Провадження №2/760/823/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2021 року Солом`янський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді Кушнір С.І.

за участю секретаря - Федоренко Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 14 жовтня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1951, посилаючись на те, що сімейне життя не склалося, стосунки між ними почали погіршуватися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Спільне господарство не ведуть, проживають окремо.

Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 19.11.2020 р., відкрито спрощене позовне провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою суду від 12.02.2021 року сторонам надано строк на примирення два місяці, провадження у справі зупинено до закінчення строку для примирення.

12.04.2021 року від представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Чучковської А.В. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно якого, представник зазначає, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, та мають спільну дитину. Протягом шлюбу сторін поєднувало взаємні почуття любові, довіри, поваги один до одного, що дозволило не тільки створити сім`ю, але й сприяло накопиченню спільних коштів, за які було придбано спільне сумісне майно - квартиру.

На даний час між сторонами існують незначні непорозуміння, проте вони є такими, що можуть бути усунуті, а шлюб ще можна зберегти.

Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги про розірвання шлюбу в повному обсязі, наполягала на розірванні шлюбу. Також зазначила, що з відповідачем вони проживають окремо з 11 жовтня 2020 та спільне господарство не ведуть. Спору про місце проживання дитини не має, дитина залишиться проживати разом з нею. Крім того, просила відновити дошлюбне прізвище ОСОБА_1 .

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити, шлюб розірвати. Також просив стягнути з відповідача судові витрати та витрати на правову допомогу в розмірі 4000 грн.

Відповідач в судовому засіданні пояснив, що погоджується на розірвання шлюбу з позивачем. Також зазначив, що спільне господарство не введуть, проживають окремо з листопада 2020.

Представник відповідача в судовому засіданні просила розірвати шлюб з позивачем, щодо стягнення витрат на правову допомогу заперечувала.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14 жовтня 2006 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1951, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу мають малолітню дитину - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві від 13.02.2008р.

Сторони тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки, проживають окремо.

Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню.

Що стосується стягнення з відповідача понесених витрат на правничу допомогу позивачем, то слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналізуючи викладені вище норми права, слід зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат є детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат. Ці розрахунки повинні бути надані суду до закінчення судових дебатів.

Так, представництво інтересів позивача в суді готувалося та здійснювалося адвокатом Морозом І.М. відповідно до Договору про надання правової допомоги від 02 листопада 2020 року.

Відповідно до Додатку №1 до Акта від 10.02.2021 здачі-приймання наданих послуг правової (правничої допомоги) за Договором №14/20 про надання правової допомоги та Додатком №1 до цього Договору від 02.11.2020 правова допомога у справі за позовом про розірвання шлюбу становить 4000 грн. Позивачем було сплачено за послуги правничої допомоги 4000, 00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № від 01.03.2021.

З опису послуг, долученого до заяви представником позивача, вбачається, що позивачу в межах зазначеної цивільної справи надавалися наступні юридичні послуги: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складання позовної заяви, оформлення пакету документів та подання позовної заяви до суду.

Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи принципи співмірності та розумності судових витрат, приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн., як такі, що в цій частині є співвмірними та виправданими, виходячи з предмету позову, обсягу виконаної роботи представником позивача з метою підготовки справи до судового розгляду, часу, необхідного для підготовки такого обсягу документів.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині стягнення понесених судових витрат підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 840,80 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та керуючись ст.ст. 12, 19, 76-81, 133, 141, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 14 жовтня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1951- розірвати.

Відновити ОСОБА_1 дошлюбне прізвище ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН: НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІПН: НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) судовий збір в сумі 840,80 грн., витрати на правничу допомогу в сумі 2000 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кушнір С.І.