Житомирський апеляційний суд
Справа №295/6075/19 Головуючий у 1-й інст. Перекупка І. Г.
Категорія 48 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Галацевич О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №295/6075/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 ,

на рішення Богунського районного суду м. Житомира, ухвалене 20 травня 2020 року суддею Перекупкою І.Г. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , у якому, посилаючись на те, що 15.03.2019 останнім пошкоджено належний йому транспортний засіб, просив стягнути з відповідача, як з винної особи, 25444 грн майнової шкоди, 1700 грн понесених витрат по проведенню оцінки вартості заподіяного збитку та 1000 грн витрат за надання правничої допомоги адвокатом.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 20 травня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 25444,18 грн в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, 1700 грн в рахунок, понесених витрат по проведенню оцінки вартості заподіяного збитку та 1000грн в рахунок відшкодування витрачених коштів за надання правничої допомоги адвокатом.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення, ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 та вирішити питання розподілу судових витрат.

На його думку, суд не врахував, що ним було пошкоджено лише лакофарбове покриття переднього правого крила автомобіля, яким користувався позивач. Будь-яких інших пошкоджень цьому транспортному засобу він не завдавав, а позивачем не доведено таких обставин. Тому вважає, що не має відшкодовувати позивачу шкоду за всі наявні пошкодження автомобіля, які він не завдавав. Також вказав, що позивач володіє транспортним засобом на підставі довіреності, у якій зазначені два представники, проте право представників безпосередньо отримувати відшкодування за матеріальну шкоду, що завдана транспортному засобу у довіреності не зазначено. Окрім того, позивач звернувся до суду особисто, а не як представник власника транспортного засобу, що є підставою для відмови у задоволенні позову, не зважаючи на ту обставину, що він частково визнає факт нанесення матеріальної шкоди. Також зазначив, що сплачені позивачем 1700 грн за послуги оцінювача не є судовими витратами, а тому не можуть бути стягнуті з нього. Окрім того, вказав, що у договорі про представництво та надання правової допомоги від 01.04.2019 (а.с. 90 т.1), додатку № 1 від 02.04.2019 до цього договору (а.с. 91 т.1), квитанції до прибуткового касового ордера № 10 від 19.04.2019 (а.с. 17 т.1) не конкретизовано для вирішення якої саме ситуації надавалася правнича допомога позивачеві, що не дає підстав стверджувати, що витрати позивача на правничу допомогу понесені саме в цій справі.

У відзиві ОСОБА_1 просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Вважає твердження апелянта про те, що ним нанесено пошкодження лише лакофарбового покриття, є надуманими та такими, що спрямовані на уникнення цивільно-правової відповідальності за заподіяну шкоду. Відповідача було виявлено в темну пору доби біля пошкодженого автомобіля, після чого викликано поліцію і останній зізнався, що саме він здійснив пошкодження автомобіля, було складено протокол про адміністративне правопорушення. Вранці він виявив, що пошкодження автомобіля значно більші, оцінювачем проведено оцінку заподіяних збитків, які обґрунтовано стягнуто з заподіювача шкоди.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 апеляційну скаргу підтримав. ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 апеляційну скаргу не визнали, посилаючись на її безпідставність та доводи відзиву на апеляційну скаргу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 22 ЦК України передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у зв`язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що нотаріально посвідченою довіреністю від 16.02.2019 громадянин України ОСОБА_5 уповноважив ОСОБА_1 та ОСОБА_6 бути його представниками з питань набуття права власності, реєстрації (поставки на облік) на його ім`я транспортного засобу марки RENAULT, моделі MEGANE SCENIC, 2014 року випуску, експлуатації та розпорядження (продати, тощо) цього транспортного засобу для чого їм надано права, які визначені даною довіреністю (а. с. 71, 118 т.1).

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 03.05.2019 у справі №295/5369/19, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 грн (а. с. 51 т.1).

Даною постановою встановлено, що 15.03.2019 о 21 годині 30 хвилин ОСОБА_2 у м. Житомирі по вул. Хлібній, 39, пошкодив автомобіль Renault Scenic, реєстраційний ном НОМЕР_1 , що знаходився у користуванні ОСОБА_1 , чим порушив громадський порядок і спокій громадян. У постанові зазначено, що вина ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 081322 від 22.03.2019; поясненнями ОСОБА_2 підтверджується, що він дійсно вчинив правопорушення за обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення та незначно пошкодив лакофарбове покриття на автомобілі, оскільки ОСОБА_1 заблокув автомобілем парковку у дворі будинку, внаслідок чого він не міг виїхати своїм автомобілем; поясненнями ОСОБА_1 (а.с. 51 т.1).

