ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року

м. Харків

Справа № 640/832/18

Провадження № 22-ц/818/1432 /21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Хорошевського О.М.,

суддів Бурлака І.В., Котелевець А.В.

за участю секретаря Пузікової Ю.С.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Алтуніна Т.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Тимошенко Дмитра Володимировича на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2020 року, постановлену суддею Губською Я. В.

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Алтуніна Т.П. про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати заповіт ОСОБА_4 , складеного 03.04.2018 року недійсним.

В обґрунтування позивач вказує, що в момент складення заповіту ОСОБА_4 перебував у такому психічному стані, що не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Представником відповідачів адвокатом Полупановою О.О. 12.12.2019 подано клопотання про призначення посмертної судово-психіатричної експертизи, на вирішення якої постановлені питання щодо можливості померлого ОСОБА_4 , усвідомлювати значення своїх дій та/або керувати ними в момент складення заповіту о 13 год. 50 хв. 03.04.2018.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2020 року клопотання задоволено. Призначено посмертну судово-психіатричну експертизу за медичною документацією, проведення якої доручено експертам 18 відділення третьої Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні. Провадження у справі зупинено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, представник позивача звернувся з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати ухвалу районного суду та направити справу для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що у справі вже проводилась комісійна посмертна судова медична експертиза, судом було отримано висновок. Питання яке ставилось перед експертами тотожні, що поставлені в посмертній судово-психіатричній експертизі. Такими чином судом порушено ст. 103 ЦПК оскільки до суду вже наданий висновок експертів з того самого питання. Крім того, клопотання про призначення експертизи було вирішено без участі сторони позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник відповідачів просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги. Зазначає, що судово-медична та судово-психіатрична експертизи є різними, та вирішують абсолютно різні задачі, мають різний порядок проведення.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву про призначення судово-психіатричної експертизи суд першої інстанції врахував, зміст позову, а також зміст заперечень з боку відповідачів, а також пояснення учасників справу, прийшов до висновку про наявність підстав для призначення судово-психіатричної експертизи, на вирішення якої слід поставити запитання, запропоновані представником відповідача, оскільки для вирішення цих питань потрібні спеціальні знання.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, суд має сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок щодо них, не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Висновок експерта є одним із видів доказів і має відповідати критеріям належності і допустимості доказів. Тому розглядаючи клопотання про призначення експертизи суд має його задовольнити саме у випадку, якщо обставини, про з`ясування яких заявлене клопотання, мають значення для справи та якщо їх з`ясування потребує спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо та лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька.

Відповідно до п.4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.2 ст.102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Як зазначає Пленум Верховного Суду України у Постанові N 5 від 12.06.2009 р. "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють' провадження у справі до судового розгляду", висновок експертизи може бути доказом у справі лише в тому разі, коли експертиза була проведена на підставі ухвали суду відповідними судово- експертними установами. Як експерт може залучатися особа, яка відповідає вимогам, установленим Законом України "Про судову експертизу", і внесена до Державного реєстру атестованих судових експертів.

Питання, на які представник відповідачів бажає отримати відповідь, мають безпосередній зв`язок з вказаною підставою позову, і на них можна отримати відповідь лише експертним шляхом.

З огляду на зазначені вимоги, суд правильно вирішив це питання та призначив судово-психіатричну експертизу.

Посилання апеляційної скарги на те, що по справі проведено комплексну медичну експертизу до участі у якій було залучено фахівців у галузі психіатрії висновків суду не спростовують.

Погоджуючись з висновком суду про доцільність призначеного дослідження колегія суддів виходить із того, що позивачем оспорено заповіт саме у зв`язку з певним психічним станом заповідача.

Згідно п. 2 ч.1 ст. 105 ЦПК України призначення експертизи судом є обов`язковим у разі заявлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити психічний стан особи.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що суд розглянув клопотання без участі сторони позивача, судова колегія зазначає наступне.

Згідно розписки учасники справи а саме представник відповідачів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 повідомлені під підпис про те, що розгляд справи відбудеться 30.11.2020 року о 16 год 40 хв. (а.с.100 т.с.2)

Згідно довідок від 30.11.2020 учасники справи в судове засідання не з`явились (а.с.101 т.с.2). Таким чином, посилання апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи.

Посилання на те, що питання про призначення експертизи вирішено за відсутності позивача та його представника, що позбавило їх можливості ставити питання експертам та висловити свою думку щодо установи яка може проводити таке дослідження не можуть бути взяті до уваги з огляду на те, що в суді апеляційної інстанції позивач та його представник не надали достатніх питань до експерта та не зазначили установу, яка на їх думку може провести таке дослідження.

На обґрунтування посилань на те, що у 18 відділені третьої Харківської обласної клінічної психіатричної лікарні працює родич відповідачки, що може викликати сумніви у обєктивності дослідження будь-яких доказів не надано.

З огляду на викладене судова колегія доходить висновку про те, що судом першої інстанції законно та обґрунтовано з дотриманням норм матеріального та процесуального права задоволено заяву про призначення експертизи, а тому ухвала не підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 368, п.1 ч.1 ст. 374, 375, ст. ст. 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Тимошенко Дмитра Володимировича залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 01 грудня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О.М. Хорошевський

Судді: І.В. Бурлака

А.В.Котелевець

Повний текст постанови складено 02 квітня 2021 року.