Справа № 307/2789/21
Провадження № 2-з/307/17/21
У Х В А Л А

10 серпня 2021 року Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого

судді Гримут В.І.

при секретарі Ком`яті Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Тячів, заяву представника позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна, набутого під час спільного проживання без реєстрацію шлюбу, об`єктом спільної сумісної власності та визначення частки,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачки ОСОБА_2 ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою.

Разом з позовною заявою до суду надійшла заява про забезпечення позову.

Представник позивачки посилається на те, що з жовтня 2004 року по сьогоднішній день позивачка та ОСОБА_3 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, у якому в них народилася донька. За вказаний період ними було придбане нерухоме майно, яке було зареєстроване за відповідачем. У червня 2021 року подальше спільне проживання стало неможливим. У зв`язку з цим вона звернулася до суду з даним позовом та просить визнати спільною сумісною власністю нерухоме майно придбане за час спільного проживання.

Згідно ст. 153 ч. 1 ЦПК України учасники справи в судове засідання не викликалися.

Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши клопотання представника позивачки суд вважає, що воно підлягає до задоволенню частково виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ч.ч. 1 та 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пп. 1 та 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, та забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне накласти арешт на нерухоме майно шляхом заборони його відчуження, передачі в оренду, заставу іпотеку, тощо, оскільки не вжиття заходів до забезпечення позову у випадку задоволення позовних вимог, може утруднити виконання рішення суду, або зробити його неможливим.

За таких обставин, керуючись стст. 149, 150, 153, 247 ЦПК України суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання представника позивачки про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку за кадастровим номером :01:018:0052, площею 0.1444 га, з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд за адресою: АДРЕСА_1 , житловий будинок АДРЕСА_2 , житлового будинку АДРЕСА_3 , квартиру АДРЕСА_4 , земельну ділянку, площею 0.0098 га, цільове призначення - для будівництва індивідуального гаража, яка розташована у АДРЕСА_3 , які на праві приватної власності зареєстровані за ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , шляхом заборони їх відчуження, передачі в оренду, заставу, іпотеку, тощо.

На ухвалу суду до Закарпатського апеляційного суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а учасником справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 354 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Головуючий В.І. Гримут