Справа № 523/9616/21
Провадження №2/523/3846/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2021 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - Мурманової І.М.,

за участю секретаря судового засідання - Нестеренко Л.В.,

розглянувши в підготовчому засіданні в залі суду № 6 в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Суворовський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства та стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Від імені та в інтересах ОСОБА_1 до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Суворовський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства та стягнення аліментів, звернувся адвокат Чумаченко Святослав Олександрович.

В обґрунтування позовних вимог адвокат зазначив, що з 2009 року позивач та відповідач по справі перебували у фактичних шлюбних відносинах, та ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась дитина: ОСОБА_3 . Представник позивача зазначає, що оскільки сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі, запис про батька дитини було внесено відповідно до ст. 135 СК України. Батько дитини в позасудовому порядку відмовляється подавати заяву про реєстрацію його як батька дитини, участь у житті дитини приймає періодично, при цьому, не сплачує аліменти на утримання сина. Дитина має ряд захворювань, потребує постійного нагляду лікарів, страждає на тяжкий психічний розлад. На підставі викладеного просить визнати ОСОБА_2 батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зобов`язати Суворовський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису про народження дитини, стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі: 8 000 гривень до досягнення дитиною повноліття. В ході розгляду справи позовні вимоги щодо стягнення аліментів були зменшені та позивач визначила належний та достатній розмір аліментів у сумі: 2 100 гривень на місяць.

Ухвалою суду від 31 травня 2021 року позовну заяву було прийнято до розгляду, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Сторонам надіслано копію ухвали суду, відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву, позивачу відповідь на відзив.

На адресу суду 08.07.2021 року (вх. № 20155) надійшов лист Суворовського районного у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) щодо позовних вимог, де зазначено, що Суворовський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) заперечень проти задоволення позовних вимог не має, просить розгляд справи провести за їх відсутності (а.с.31).

Також, 20.07.2021 року (вх. № 21448) надійшла заява ОСОБА_2 про часткове визнання позовних вимог, відповідач визнав позов в частині визнання батьківства, зазначив, та підтвердив, що є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в частині позовних вимог про стягнення аліментів зазначив, що позов про стягнення аліментів визнає в розмірі: 1 500 грн., з підстав перебування на його утримання малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.33,34).

В підготовче засідання позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Чумаченко Святослав Олександрович не з`явились, разом з цим, на адресу суду надійшла заява представника позивача про підтримку позовних вимог, та зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення аліментів, а саме: представник позивача зазначив, що підтримує позов в частині стягнення аліментів у розмірі: 2 100 гривень на місяць (а.с.40).

Відповідач ОСОБА_2 також звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог та можливість розгляду справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів на утримання дитини в розмірі: 2 100 гривень визнає, та даний розмір аліментів узгоджено між ним та позивачем у справі, а відтак зазначив, що позов визнає в повному обсязі (а.с.41)

Представник третьої особи про слухання справи повідомлений, раніше звернувся до суду з заявою про слухання справи за його відсутності (а.с.31).

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст. 206, 207 цього Кодексу.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. (ч. 4 ст. 206 ЦПК України).

Разом з цим, судом встановлено, що визнання відповідачем позовних вимог є такими, що не порушують права чи свободи інших осіб, сторони досягли домовленості щодо розміру аліментів.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 15, 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про народження № 461, батьками дитини зазначені: мати: ОСОБА_1 , батько: ОСОБА_5 . Свідоцтво про народження видане Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції (а.с.12).

Згідно відомостей наданих Суворовським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зазначено, що в архіві Суворовського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зберігається актовий запис про народження № 461 складений 17 березня 2011 року Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , де батьком вказано: ОСОБА_5 , а мати: ОСОБА_1 . Реєстрація народження дитини проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (відомості про батька внесені за вказівкою матері).

У листі зазначено, що відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом МЮУ від 12.01.2011 року № 96/4, підставою для внесення змін а актовому записі цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану тощо, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актовому записі цивільного стану (а.с.31).

Таким чином, судом встановлено, що відомості про батька дитини у свідоцтва про народження під час його реєстрації були внесені зі слів матері, відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Позивачем на підтвердження факту визнання батьківства надані копії фотокарток відповідача з новонародженою дитиною (а.с.21-22).

Разом з цим, судом під час розгляду даної справи враховується, що відповідачем визнано позовні вимоги, та останній дійсно зазначив, що вважає себе батьком дитини, що в майбутньому буде відповідати інтересам дитини.

Таким чином, суду не надано будь-яких інших доказів які б викликали сумнів у батьківстві щодо дитини, а відтак даний факт є встановлений шляхом визнання позовних вимог.

Відповідно до роз`яснень, що викладені в п. 3постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05. 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених уст. 53 КпШС України, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини.

