У х в а л а

27 липня 2021 року

м. Київ

справа № 576/77/21

провадження № 61-11931 ск 21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 26 березня 2021 року та постанову Сумського апеляційного суду від 10 червня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди,

В с т а н о в и в:

У січні 2021 року законний представник ОСОБА_6 - ОСОБА_1 звернувся до Глухівського міськрайонного суду Сумської області з позовом до ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в якому просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку моральнушкоду в розмірі 500 000,00 грн мотивуючи свої вимоги тим, що неповнолітні діти відповідачів - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які є однокласниками його сина ОСОБА_10 , тривалий час систематично знущались з останнього. Факти такого знущання підтверджені постановами, прийнятими у справах про адміністративні правопорушення, передбачені частиноючетвертою статті 173-4 КУпАП, відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які набрали законної сили.

Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 26 березня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково; стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 30 000,00 грн; в іншій частині позовних вимог відмовлено; вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Сумського апеляційного суду від 10 червня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана його представником - адвокатом Борсуком С. В., залишено без задоволення, а рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 26 березня 2021 року змінено в частині розподілу судових витрат; стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 в дольовому порядку сплачений судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції по 100,00 гривень з кожної; в іншій частині рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 26 березня 2021 року залишено без змін.

15 липня 2021 року ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 ,надіслав засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 26 березня 2021 року та постанову Сумського апеляційного суду від 10 червня 2021 року.

У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 26 березня 2021 року та постанову Сумського апеляційного суду від 10 червня 2021 року в частині незадоволення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 470 000,00 грн та відшкодування судових витрат і змінити рішення, яким задовольнити його позов.

Дослідивши касаційну скаргу ОСОБА_1 , Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, з огляду на наступне.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2021 року становить 2 270,00 грн.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову в справах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується.

Як убачається з матеріалів касаційного провадження, ціна позову в даній справі складає 500 000,00, яка станом на 01 січня 2021 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2270,00*250=567 500,00 грн).

Отже, відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України рішення судів першої та апеляційної інстанцій в даній справі не підлягають касаційному оскарженню.

У касаційній скарзі заявник посилається на незаконність рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 26 березня 2021 року та постанови Сумського апеляційного суду від 10 червня 2021 року. Проте при вирішенні питання про відкриття касаційного провадження у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, судом касаційної інстанції не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення, а виключно встановлюється наявність чи відсутність випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) Комітету Міністрів Ради Європи від 7 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад, справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

З урахуванням указаного, оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судові рішення у справі з ціною позову, яка не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

З наведених обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтями 19, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

У х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 26 березня 2021 року та постанову Сумського апеляційного суду від 10 червня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 , який діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Ігнатенко

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук