ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року м. Херсон

Справа №657/768/19

Провадження №22-ц/819/658/21

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий Бездрабко В.О. (суддя-доповідач),

судді: Базіль Л.В.,

Приходько Л.А.,

секретар судового засідання: Дундич А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Каланчацького районного суду Херсонської області від 04 лютого 2021 року про закриття провадження, постановлену під головуванням судді Максимовича І.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Каланчацької селищної ради Херсонської області про визнання протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Каланчацької селищної ради Херсонської області про визнання протиправним та скасування рішення органу місцевого самоврядування.

Позов мотивований тим, що наказом начальника ГУНП в Херсонській області від 14 жовтня 2016 року, №186 о/с він призначений на посаду начальника Каланчацького відділення поліції Новокаховского відділу поліції ГУНП в Херсонській області.

Відповідно до рішення №70 виконавчого комітету Каланчацької селищної ради Херсонської області від 15 березня 2017 року однокімнатна квартира АДРЕСА_1 , була закріплена, як службове житлове приміщення за Каланчацьким відділенням Новокаховського відділу поліції ГУНП в Херсонській області.

21 квітня 2017 року виконавчим комітетом селищної ради прийнято рішення №101 «Про надання службового приміщення та видачу ордера», яким зазначене вище рішення визнано таким, що втратило чинність та прийнято рішення про надання позивачу у користування вищевказаного службового житлового приміщення.

В червні 2018 року він, як користувач квартири, звернувся до виконавчого комітету Каланчацької селищної ради Херсонської області із заявою про приватизацію житла у відповідності до Закону України «Про приватизацію житлового фонду», у задоволенні якої було відмовлено, з посиланням на рішення №39 від 20 лютого 2013 року «Про включення житлового приміщення до складу службового», згідно якого квартира, що надана у його користування має статус службового приміщення.

ОСОБА_1 , посилаючись на порушення відповідачем порядку визнання житла службовим, просив визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Каланчацької селищної ради Херсонської області №39 від 20 лютого 2013 року про віднесення квартири АДРЕСА_2 , до складу службової та повернути їй статус житлової.

Ухвалою Каланчацького районного суду Херсонської області від 04 лютого 2021 року провадження у справі закрито на підставі ст. 255 ч.1 п.1 ЦПК України, оскільки справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосуванням судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду від 04 лютого 2021 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування скарги апелянт вказав, що, на його думку, суд першої інстанції безпідставно закрив провадження у справі та дійшов помилкового висновку про необхідність розгляду справи в порядку адміністративного судочинства.

Зокрема зазначив, що ним оскаржувався правовий акт індивідуальної дії, який вичерпав свою дію після його реалізації та не стосується захисту прав свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, у зв`язку з чим такий спір є приватно-правовим. Виниклий між сторонами спір пов`язаний з реалізацією особистих житлових прав споживача на приватизацію житлового приміщення.

У відзиві на апеляційну скаргу Каланчацька селищна рада Херсонської області, вказавши на правильність висновків суду першої інстанції щодо закриття провадження у справі, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені у спосіб визначений цивільно-процесуальним законодавством. У письмових заявах сторони просили розгляд апеляційної скарги провести без їх участі.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи та, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Каланчацької селищної ради Херсонської області про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету ради №39 від 20 лютого 2013 року «Про включення житлового приміщення до складу службового», прийнятого органом місцевого самоврядування при здійсненні владних управлінських функцій.

Відповідно до ст.4 ч.1, ст.19 ч.1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Статтею 255 ч.1 п.1 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Вирішуючи питання про закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що пред`явлені ОСОБА_1 позовні вимоги не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинні розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується із висновком суду, виходячи з наступного.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама собою участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом із тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу (як правило майнового) конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Законодавчо визначено, що правовою формою діяльності органів місцевого самоврядування є видання ними нормативно - правових актів та правових актів індивідуальної дії.

В даному випадку, предметом оскарження є рішення суб`єкта владних повноважень Каланчацької селищної ради Херсонської області, яка реалізуючи свої повноваження та управлінські функції відповідно до положень Закону України «Про місцеве самоврядування», включила житлове приміщення по АДРЕСА_3 , загальною площею 34,6 кв.м., яке складається з однієї кімнати, до складу службового.

При цьому, матеріали справи не містять відомостей, що на момент прийняття оскаржуваного рішення ОСОБА_1 мав статус наймача цього приміщення та спірне рішення за часом його ухвалення стосувалося майнових прав та інтересів позивача. Не містить посилань на такі обставини і позовна заява, в якій позивач зазначає, що набув право користування на вказану квартиру лише 21 квітня 2017 року, на підставі рішення виконавчого комітету ради «Про надання службового приміщення та видачу спеціального ордеру».

Заявивши позов в порядку цивільного судочинства ОСОБА_1 фактично пов`язує протиправність цього рішення з порушенням процедури його прийняття, перевірка дотримання якої, згідно ст. 2 КАС України, є одним із основних завдань адміністративного судочинства.

Таким чином, суд першої інстанції при визначенні характеру спірних правовідносин, дійшов обґрунтованого висновку, що останні стосуються вирішення публічно-правового спору, який підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Доводи скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання щодо закриття провадження у справі, а тому підлягають залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Каланчацького районного суду Херсонської області від 04 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 31 березня 2021 року.

Головуючий: В.О. Бездрабко

Судді: Л.В. Базіль

Л.А. Приходько