Згідно звіту № 43/03/19 від 17.04.2019 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, слідує, що вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Renault Scenic», д. р. н. НОМЕР_2 становить 25444,18 грн (а.с. 59-89 т.1). Відповідно до даного звіту досліджувалась вартість збитків, заподіяних пошкодженнями транспортному засобу, з урахуванням робіт по ремонту крила, бампера, спойлера бампера, капота та дверей автомобіля.

Згідно Довідки начальника сектору превенції Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області від 22.03.2019, зазначено що 15.03.2019 до Житомирського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області надійшло звернення громадянина ОСОБА_1 , з приводу неправомірних дій громадянина ОСОБА_2 . Опитаний в ході перевірки громадянин ОСОБА_1 , прож. АДРЕСА_1 пояснив, що 15.03.2019 близько 21.30 год. вийшовши з будинку на подвір`я за вищевказаною адресою проживання виявив пошкодження транспортного засобу «Renault Scenic» д. н. з. НОМЕР_3 , який належить йому на підставі доручення. Громадянином ОСОБА_1 було доповнено, що біля свого транспортного засобу побачив сусіда, громадянина ОСОБА_2 , який перебував в п`яному стані та повідомив, що це він пошкодив авто, тому що той заважав йому виїхати з автомобільної парковки. Опитаний в ході перевірки громадянин ОСОБА_2 , прож. АДРЕСА_2 , повідомив, що дійсно 15.03.2019, перебував в дворі за вищевказаною адресою проживання та виявив, що автомобіль, який належить невідомій особі з номерними знаками не Житомирської реєстрації заблокував в`їзд на автомобільну паркову. Чекаючи досить довгий час власника авто, останній будучи в розлюченому стані наніс ключем незначні подряпини переднього правого крила вказаного автомобіля. Громадянином ОСОБА_2 було зазначено, що будь-яких інших ушкоджень вищевказаному авто не наносив. В ході перевірки з громадянином ОСОБА_2 , було проведено профілактичну бесіду про недопустимість антигромадської поведінки та складено адміністративний протокол за ст. 173 КУпАП, який направлено на розгляд до Богунського районного суду м. Житомира. Враховуючи те, що в ході перевірки в даних матеріалах не встановлено факту вчинення кримінального правопорушення, тому підстав для внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань не має (а.с. 6 т.1).

В суді першої інстанції представник відповідача не заперечував, що 15.03.2019 о 21.30 год. ОСОБА_2 у м. Житомирі по вул. Хлібній, 39, пошкодив лакофарбове покриття на автомобілі «Renault Scenic», д. р. н. НОМЕР_3 , що знаходився у користуванні ОСОБА_1 , проте вважав, що підстави відшкодовувати шкоду за інші пошкодження, до яких відповідач не має відношення, відсутні (а.с. 40-42 т.1).

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції критично віднісся до позиції представника відповідача та вважав, що стороною позивача доведено наявність підстав для покладення обов`язку відшкодування шкоди на відповідача у розмірі, визначеному звітом про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу № 43/03/19 від 17.04.2019.

Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду, з огляду на наступне.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині першій статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що відповідає встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

У рапорті інспектора поліції від 16.03.2019, складеному о 00-58 годин, відповідно до заяви ОСОБА_1 , вказано, що на місці події виявлено автомобіль Рено, номерний знак НОМЕР_4 , в якого були спущені чотири колеса та пошкоджене лакофарбове покриття правої передньої двері (а.с. 50 т.1). Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 22.03.2019, складеного відносно ОСОБА_2 , огляд транспортного засобу не проводився (а.с. 46 т.1). У своїх поясненнях до даного протоколу відповідач зазначив, що наніс ключем подряпини на передньому правовому крилі автомобіля, яким користувався позивач (а.с.47а т.1). Такі ж обставини пошкодження ОСОБА_2 лакофарбового покриття на автомобілі, яким користувався позивач, встановлені довідкою за результатами розгляду матеріалів, зареєстрованих в ЖЄО №12572 від 15.03.2019 та постановою Богунського районного суду м. Житомира від 03.05.2019 у справі № 295/5369/19 (а.с. 47, 51 т.1). Окрім того, звіт про оцінку вартості збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу №43/03/19, проведено 17.04.2019, а подія відбулася 15.03.2019.

