на кухні, ОСОБА_2 в кімнаті з бабусею, у дітей є окремі ліжка, відсутнє місце для навчання та проведення дозвілля.

Згідно Акту обстеження умов проживання від 06.11.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 , на момент обстеження в квартирі брудно, не прибрано, в коридорі завалено речами, родина продовжує проживати на кухні, на кухні розкидані речі, у ОСОБА_2 не має окремого ліжка, наявне: сезонний одяг, взуття, шкільне приладдя, у ОСОБА_3 окреме ліжко, засоби гігієни, сезонний одяг, взуття.

Згідно Акту обстеження умов проживання від 06.11.2018 року за адресою: АДРЕСА_1 , квартира потребує косметичного ремонту, наявні борги за комунальні послуги, ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають на кухні, у ОСОБА_2 відсутнє окреме спальне місце та місце для навчання, ОСОБА_3 має ліжечко, стосунки в сім`ї конфліктні між дорослими членами родини.

Згідно Акту обстеження умов проживання від 08.02.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , на момент обстеження в квартирі брудно, з`явилася пліснява на вікнах через те, що мокрий одяг сушиться в кімнатах, місце для сну в незадовільному стані, постільна білизна брудна, побут родини не організований, у ОСОБА_2 не має окремого ліжка, місця для навчання, наявне: сезонний одяг, взуття, засоби гігієни, шкільне приладдя, у ОСОБА_3 є окреме ліжко, засоби гігієни, сезонний одяг, іграшки.

Згідно Акту обстеження умов проживання від 19.02.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , умови проживання незадовільні, в квартирі брудно, сморідно, наявна пліснява в кухні на вікнах та стелі, в квартирі АДРЕСА_2 кота за якими не прибирають, побут родини не організований, санітарно-гігієнічні норми проживання не витримані, діти з матір`ю проживають на кухні, у ОСОБА_2 відсутнє окреме ліжко, письмовий стіл для навчання, умови не придатні для проживання.

Згідно Акту обстеження умов проживання від 09.04.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , умови проживання незадовільні, в квартирі брудно, сморідно, коридор та кімнати захаращені речами, побут родини не організований, члени сім`ї не дотримуються санітарно-гігієнічних норм проживання, для виховання та розвитку дитини умови не задовільні, відсутні окремі місця для сну та навчання, одяг у незадовільному стані у малій кількості, продуктами харчування не забезпечені, в квартирі знаходились сторонні особи у стані алкогольного сп`яніння, виховання та утриманням дітей ОСОБА_1 не займається, часто не ночує вдома, не працює, веде аморальний спосіб життя, навчанням ОСОБА_2 не цікавиться, шкільним приладдям не забезпечує.

24.10.2016 року начальник Ірпінського ВП ГУ НП в Київській області Падюк І.Г. повідомив начальника служби у справах дітей та сім`ї Ірпінської міської ради Терещенко А.І. про те, що 24.10.2016 року надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_1 кілька днів тому померла бабуся, виїздом СОГ Ірпінського ВП виявлено 2 малолітніх дітей, які впродовж 2 днів перебували біля мертвої бабусі, у квартирі антисанітарні умови проживання, діти голодні та не доглянуті.

24.10.2016 року спеціалістами служби у справах дітей був складений акт про негайне відібрання малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у матері, ОСОБА_1 у зв`язку із загрозою життю та здоров`ю дітей (оскільки в кімнаті де проживали діти перебувала 4 дні мертва бабуся; у дітей не було продуктів харчування, в помешканні були антисанітарні умови, брудно, сморідно, таракани. Але у зв`язку зі складною ситуацією в сім`ї (похороном, безробіттям матері та враховуючи той факт, що ОСОБА_1 була вагітною третьою дитиною та підходив строк пологів) їй було надано можливість виправитися. Малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_6 було тимчасово влаштовано за заявою матері від 27.10.2016 року в Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка та надано дозвіл на їх відвідування.

У матеріалах справи міститься направлення в обласну поліклініку "ОХМАТДИТ" Центру дитячої токсикології, інтенсивної еферентної терапії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 16.08.2017 року, діагноз при направленні: отруєння, опік стравоходу 2 ст, шлунку 2-3 ст.

Розпорядженням №42/13 від 14.02.2017 року виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області затверджено висновок про доцільність повернення малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 для подальшого виховання матері, ОСОБА_1 .

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень від 25.11.2016 року на підставі заяви про визнання батьківства №91/02.1-55 від 25.11.2016 року внесено зміни до актового запису, а саме змінено прізвище дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на « ОСОБА_6 », змінено прізвище батька дитини з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_6 », дата народження батька дитини з «інформація відсутня» на « ІНФОРМАЦІЯ_6 ».

Рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області №139/1 від 02.07.2018 року затверджено висновок про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з батьком, ОСОБА_8 .

Згідно Акту проведення оцінки рівня безпеки дитини ОСОБА_2 від 09.04.2019 року, складеного спеціалістами служби у справах дітей, дитина вилучена з сім`ї, обстежена в Ірпінській міській дитячій лікарні, у дитини чесотка.

Згідно Акту проведення оцінки рівня безпеки дитини ОСОБА_3 від 09.04.2019 року, складеного спеціалістами служби у справах дітей, дитина вилучена з сім`ї у в`язку з загрозою її життю та здоров`ю.

Розпорядженням №77 від 09.04.2019 року в.о. міського голови відібрано у матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 малолітню доньку - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області №68/5 від 24.04.2019 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Як передбачено ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто перелік підстав батьківських прав є вичерпним.