Судом встановлено, що дитина - ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким чином, при розгляді даної справи суд має керуватись нормами закону передбаченими ст.ст. 125, 126, 128 Сімейного Кодексу України.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Преамбула та ст.ст. 7, 9, 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню. З метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у Конвенції, держави-учасниці надають батькам належну допомогу у виконанні обов`язків по вихованню дітей.

Статтями 3,4 Декларації про соціальні і правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей, прийнятою резолюцією Генеральної Асамблеї від 3 грудня 1986 року передбачено, що турбота про дитину лежить насамперед на її власних батьках.

Суд може встановити батьківство у разі спільного проживання і ведення спільного господарства матір`ю і особою, яка припускається батьком дитини, якщо ця особа приймає участь у вихованні дитини та утримує дитину, а також у разі визнання тим, хто припускається, свого батьківства.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 визнав своє батьківство по відношенню до дитини ОСОБА_3 , про що надав письмову заяву.

Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, врегульовано статтями 125, 126 та 128 СК України.

Так, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини ввід батька визначається за завою матері та батька дитини або за рішенням суду ( ч. 2 ст. 125 СК України).

Статтею 128 СК України встановлено, що підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України, при народжені дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Відповідно до ст.ст. 263, 265 ЦПК України рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено).

Органами державної реєстрації актів цивільного стану, який здійснював актовий запис про народження видає нове свідоцтво про народження.

Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу III Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п. 2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Згідно роз`яснень, що містяться в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття.

Крім іншого, суд зазначає, що матеріалами справи встановлено, та визнано відповідачем у справі, що сторони до та після народження дитини проживали разом, вели спільне господарство та відповідач з народження дитини виховував сина та вважав себе його батьком.

Таким чином, з огляду на те, що позивач визнав позовні вимоги та підтвердив факт батьківства, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити повному обсязі.

Частиною 1ст. 134 СК України на підставі заяв зазначених у статті 126 СК України, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

Таким чином, Суворовський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) є повноваженим органом, який обов`язаний внести відповідні зміни до актового запису про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та видати нове свідоцтво про народження.

Щодо позовних вимог про стягнення аліментів, позивач у позовній заяві просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі: 8 000 гривень, разом з цим, під час підготовчого засідання позивач через свого уповноваженого представника адвоката Чумаченко С.О., зменшила розмір аліментів та просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі: 2 100 гривень, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (а.с.40).

Законом України «Про державний бюджет на 2021 рік» встановлено, що прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, до вікової категорії якої належить дитини сторін у справі становить: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Тобто, законодавець передбачив право особи з якою проживає дитина визначатись у якій формі отримувати аліменти: у частці від доходу відповідача або у твердій грошовій сумі.

Відповідач є особою працездатного віку, даних про незадовільний стан здоров`я відповідача суду надано не було.

Разом з цим, судом встановлено, що ОСОБА_2 , є батьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка перебуває на його утриманні (а.с.34).

Судом встановлено, що дитина ОСОБА_3 хворіє та згідно висновку ЛКК № 119 від 24.09.2020 року страждає на психічний розлад у виді F-06 (а.с.15), таким чином судом встановлено, що мати дитини потребує матеріальної допомоги на утримання дитини, зокрема пов`язаної з тяжким захворюванням останнього та потребою в забезпеченні дитини її достатнього рівня життя, духовного та соціального розвитку тощо.

Таким чином, визначаючи належний до стягнення з відповідача розмір аліментів, суд враховує вимоги ст. 182 СК України, право дитини на достатній рівень життя, з урахуванням обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, заяву відповідача про визнання позову, суд вважає, що належним розміром аліментів на дитину, є стягнення з відповідача аліментів у розмірі 2 100 гривень щомісячно на утримання дитини, починаючи з 24.05.2021 року (дата надходження позову до суду) та до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_5 , що відповідатиме вимогам закону та не порушуватиме прав як позивача, так і відповідача.

При цьому мінімальний розмір аліментів на дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Крім того, слід звернути увагу на те, що відповідно ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, а тому при зміні стану здоров`я, сімейного стану чи матеріального становища платника аліментів або одержувача аліментів, у сторін є право звернутись до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання.

Разом з цим, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1 861 гривня.

На підставі викладеного та керуючись ст. 53 КпШС України, ст.ст. 126, 128, 135, 180, 181, 182, 183,191 СК України, ст.ст. 2-13, 81, 89, 141, 200, 206, 258-259, 264-265, 273 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Суворовський районний у місті Одесі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання батьківства та стягнення аліментів - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) батьком неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (актовий запис про народження № 461, уродженця м. Одеси)

Внести зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 461, який складено 17 березня 2011 року Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції на ім`я ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказавши в графі «Батько»: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянин України, місце проживання: АДРЕСА_1 ) виключивши з вказаної графи відомості про батька внесені зі слів матері: ОСОБА_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі: 2 100 гривень щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 24.05.2021 року і до досягнення дитиною повноліття тобто, до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі: 1 861 гривня.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 29.07.2021р.

Суддя: