УХВАЛА

05 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 334/1662/19

провадження № 61-12403ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Червинської М. Є. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Гребнєвим Ігорем Ігоровичем, на постанову Запорізького апеляційного суду від 26 травня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна», третя особа - ОСОБА_1 , про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину та стягнення безпідставно набутих грошових коштів та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_1 , про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ТОВ «Порше Лізинг Україна», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_1 , в якому просила застосувати наслідки недійсності нікчемного договору про фінансовий лізинг від 28 січня 2014 року № 00009474, стягнувши з ТОВ «Порше Лізинг Україна» на її користь суму основної заборгованості в розмірі 368 339,43 грн, суму процентів за користування чужими грошовими коштами в розмірі 351 502,06 грн, а всього - 719 841,19 грн.

У травні 2019 року ТОВ «Порше Лізинг Україна» звернулося до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_1 , в якому просило стягнути з ОСОБА_2 на свою користь плату за фактичний час користування об`єктом лізингу за договором про фінансовий лізинг від 28 січня 2014 року № 00009474 в загальному розмірі 335 117,99 грн.

Рішенням Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 10 лютого 2021 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Порше Лізинг Україна» на користь ОСОБА_2 грошові кошти, сплачені на виконання умов договору про фінансовий лізинг від 28 січня 2014 року № 00009474, в розмірі 368 339,43 грн.

В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 26 травня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу ТОВ «Порше Лізинг Україна» задоволено частково.

Рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 10 лютого 2021 року в частині задоволення первісного позову скасовано.

В задоволенні первісного позову відмовлено з підстав спливу позовної давності.

В решті рішення місцевого суду залишено без змін.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

20 липня 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Гребнєв І. І. звернувся через засоби поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Запорізького апеляційного суду від 26 травня 2021 року.

У касаційній скарзі заявник просить поновити пропущений ним строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що про дату, час, місце розгляду справи він не був повідомлений належним чином, копію оскаржуваної постанови не отримував, а дізнався про неї 19 липня 2021 року з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.(частина третя статті 390 ЦПК України).

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження судового рішення заявником пропущено з поважних причин, колегія суддів вважає за можливе його поновити.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником за подання касаційної скарги не сплачено судовий збір.

У касаційній скарзі заявник вказує, що звільнений від сплати судового збору на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

В частині третій статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» зазначено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік підстав звільнення позивачів від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно частини другою статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Частиною першою та третьою статті 136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Системний аналіз статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів»,статей 5, 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК України дає підстави для висновку, що законом передбачено можливість звільнення від сплати судового збору для позивачів у справі.

Оскільки ОСОБА_1 є третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, у даній справі, тому відсутні правові підстави для звільнення її від сплати судового збору.

За таких обставин, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно сплатити судовий збір у порядку та розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».

Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але

не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та

не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» з 01 січня 2019 року встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1 921,00 грн.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду, заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.

У частині четвертій статті 6 Закону України «Про судовий збір» передбачено, якщо скаргу (заяву) подано про перегляд судового рішення в частині позовних вимог (сум, що підлягають стягненню за судовим рішенням), судовий збір за подання скарги (заяви) вираховується та сплачується лише щодо перегляду судового рішення в частині таких позовних вимог (оспорюваних сум).

Рішення суду апеляційної інстанції оскаржується в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 майнового характеру, а саме: стягнення із ТОВ «Порше Лізинг Україна» грошових коштів у розмірі 368 339,43 грн.

Ураховуючи предмет позову та вимоги касаційної скарги заявник за подання касаційної скарги має сплатити судовий збір у розмірі 7 366,78 грн

((368 339,43 грн х 1%) х 200 %).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду з 01 січня 2021 року має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України

«Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 , подане адвокатом Гребнєвим Ігорем Ігоровичем, про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Запорізького апеляційного суду від 26 травня 2021 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану адвокатом Гребнєвим Ігорем Ігоровичем, на постанову Запорізького апеляційного суду від 26 травня 2021 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк - десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Є. Червинська