Таким чином, матеріали справи не містять, а ОСОБА_1 не надано належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів завдання відповідачем всіх пошкоджень автомобілю, який перебував у користуванні позивача, зазначених у звіті про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу № 43/03/19 від 17.04.2019.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції за клопотанням представника відповідача, проведена судова автотоварознавча експертиза, відповідно до висновку якої № СЕ-19/106-20/12614-АВ-12/2-213 від 06.01.2021 вартість матеріального збитку відповідно до п. 1 переліку пошкоджень, зазначеному у звіті ФОП ОСОБА_7 №43/03/19 від 17.04.2019, завданого власнику КТЗ RENAULT, моделі MEGANE SCENIC, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , VIN-код НОМЕР_5 , унаслідок пошкодження лако-фарбового покриття дверки передньої правої, завданої протиправними діями інших осіб, станом на 02.04.2019 складає 3098,43 грн.

Тому, враховуючи недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції помилково визнав встановленими, зокрема обсягу завданих ОСОБА_2 пошкоджень автомобілю, який перебував у користуванні ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди в сумі 3098,43 грн. Суд апеляційної інстанції обмежується вартістю збитків, заподіяних автомобілю неправомірними діями відповідача внаслідок пошкодження лакофарбового покриття правого переднього крила, які він фактично визнав та які підтверджуються письмовими доказами, наявними у матеріалах справи.

Підстави для стягнення з відповідача 1700 грн (а.с. 94 т.1), сплачених позивачем за проведення оцінки вартості заподіяного збитку, які не є судовими витратами, відсутні, а тому рішення суду першої інстанції у цій частині також підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Також підлягає скасуванню рішення суду в частині розподілу судових витрат. Як вбачається з матеріалів справи позивачем понесені витрати по сплаті судового збору за подання позову до суду в сумі 768,4 грн та на правничу допомогу, як в суді першої так і апеляційної інстанції, в сумі 8000 грн (а.с. 91а, 91б т.1, а.с. 96-103 т.2). Відповідачем понесені витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1152,60 грн (а.с.159 т.1).

Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються з разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 970,47 грн.

З позивача на користь відповідача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 1021,08 грн з огляду на її часткове задоволення.

Окрім того, ухвалою суду апеляційної інстанції від 23.12.2020 призначено у справі судову автотоварознавчу експертизу, витрати по її проведенню покладено на ОСОБА_2 . Експертиза була проведена і її висновки використані під час розгляду справи, проте ОСОБА_2 не провів її оплату. У зв`язку з цим, суд апеляційної інстанції стягує витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи в сумі 1015,2 грн з відповідача на користь експертної установи згідно наданого рахунку (а.с. 58 т.2).

Доводи апеляційної скарги в частині неналежного позивача є безпідставними з огляду на зміст повноважень, визначених у довіреності від 16.02.2019, які надавали ОСОБА_1 право звернутись до суду з даним позовом. Посилання представника відповідача про не доведення позивачем понесення витрат на правничу допомогу саме в цій справі, спростовуються наявними у матеріалах справи доказами (а.с. 16-17, 90-91б т.1, а.с.96-103 т.2).

Аргументи відзиву на апеляційну скаргу про те, що саме відповідачем спричинені всі пошкодження, зазначені у звіті про оцінку вартості збитків, не доведені належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами, а тому суд апеляційної інстанції такі твердження позивача не враховує.

Дана справа є малозначною, оскільки визначена у ній ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Тому, відповідно до п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, судове рішення у цій справі не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 368, 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 20 травня 2020 року скасувати, ухваливши нове судове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3098,43 грн на відшкодування матеріальної шкоди та 970,47 грн судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1021,08 грн судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Житомирського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України (код 25574601, розрахунковий рахунок: UA1005448, Банк: Держказначейська служба України м.Київ, призначення платежу: *;151800;1500056; Ідентиф.код; *ПІБ; експертиза автотоварознавча в т.ч. ПДВ 169.20) 1015,20 грн за проведення автотоварознавчої експертизи у цивільній справі №295/6075/19.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 05 квітня 2021 року.