У Х В А Л А

04 серпня 2021 року м. Київ

Суддя Подільського районного суду м.Києва Якимець О.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про захист прав споживачів,

в с т а н о в и в :

позивач ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду м.Києва із позовом до відповідача Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк`про захист прав споживачів, в якому просив визнати недійсним кредитний договір укладений між сторонами в частині нарахування відсотків, пені та штрафних санкцій з застосуванням наслідків недійсності правочину та зобов`язати відповідача зробити перерахунок заборгованості за кредитним договором.

Вважаю, що позовну заяву необхідно залишити без руху, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до ч.6 ст.177 ЦПК України до заяви про визнання договору недійсним додається також копія (або оригінал) оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

Встановлено, що до позовної заяви не додано копії оспорюваного договору.

Позивачем подано клопотання про витребування від відповідача оригіналу кредитного договору.

Разом з тим, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

У зв`язку із наведеною нормою процесуального права, суд прийшов до переконання про те, що подане позивачем клопотання не відповідає вимогам ч. 2 ст. 84 ЦПК України, оскільки не містить будь-яких відомостей про вжиття позивачем заходів для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Таким чином, суддя прийшов до переконання що відповідне клопотання не підлягає задоволенню.

Щодо сплати судового збору суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору в установлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем у позовній заяві зазначено про звільнення від сплати судового збору у відповідності до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Однак, оскільки до матеріалів позовної заяви не долучено оспорюваний договір, суд позбавлений можливості встановити чи поширюються норми Закону України «Про захист прав споживачів» на правовідносини між сторонами.

Відтак із матеріалів справи суд не встановив наявність обставин для звільнення від сплати судового збору, адже позивачем не подано жодних доказів, які б підтверджували такі.

Таким чином, суд прийшов до переконання про неможливість вирішення питання щодо необхідності сплати судового збору у зв`язку із відсутністю оспорюваного договору у матеріалах справи, тому зазначене питання буде вирішуватися судом в ухвалі про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі у відповідності до ч. 2 ст. 187 ЦПК, а відтак питання про необхідність сплати судового збору за такими вимогами вирішиться у відповідності до ч. 11 ст. 187 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175 і 177 цього кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

За таких обставин, вважаю, що позовну заяву необхідно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків, надавши строк для їх усунення десять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху у відповідності до ч. 2 ст. 185 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 84, 175, 185, 260, 261, 293, пунктом 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про захист прав споживачів - залишити без руху.

Надати позивачу строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху, для усунення недоліків.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, позовна заява буде вважатись неподаною та повертається заявникам зі всіма доданими до неї документами.

Роз`яснити, що відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України від 18 червня 2020 року № 731-ІХ, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

СуддяО. І. Якимець