Ухвала

04 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 757/39249/17-ц

провадження № 61-8680св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І. (суддя-доповідач),

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Русинчука М. М., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - акціонерне товариство «Банк Кредит Дніпро»,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи клопотань ОСОБА_2 , яке підписане представником ОСОБА_3 , про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду та про виклик учасників справи для надання пояснень у справі за касаційною скаргою ОСОБА_2 , яка підписана представником ОСОБА_3 , на постанову Київського апеляційного суду від 09 березня 2021 року у складі колегії суддів: Мостової Г. І., Шебуєвої В. А., Мельника Я. С.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Верховного Суду від 25 червня 2021 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 27 липня 2021 року: в задоволенні клопотання ОСОБА_4 , яке підписане представником ОСОБА_3 ,викликати учасників справи для надання пояснень відмовлено; призначено справу до судового розгляду.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 , яка підписана представником ОСОБА_3 , заявлено клопотання передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

02 серпня 2021 року ОСОБА_5 засобами електронного зв`язку подав письмові пояснення, підписані представником ОСОБА_3 , в яких містяться клопотанняпро виклик учасників справи для надання пояснень тапро передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми (ZHUK v. UKRAINE, № 45783/05, § 32, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Згідно статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

У частині тринадцятій статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що виклик учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з урахуванням встановленої необхідності таких пояснень. Оскільки Верховним Судом не приймалось рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень, і така необхідність відсутня, тому підстави для задоволення клопотання відсутні.

Клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду мотивовані необхідністю забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики щодо застосування норм права, визначених статтями 77, 78, частиною першою статті 89 ЦПК України, у справах про визнання недійсними правочинів, у яких неможливо отримати умовно-вільні зразки (через обставини тимчасової окупації частини території України тощо) та/або неможливо отримати експериментальні зразки (внаслідок смерті сторони відповідного правочину, відсутності міжнародних договорів про надання правової допомоги тощо).

Тлумачення змісту частини п`ятої статті 403 ЦПК України свідчить, що клопотання має містити обґрунтування необхідності про передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду. Аналіз змісту клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду та матеріалів справи свідчить про відсутність виключної правової проблеми у цій справі. Особою, яка звернулася із клопотаннями, не наведено у чому саме полягає виключна правова проблема, та яким чином передача справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду сприятиме розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики. Також не надано обґрунтування наявності різної правозастосовної практики у цій категорії спорів.

Виключна правова проблема як така має оцінюватися з урахуванням кількісного та якісного показників. Кількісний показник означає, що вона наявна не в одній конкретній справі, а у невизначеній кількості справ, які або вже існують, або можуть виникнути з врахуванням правового питання, щодо якого постає проблема невизначеності.

З точки зору якісного критерію про виключність правової проблеми можуть свідчити наступні обставини: з касаційної скарги вбачається, що судами були допущені істотні порушення норм процесуального права, які унеможливили розгляд справи з дотриманням вимог справедливого судового розгляду; судами була допущена явна й груба помилка у застосуванні норм процесуального права, в тому числі свавільне розпорядження повноваженнями, й перегляд справи Великою Палатою потрібен з метою унеможливлення її повторення у подальшій судовій діяльності; норми матеріального чи процесуального права були застосовані судами першої чи апеляційної інстанцій таким чином, що постає питання щодо дотримання принципу пропорційності, тобто забезпечення належного балансу між приватними та публічними інтересами; наявні колізії в нормах матеріального права, що викликає необхідність у застосуванні аналогії закону чи права, або постає питання щодо дотримання принципу верховенства права.

При цьому справа буде мати принципове значення, якщо йдеться про правове питання, яке потребує пояснення і зустрічається у невизначеній кількості справ у разі, якщо надана на нього відповідь піддається сумніву або якщо існують різні відмінні позиції і це питання ще не вирішувалося вищою судовою інстанцією, а також необхідне тлумачення щодо застосування нових законів. Разом з тим не є виключною правовою проблемою правове питання, відповідь на яке є настільки ясною і чіткою, що вона може бути знайдена без будь-яких проблем.

У клопотаннях відсутнє обгрунтування кількісного та якісного показників, які б свідчить про наявність виключної проблеми та необхідність передачі справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду. Тому у задоволенні клопотань про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду слід відмовити.

Керуючись статтями 7, 402, 403, 404 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 , яке підписане представником ОСОБА_3 , про виклик учасників справи для надання пояснень відмовити.

У задоволенні клопотань ОСОБА_2 , які підписані представником ОСОБА_3 , про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

М. М. Русинчук

М. Ю. Тітов