Справа № 2-8/2010 Головуючий у 1 інстанції: Леньо С.І.
Провадження № 22-з/811/75/21 Доповідач в 2-й інстанції: Ніткевич А. В.
УХВАЛА

02 квітня 2021 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду Ніткевич А.В., вирішуючи питання про відвід суддів Шеремети Н.О., Крайник Н.П., Цяцяка Р.П., заявлений ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у цивільній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 30 грудня 2010 року та апеляційною скаргою ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 08 жовтня 2019 року,-

встановив:

В провадженні Львівського апеляційного суду знаходиться цивільна справа за апеляційними скаргами ОСОБА_3 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 30 грудня 2010 року та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 08 жовтня 2019 року.

29 березня 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали заяву про відвід колегії суддів у складі суддів: Шеремети Н.О., Крайник Н.П., Цяцяка Р.П. від розгляду даної цивільної справи.

Заяву обґрунтовують тим, що судове засідання 12.03.2021 в апеляційному суді розпочато з розгляду апеляційної скарги ОСОБА_3 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 30.12.2010, незважаючи на те, що питання про правомірність відновлення матеріалів втраченого судового провадження, на думку заявників, є первинним по відношенню до розгляду питання про правомірність укладеної сторонами мирової угоди, таким чином, вважають, що колегією суддів проігноровано апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 08.10.2019, при цьому у випадку скасування ухвали суду від 08.10.2019 про відновлення матеріалів справи, розгляд справи, щодо правомірності мирової угоди, на їх думку, буде неможливим.

Крім цього, зазначають, що слухання по двох апеляційних скаргах, в черговий раз, було призначено на одну і ту ж дату та годину.

Стверджують, що в судовому засіданні 12.03.2021 суддя-доповідач Шеремета Н.О. наголосила, що ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак не послалася на конкретні норми ЦПК України, а судді Крайник Н.П. та Цяцяк Р.П. повністю з нею погодилися, що викликало у них переконання у явному упередженому ставленні колегії суддів до них та наданні переваги третій особі ОСОБА_3 .

Зазначають, що з висловлювань судді-доповідача Шеремети Н.О. зрозуміли, що їхня апеляційна скарга не підлягає розгляду взагалі, що є порушенням їхнього права на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції, відтак у них є підстави вважати, що колегія суддів, завчасно, без слухання доводів учасників судового процесу, підготувала постанову про відмову у задоволенні їхньої апеляційної скарги та готова задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_3 .

Вважають, що колегією суддів проігноровано заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід колегії суддів, заявлену в судовому засіданні 12 березня 2021 року, та клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про ознайомлення з клопотанням представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 про витребування доказів, перш ніж висловити свою думку.

На думку заявників, колегія суддів безпідставно задовольнила клопотання про витребування доказів, оскільки таке не подавалося в суді першої інстанції та є таким, що подане з пропуском встановленого строку та без зазначення об`єктивних причин, з яких учасник справи не міг його подати у зазначений строк.

Крім того, апеляційний суд в особі судді-доповідача Шеремети Н.О., на власний розсуд сформував запит, який відмінний від прохальної частини клопотання про витребування доказів, чим грубо порушив принцип змагальності сторін, оскільки надав перевагу третій особі ОСОБА_3 , що, на думку заявників, свідчить про пряму заінтересованість колегії суддів в результаті розгляду справи на користь ОСОБА_3 .

Враховуючи наведене, заявники не довіряють колегії суддів у складі суддів Шеремети Н.О., Крайник Н.П. та Цяцяка Р.П., вважають, що дана колегія суддів є упередженою, необ`єктивною, прямо зацікавленою в розгляді справи на користь ОСОБА_3 , у зв`язку з чим заявляють відвід колегії суддів.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 31 березня 2021 року відвід, заявлений суддям Шереметі Надії Олегівні, Крайник Надії Петрівні, Цяцяку Роману Павловичу визнано необґрунтованим.

Вирішення питання про відвід суддів Шеремети Н.О., Крайник Н.П., Цяцяка Р.П. передано на розгляд іншого судді, який не входить до складу суду, що розглядає дану справу, визначення якого провести у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01 квітня 2021 року для розгляду цивільної справи № 2-8/2010 (провадження № 22-з/811/75/21), визначено суддю Ніткевича А.В.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

За таких обставин розгляд заяви здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України судове засідання не проводиться.

Підстави для відводу судді визначені статтями 36, 37 ЦПК України.

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження (ч. 3 ст. 39 ЦПК України).

Із заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід колегії суддів вбачається, що останні не погоджуються з порядком розгляду апеляційних скарг, процесуальними рішеннями колегії суддів, зокрема, задоволенням клопотання про витребування доказів, у тому числі із змістом самого запиту суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З огляду на наведені вище норми процесуального закону, незгода сторони з процесуальним рішенням суду, а також рішенням суду в іншій справі, не може бути підставою для відводу судді (колегії суддів), відтак зазначені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підстави для відводу, які зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями колегії суддів, не можуть бути підставою для відводу суддів. Що стосується доводів заяви про те, що суд проігнорував заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід колегії суддів, заявлену в судовому засіданні 12 березня 2021 року, звертаю увагу на те, що така заява в матеріалах справи відсутня.

В свою чергу, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно із положеннями ч. 4 ст. 39 ЦПК України встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу.

Таким чином, виходячи зі змісту ч. 4 ст. 39 ЦПК України, заявляючи відвід на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, заявник зобов`язаний надати докази щодо наявності обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Однак, жодних доказів про неупередженість чи необ`єктивність суддів Шеремети Н.О., Крайник Н.П., Цяцяка Р.П. заявниками не надано.

Також звертаю увагу заявників на практику Європейського суду з прав людини в контексті неупередженості судді, який визначає два аспекти «неупередженості»: по-перше, суддя повинен бути суб`єктивно вільний від особистих упереджень або пристрасті, по-друге, він повинен бути об`єктивно неупереджений, тобто гарантовано виключати будь-які обґрунтовані сумніви щодо цього.

У контексті об`єктивного критерію окремо ЄСПЛ відзначає поведінку суддів, а саме необхідно визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Разом з цим, докази, які б підтверджували необ`єктивність та упередженість суддів Шеремети Н.О., Крайник Н.П., Цяцяка Р.П. в розгляді даної справи, зокрема до заявників, відсутні.

В контексті покликання заявників на те, що у випадку відмови в задоволенні їхньої заяви про відвід, вони будуть змушені звернутися із скаргою до Вищої ради правосуддя, звертаю увагу на те, що рішенням Ради суддів України від 8 червня 2017 року № 34 роз"яснено, що наявність скарги щодо судді у провадженні Вищої ради правосуддя, відкриття дисциплінарного провадження за такою скаргою не породжує конфлікту інтересів у діяльності судді щодо розгляду конкретної судової справи.

При цьому, подання учасником судового провадження скарги на дії судді до Вищої ради правосуддя до закінчення судового розгляду справи має ознаки впливу на суд, що передбачає кримінальну відповідальність за статтею 376 Кримінального кодексу України.

Враховуючи наведене, приходжу висновку, що доводи заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід суддів Шеремети Н.О., Крайник Н.П. та Цяцяка Р.П. не знайшли свого підтвердження та є їх суб"єктивною думкою, відтак приходжу висновку про відмовку у задоволенні заяви про відвід суддів.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 40, 381 ЦПК України,-

ухвалив:

Відмовити у задоволені заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відвід суддів Шеремети Н.О., Крайник Н.П. та Цяцяка Р.П.

Справу № 2-8/10 передати для продовження розгляду складу суду, визначеного протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.11.2019.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Ніткевич