Дата документу 03.08.2021 Справа № 310/7110/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/807/2412/21-2 Головуючий у 1-й інстанції: Троценко Т.А.
Є.У.№ 310/7110/20 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Дашковської А.В.,

Кримської О.М.

секретар: Волчанова І.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільним сумісним майном подружжя, поділ спільного майна,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Бердянського міськрайоного суду Запорізької області від 12.04.2021 року,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільним сумісним майном подружжя, поділ спільного сумісного майна.

УхваламиБердянського міськрайонного суду від 01 жовтня 2020 року і 28 жовтня 2020 року за заявою ОСОБА_1 вжиті заходи забезпечення позову та накладено арешт на все спірне майно.

05.04.2021 ОСОБА_3 подала заяву про зустрічне забезпечення позову та просила суд зобов`язати позивача протягом десяти днів з дня постановлення ухвали внести на депозитний рахунок суму 250 000 грн.

В обґрунтування заяви зазначала, що ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01.10.2020 року було частково задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, накладено арешт на мобільний готельний комплекс, який складається із такого: вагони-побутівки (гуртожитки на 25 місць), 12*3*3 м, обшиті деревиною, облаштовані під 8 готельних номерів (з санвузлами), з металевим дахом (профліст) у кількості 4 шт.; кондиціонери ERGO 07 (6 шт.), Luberg 07 (2 шт.), LED-телевізори (розміром 21*32) у кількості 8 шт., з TV-2 приставками у кількості 8 шт.; телевізор BRAVIS 52 у кількості 1 шт.; холодильники побутові у кількості 8 шт.; холодильник торговий для охолоджування напоїв у кількості 1 шт., холодильники побутові у кількості 8 од., ліжка дерев`яні 2-х спальні (саморобні, з ортопедичними матрацами) у кількості 8 шт.; меблеві крісла-ліжка у кількості 4 шт.; водонагрівачі у кількості 2 шт.; навіс між вагонами-побутівками (стропила, стовпи та профлист) площею 100 кв.м.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 01.12.2020 р. вказана ухвала залишена без змін.

Після накладання арешту вона позбавлена можливості здійснювати ремонтні роботи, оскільки ОСОБА_1 , який перебуває на керівній посаді прокуратурі Запорізької області та має значний вплив на правоохоронні органи, неодноразово за телефоном 102 здійснює повідомлення про руйнування арештованого майна, після чого працівники поліції чинять психологічний тиск на неї, складають протоколи та фактично перешкоджають користуватися майном, проводити ремонтні роботи і дбати про його збереження та підтримувати у належному стані.

Крім цього на інформаційних сайтах в мережі інтернет, що запрошення відпочиваючих на відпочинок до гостьового двору ОСОБА_4 , який розташований за адресою: АДРЕСА_1 стала розповсюджуватися інформація про існування заходів забезпечення та накладення арешту на майно готельного комплексу, що відлякує потенційних відвідувачів про планування свого відпочинку.

Вважає, що заходи зустрічного забезпечення створять передумови для забезпечення її збитків, у зв`язку з чим просила суд зобов`язати позивача протягом 10 днів з дня постановлення ухвали внести на депозитний рахунок суму 250 000 грн. та надати суду документ, що підтверджує надання зустрічного позову.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 квітня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_3 про зустрічне забезпечення позову.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись напорушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу суду, якою задовольнити її заяву. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що вжитий судом захід забезпечення позову про накладення арешту на все її майно, може завдати шкоди цьому майну та завдати значні збитки.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувана ухвала відповідає вимогам закону і матеріалам справи, а тому відсутні підстави для її скасування.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на такі обставини.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволені заяви ОСОБА_3 про зустрічне забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачка ОСОБА_3 не довела співмірності заходу забезпечення позову із можливим розміром збитків. Позивач має постійну роботу, зареєстроване місце проживання, його майновий стан дозволить відшкодувати можливі збитки відповідачки у випадку їх виникнення.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції.

Згідно із частиною першою статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Випадки обов`язкового застосування зустрічного забезпечення встановлені частиною третьою статті 154 ЦПК України, відповідно до якої суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що за відсутності обставин, які є обов`язковою умовою застосування зустрічного забезпечення, таке забезпечення є право, а не обов`язком суду.

За приписами частини четвертої статті 154 ЦПК України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом:

1) надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів;

2) вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову (частина п`ята статті 154 ЦПК України).

ОСОБА_3 не наведено доказів та судом не встановлено існування обставин, з якими закон пов`язує обов`язковість застосування зустрічного забезпечення.

За відсутності обставин, які є обов`язковою умовою застосування зустрічного забезпечення, таке забезпечення є правом, а не обов`язком суду. Це питання віднесено на розсуд суду і застосовується у разі наявних до того обґрунтованих сумнівів щодо безперешкодного можливого відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.

Зустрічне забезпечення це гарантія відшкодування ймовірних для відповідача збитків. Воно має на меті зберегти певний баланс сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів за заявою позивача.

Визначена судом сума зустрічного забезпечення спрямована на покриття збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку з забезпеченням позову.

За вказаних обставин, застосування зустрічного забезпечення має бути достатнім чином обґрунтовано.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як передбачено статтями 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 не надала суду жодного доказу на підтвердження своїх вимог, належним чином не обґрунтовано необхідності застосування зустрічного забезпечення позову, оскільки саме по собі вжиття заходів забезпечення позову, не свідчить про те, що майновий стан, чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Суд першої інстанції правильно встановив і зазначив, що дані обставини не можуть бути підставами застосування зустрічного забезпечення, оскільки такі обставини стосуються розгляду спору по суті і є предметом розгляду справи, а також реалізацією права особи на звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, гарантованого Конституцією України та цивільним процесуальним законом.

Доводи апеляційної скарги не спростовують вищенаведених висновків суду, а тому не заслуговують на увагу.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не має.

За таких обставин, апеляційну скаргу, відповідно до ст. 375 ЦПК України, слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 374,379,381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі адвоката Доля Дмитра Миколайовича залишити без задоволення.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 квітня 2021 року по цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складено 05 серпня 2021 року.

Головуючий І.В. Кочеткова

Судді: А.В. Дашковська

О.М. Кримська