Тлумачення п. 1 ч. 1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК Укараїни).

Зважаючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

Статтею 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ передбачено, що держави учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини (справа «Хант проти України» від 7.12.2006 року) свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і тоді інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага. Факт заперечення відповідачем проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини.

У своїй практиці, зокрема у справі «М.С. проти України» Європейський суд з прав людини наголосив, що на сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. При цьому ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Тобто, позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних матір та батька. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач заперечувала проти позбавлення її батьківських прав, а також з відсутності доказів, які б безспірно свідчили про умисне ухилення її від виконання батьківських обов`язків щодо дітей, та доказів того, що позбавлення батьківських прав відносно її малолітніх доньок не забезпечуватиме інтересів самих дітей.

Разом з тим, суд першої інстанції не врахував, що з моменту відібрання дітей (09.04.2019 року) та по теперішній час відповідач не працевлаштувався, не має самостійного доходу, хоча їй надавалися рекомендації, за місцем проживання не створила належних умов для проживання, виховання та розвитку дітей.

Також, про систематичність ухилення відповідачем від виховання дітей та свідоме нехтування своїми обов`язками та цілковиту байдужість до них свідчить і той факт, що у 2016 році у відповідача вже були відібрані діти з тих же підстав (загроза життю та здоров`ю, ухилення від виконання обов`язків), однак, отримавши можливість повернути дітей, поведінки своєї не змінила, що, у свою чергу, стало наслідком повторного відібрання від неї дітей.

При цьому, згідно з листом Відділення Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Пролісок» №36/01.01-02 від 30.06.2021 року вихованки відділення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зараховані до відділення 10.04.2019 року, за період з 10.04.2019 року по теперішній час дітей відвідувала мати ОСОБА_1 : 10.05.2019 року, 30.06.2019 року, 16.07.2019 року, 21.08.2019 року, 10.09.2019 року, 02.11.2019 року, 26.11.2019 року, 19.12.2019 року, 09.03.2020 року, 19.06.2020 року, 13.08.2020 року, 26.09.2020 року, 18.10.2020 року, 02.11.2020 року.

Під розгляду справи судом апеляційної інстанції відповідач підтвердила той факт, що з листопада 2020 року по 27.07.2021 року дітей вона не відвідувала. Таку свою поведінку пояснила відсутністю часу для відвідування у зв'язку з пошуком роботи. Факт не відвідування дітей відповідачем протягом 9 (дев`яти) місяців підтверджується й повторно наданою довідкою Відділення Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Пролісок» від 30.06.2021 року, яка надана позивачем на вимогу суду (а.с. 212).

Крім цього, здійснюючи апеляційний перегляд, судом повторно з`ясовувалося питання щодо поліпшення житлових умов, працевлаштування відповідача, оскільки остання запевнила, що вона змінила ставлення до житлово-побутових умов та працевлаштувалася.

Однак з акту обстеження умов проживання від 06.07.2021 року вбачається, що умови проживання у відповідача незадовільні, в квартирі стоїть сталий неприємний запах (сперте повітря) від котячого туалету; квартира потребує косметичного ремонту; у ванній кімнаті не має місця та умов для проведення гігієничних процедур (ванна), захарощена брудними речами та взуттям, по квартирі літають мухи (а.с. 213).

Також, слід зазначити, що з огляду на вищевстановлені обставини, суд першої інстанції, поклавши в основу свого рішення про відмову у задоволенні позову лише заперечення відповідача проти позбавлення її батьківських прав, безпідставно не взяв до уваги висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради про доцільність позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітніх дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

За вказаних обставин, а також зважаючи на наявність у матеріалах справи достатніх доказів, які підтверджують, що відповідач злісно не виконувала та не виконує встановлені законом обов`язки по догляду, вихованню та утриманню малолітніх дітей, проявляла і продовжує проявляти (навіть протягом усього судового розгляду справи) повну байдужість до власних дітей, не вчиняє та продовжує не вчиняти жодних дій для забезпечення нормальних умов проживання, навчання й розвитку дітей, чим безумовно порушила вимоги ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для позбавлення відповідача батьківських прав відносно її малолітніх дітей та передачу дітей на опікування Органу опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради, оскільки за даних обставин саме цей захід впливу буде відповідати як найкрайщим інтересам дітей.

У відповідності до ч. 5 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 2 статті 166 СК України передбачено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Таким чином, оскільки малолітні діти наразі перебувають у Відділенні Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей "Пролісок" та потребують матеріальної допомоги, яку відповідач у добровільному порядку не надає та не має постійного офіційного заробітку, а також враховуючи той факт, що після позбавлення відповідача батьківських прав дітей слід передати під опікування Органу опіки та піклування, колегія суддів приходить до висновку, що з відповідача на користь Органу опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради підлягають стягненню аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 10.06.2019 року (день пред`явлення позову) і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Водночас, слід наголосити, що мати, батько, позбавлені батьківських прав, можуть реалізувати право на поновлення батьківських прав у порядку, за умов та у спосіб, передбачений ст. 169 СК України.

Пунктом 2 частини 1 статті 374 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи (частини 1, 2 статті 376 ЦПК України).

Таким чином, у зв`язку з невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, ухвалене судом першої інстанції рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Органу опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради - задовольнити.

Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 16 грудня 2020 року - скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

Позов Органу опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) батьківських прав відносно малолітніх дітей - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Передати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на опікування Органу опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Органу опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради аліменти на утримання малолітніх дітей - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 10 червня 2019 року (день пред`явлення позову) і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 06 серпня 2021 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

Г.В. Крижанівська