Справа № 204/8283/18
Провадження № 8/204/3/21
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2021 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Токар Н.В.,

при секретарі Легостаєвій А.Д.,

за участю заявника ОСОБА_1 ,

за участю стягувача ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 26 листопада 2018 року у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

26 листопада 2018 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 09 листопада 2018 року та до досягнення дитиною повноліття.

07 липня 2021 року, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування поданої заяви зазначено про те, що на момент винесення судового рішення існували істотні обставини, які не були відомі суду і впливають на правильне вирішення спору. Також, вказує на те, що на момент розгляду справи про видачу судового наказу вже було наявне рішення суду, яке набрало законної сили, про тай самий предмет та з тих самих підстав і фактично виконувалось у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим, заявник звернувся до суду із зазначеною заявою.

Заявник в судовому засідання вимоги заяви підтримав в повному обсязі, просив заяву задовольнити, посилаючись на підстави, які викладені в заяві.

Стягувач ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення заяви, пояснила, що обставини, на які вказує заявник як на задоволення заяви є безпідставними та не обґрунтованими, дитина росте, та відповідно і збільшуються потреби дитини на її утримання.

Вислухавши заявника, заперечення стягувача, дослідивши заяву та додані до неї докази, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 року № 4 роз`яснено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

У пункті 4 вказаної Постанови роз`яснено, що вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів). Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішуються судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Частина 8 ст.170 ЦПК України визначає, що у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Згідно із ч.2 ст.423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, у тому числі, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів заяви, заявник посилаючись на підставу перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами вказує, що суду на час винесення судового наказу не було надано інформації стягувачем про наявність судового рішення щодо стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої дитини.

Так, встановлено, що 26 листопада 2018 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська видано судовий наказ за заявою ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 09 листопада 2018 року та до досягнення дитиною повноліття.

З письмових матеріалів справи вбачається, що у лютому 2015 року ОСОБА_4 вже зверталась до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 04 березня 2015 року позов задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 450 (чотириста п`ятдесят) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 13 лютого 2015 року і до її повноліття, в особі матері ОСОБА_5 , допустивши по справі негайне виконання у межах суми платежу за один місяць. Вищезазначене рішення суду набрало законної сили, в апеляційному та касаційному порядку не оскаржувалось.

Вищевикладені обставини, суд розцінює як нововиявлені, в розумінні положень ст.423 ЦПК України, оскільки під час розгляду заяви про видачу судового наказу, враховуючі особливий порядок розгляду таких заяв, вказані обставини не були предметом дослідження, ним не надавалась оцінка, тоді як вони впливають на висновки суду під час винесення судового наказу.

Крім того, судом враховується, що при подачі заяви про видачу содового наказу ОСОБА_2 не повідомила суд, про наявність зазначеного рішення та при винесені судового наказу не розглядалася обґрунтованість заявлених стягувачем вимог по суті.

Відповідно до ч. 3 ст. 429 ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

З огляду на вищенаведені правові норми та фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про те, що наявні підстави для задоволення заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, а тому скасовує судовий наказ та відмовляє у його видачі.

Надаючи оцінку запереченням стягувача в частині збільшення витрат, пов`язаних із розвитком здібностей дитини та її віку, суд зазначає наступне.

Згідно ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину вразі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного суду України N 3від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, щодо передбаченої ст.185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазначені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У даному випадку мова йде про додаткові витрати, а не про додаткове стягнення коштів на утримання дитини. Проте, в окремих випадках, через особливі обставини (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини, тощо) потрібні значні додаткові витрати. Тому, розмір додаткових витрат, що стягуються, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат.

Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору.

Згідно правової позиції Верховного Суду України у постанові від 13.09.2017 року у справі №6-1489цс17, суд звернув увагу, що, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на дитину можуть сплачуватися наперед, або вони покриваються після їх фактичного понесення. Конкретна форма залежить від наявних документів чеків, квитанцій, актів виконаних робіт, рекомендацій чи діагнозів тощо. При цьому стягнення грошових коштів може відбуватися разово, з певною періодичністю або постійно (до досягнення дитиною повноліття). Спосіб участі батька в додаткових витратах визначається, наприклад, таким чином. Якщо мова йде про відвідування дитячого садку, фінансування здійснюється періодично. Коли дитина захворіла, оплата її лікування зазвичай відбувається на протязі певного часу, згідно рекомендації лікаря. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Отже, витрати пов`язані з розвитком здібностей дитини чи її віку, не входять до складу аліментів та є додатковими витратами на дитину, що викликані особливими обставинами, право на окреме стягнення яких, передбачене ст.185 СК України. Суд звертає увагу стягувача на ті обставини, що її не обмежено у праві на окреме звернення до суду з вимогами про стягнення додаткових витрат на дитину відповідно до ст.185 СК України, з наданням доказів їх понесення чи передбачуваного обсягу при необхідності їх понесення в майбутньому.

На підставі викладеного, керуючись ст. 160, 171, 423, 429 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 26 листопада 2018 року у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини задовольнити.

Судовий наказ Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 26.11.2018 року у справі №204/8283/18, про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ід.номер НОМЕР_1 ), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , (ід.номер НОМЕР_2 ), аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 09 листопада 2018 року та до досягнення дитиною повноліття - скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання дитини відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повного тексту ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя Н.В. Токар