Справа № 570/4465/20
Номер провадження 2/570/335/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2021 року Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді Остапчук Л.В.

за участю: секретаря судових засідань Захарук Г.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне в порядку спрощеного позовного провадження

цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,

в с т а н о в и в :

У зв`язку з тим, що між ПАТ КБ "ПриватБанк" (станом на дату розгляду справи перейменовано на АТ КБ "ПриватБанк") та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № б/н від 03 квітня 2017 року, згідно якого брату відповідача надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, позивач виконав свої зобов`язання, однак ОСОБА_2 взяті на себе обов`язки по погашенню кредиту не виконав, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача, як з спадкоємця позичальника заборгованість по кредитному договору в сумі 8909 гривень 98 копійок та судові витрати по справі.

Представник позивача, АТ КБ "ПриватБанк" в судове засідання не з`явився, хоча про дату, місце та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Від представника банку ОСОБА_3 надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, хоча про слухання справи був повідомлений своєчасно і належним. Від нього до суду надійшла заява, в якій він позовні вимоги не визнав, оскільки спадщину після смерті брата не приймав, із заявою до нотконтори не звертався, являється спадкоємцем другої черги, оскільки спадкоємцем першої черги є дружина та діти, тому в задоволенні позову просить відмовити. В разі неявки представника позивача не заперечує проти розгляду справи у їх відсутності.

З врахуванням наведених вище обставин, суд приходить до висновку про можливість проведення розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі документів.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що 03 квітня 2017 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" (правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк") та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № б/н, згідно якого відповідачу надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Це підтверджено анкетою-заявою від 03 квітня 2017 року, яку підписав ОСОБА_2 , одночасно погодившись на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Тарифами", які розміщені на сайті банку, складає між ним та позивачем Договір про надання банківських послуг.

Свого часу ОСОБА_2 належним чином не виконував свої зобов`язання і своєчасно не сплачував заборгованості по кредиту, за відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області серія НОМЕР_1 .

Сума заборгованості за кредитним договором станом на день смерті позичальника становить 8909 гривень 98 копійок, що підтверджено відповідним розрахунком, долученим до позовної заяви. Ця заборгованість складається з заборгованості за тілом кредиту - 8909,98 грн.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Оскільки ОСОБА_2 не належним чином виконував свої зобов`язання, то у позивача виникло право на стягнення заборгованості за кредитним договором.

Як вбачається із матеріалів справи, дізнавшись про смерть ОСОБА_2 , позивач звернувся до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Кутецької В.В. з претензією кредитора № SAMDNWFC5 від 20 січня 2020 року для встановлення того, чи заводилася спадкова справа після смерті боржника ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , включення кредиторських вимог ПАТ КБ "ПриватБанк" в спадкову масу, повідомлення спадкоємців померлого про наявність заборгованості.

Повідомленням № 41/01-16 від 07 лютого 2020 року приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Кутецькою В.В. було повідомлено ПАТ КБ "ПриватБанк" про отримання претензії кредитора по позичальнику ПАТ КБ "ПриватБанк" ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті мешкав в АДРЕСА_1 , спадкова справа до майна померлого нотаріусом Кутецькою В.В. не заводилася.

Згідно ч.2 ст.1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У статті 1262 вказано, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

В судовому засіданні відповідач заперечуючи проти позову вказав, що дійсно він є рідним братом позичальника ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак після смерті останнього з заявою про прийняття спадщини до нотконтори не звертався, спадщини не приймав. Серед іншого вказав, що померлий ОСОБА_2 мав дружину та дітей і саме вони є його спадкоємцями першої черги.

Факт незаведення спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджується листом в.о.завідувача Рівненського нотаріального архіву від 05 травня 2021 року № 373/01-24.

Відповідно ч.2 ст.48 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

За змістом ст.51 ЦПК України належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Відповідачем є та зі сторін у процесі, яка вказується позивачем як порушник його права. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення. Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Тому, неналежним відповідачем є особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом.

Як вбачається зі змісту ст.ст.51, 175 ЦПК України на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому, суд, при розгляді справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. Якщо позивач помилився відносно обов`язку відповідача щодо поновлення порушеного права, суд має виходити із положень ст.51 ЦПК України та, з урахуванням ч.5 ст.12 ЦПК України, роз`яснити позивачеві право на заміну неналежного відповідача.

Таким чином, суд, як державний орган, на який покладено обов`язок вирішення справи відповідно до закону, має право й зобов`язаний визначити суб`єктний склад учасників процесу залежно від характеру правовідносин і норм матеріального права, які підлягають застосуванню. Це передбачено п.1 ч.1 ст.189 ЦПК України та іншими нормами процесуального права, які передбачають заміну неналежного відповідача чи залучення співвідповідачів.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

З аналізу наведеної статті слідує, що законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас, якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме: чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.

З урахуванням принципу диспозитивності, суд не має права проводити заміну неналежного відповідача належним з власної ініціативи.

Пленум Верховного Суду України у п.8 Постанови від 12 червня 2009 року № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз`яснив, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача є підставою для відмови у позові, що не позбавляє позивача права пред`явити позов до належного відповідача.

Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) у якій зроблено висновок, що "пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження".

Так, позивачем пред`явлено позов до ОСОБА_4 , який не визнав себе відповідачем, в свою чергу позивач належних доказів, які б підтвердили достовірність прийняття ОСОБА_4 спадщини після смерті брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не надав.

В ході розгляду справи, позивач не подав до суду клопотання про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідача. Представник позивача підтримала позовні вимоги, що були заявлені до неналежного відповідача, про що зазначила у своїй заяві, яка наявна в матеріалах справи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову АТ "Приватбанк" до ОСОБА_4 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, оскільки позов пред`явлено до неналежного відповідача.

Реєстрація відповідача і його померлого брата в одному будинку в с.Загороща Рівненського району не може бути підставою для визнання відповідача спадкоємцем, оскільки відповідач є спадкоємцем другої черги і він не може успадкувати майно брата при умові, що є спадкоємці першої черги. Тому заяву про прийняття спадщини до нотконтори він не подавав, ніякого майна брата не успадковував, а отже відповідати за борги брата не може.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що він не позбавлений можливості звернутися до суду з таким самим позовом до належного відповідача.

Питання розподілу судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України, відповідно до якої у разі відмови в задоволенні позову судові витрати відповідача, пов`язані з розглядом справи покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.4, 13, 51, 76, 78, 81, 82, 137, 141, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК України, ст.ст.509, 526, 1048, 1049, 1054, 1258, 1261, 1262, 1281 Цивільного кодексу України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк "ПриватБанк", що знаходиться за адресою: вул.Набережна Перемоги, № 50, м.Дніпро, 49094, , рахунок № НОМЕР_2 (для погашення заборгованості та відшкодування судових витрат), МФО 305299.

Відповідач - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 23 травня 1996 року Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .

Суддя Остапчук Л.В.