Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року м.Василівка

Василівський районний суд Запорізької області

Головуючого - судді Сидоренко Ю.В.

при секретарі Рекуненко І.Р.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Василівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (яка зареєстрована: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_4 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Служба у справах дітей Василівської міської ради Запорізької області (адреса місцезнаходження: бул.Центральний буд.1 м.Василівка Запорізької області) про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

17 травня 2021 року до Василівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Служба у справах дітей Василівської міської ради Запорізької області, про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 . Батьком дитини є відповідач - ОСОБА_2 . Матір`ю дитини була зареєстрована ОСОБА_4 , з якою і проживав ОСОБА_5 з дня народження та знаходився постійно на її повному утриманні та вихованні.

ІНФОРМАЦІЯ_2 матір дитини ОСОБА_4 померла, а вона, позивачка ОСОБА_1 , являється донькою померлої ОСОБА_4 та відповідача ОСОБА_2 .

Позивачка вказує, що наразі вона мешкає разом с ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та опікується ним. Звернутися до суду її змусили ті обставини, що відповідач з самого народження дитини мешкає окремо. На протязі всього часу він, як батько, не цікавився своєю дитиною, її утриманням, вихованням, навчанням та духовним розвитком. Тому всі питання щодо виховання вирішувалися самостійно матір`ю дитини, без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина знаходилася на повному її утриманні. ОСОБА_4 до суду з позовною заявою про стягнення аліментів з відповідача не зверталася. А дитина - ОСОБА_5 взагалі не знає відповідача як батька.

На обґрунтування позову, позивачка також вказує, що у зв`язку з тим, що батько вихованням дитини не цікавився, не утримував дитину, вона звернулась до Служби у справах дітей Василівської міської ради про надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, та наразі ци питання вирішуються та виходячи з вищевикладеного вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить: позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно його сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 31 травня 2021 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с.18).

В підготовче судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце проведення судового засідання була повідомлений судом своєчасно та належним чином, проте на адресу суду надано письмову заяву позивачки, в якій висловлено прохання проводити підготовче судове засідання у даній цивільній справі без участі позивача, просить позов задовольнити за підставами, викладеними у позовній заяві. Проти ухвалення заочного рішення, не заперечує (а.с.27).

В підготовче судове засідання відповідач ОСОБА_2 повторно не з`явилася, про час та місце проведення підготовчого судового засідання був повідомлений судом своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомлено, жодних документів на підтвердження поважності причин неявки суду не надано, відзив на позов, із викладеними у ньому запереченнями проти заявлених позовних вимог, на адресу суду від відповідача не надійшло. Проте, до канцелярії суду 30.06.2021 року надійшла письмова заява відповідача ОСОБА_2 , в якій він зазначає, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги він визнає у повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення та позбавлення його батьківських прав. Просить справу розглянути без його участі (а.с.21).

В судове засідання представник третьої особи Служби у справах дітей Василівської міської ради Запорізької області, не з`явився, проте на адресу суду надано письмову заяву проводити судове засідання у відсутність їх уповноваженого представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та вважають за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.28).

Вивчивши матеріали цивільної справи 311/1876/21, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду даної цивільної справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

З урахуванням положень ч.1 ст.198, ч.3 ст.211 ЦПК України суд ухвалив про проведення підготовчого засідання за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів та заяв сторін по справі.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст.206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ст.ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції Запорізької області складено актовий запис № 166, що вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 16.12.2009 року, де в графі батько вказаний « ОСОБА_2 », а в графі мати вказана « ОСОБА_4 », та копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.4).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , яке видано 08 квітня 2021 року, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , у віці 44 роки, про що Василівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) складено актовий запис № 132, та копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.3).

Як вбачається з свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , ОСОБА_1 , позивачка у справі, народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 , про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції Запорізької області зроблено актовий запис № 104, де в графі батько вказаний « ОСОБА_2 », а в графі мати вказана « ОСОБА_4 », та копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.5).

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_9 08.06.2018 року, та після укладення шлюбу вона змінила прізвище на « ОСОБА_1 », та копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.6).

Відповідно до довідки, яка видана депутатом Василівської міської ради Запорізької області ОСОБА_6, вбачається, що ОСОБА_1 та її мати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , проживали за адресою: АДРЕСА_5 з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в орендованій квартирі, побутові умови відповідають належним нормам проживання, батько ОСОБА_2 не проживав з ними разом і ніякої участі в вихованні дитини не приймав, матеріальної допомоги родина від батька не одержувала (а.с.8).

Як вбачається з характеристики, виданої Комунальним закладом «Василівська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 1» Василівської міської ради Запорізької області на учні 5-Б класу ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 навчається в даному учбовому закладі з 1 класу. За цей час зарекомендував себе як дисциплінований учень. Володіє учбовим матеріалом на середньому рівні. Навчається не в повну міру своїх сил. Має гарну пам`ять, намагається вчасно виконувати домашні завдання. Виявляє логічне мислення. На уроках переважно уважний. Має добрий загальний розвиток. До виконання громадських доручень ставиться сумлінно. Бере активну участь у житті школи та класу. Скромний, веселий, товариський, розсудливий, дисциплінований, самостійний учень. Правила поведінки завжди свідомо виконує. Користується повагою серед викладачів. Комунікабельний, щирий, доброзичливий у стосунках з однолітками. Серед однокласників має багато друзів, користується заслуженим авторитетом. Може підпорядкувати свої особисті інтереси інтересам і колективу. ОСОБА_3 проживав зі своєю мамою, ОСОБА_4 , яка брала активну участь у житті дитини. Вона самостійно виховувала сина. Постійно цікавилася його справами у школі та відвідувала батьківські збори. ОСОБА_3 завжди чистенько вдягнений та нагодований. Батько учня ніколи не звертався до класного керівника та не цікавився справами сина (а.с. 9).

Відповідно до долучених до позову письмових пояснень ОСОБА_8 від 17.05.2021 року, вбачається, що вона є матір`ю ОСОБА_4 , яка займалася вихованням свого неповнолітнього син, ОСОБА_3 , сама. Проживала вона з сином (онуком) одні. Батько ОСОБА_2 не займався вихованням сина, та не допомагав матеріально. Також з ними він ніколи не проживав після розлучення та народження дитини (а.с.10).

Письмові пояснення ОСОБА_7 , яка є сестрою ОСОБА_4 , є аналогічні письмовим поясненням ОСОБА_8 (а.с.11).

З Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав, який наданий Службою у справах дітей Василівської міської рад та затверджений рішенням виконавчого комітету Василівської міської ради від 22.07.2021 року № 87, вбачається, що Службою у справах дітей розглянуто позовну заяву та додані до заяви документи, подані до суду гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 про позбавлення батьківських прав її батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за невиконання батьківських обов`язків. У даному висновку вказано, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 перебували у шлюбі та мають двох дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 померла, а/з 132 від 08.04.2021 року (свідоцтво НОМЕР_2 ). ОСОБА_1 мешкає разом з малолітнім ОСОБА_3 . Заявниця засвідчує, що ОСОБА_3 з дня народження знаходився на повному утриманні та вихованні матері. Відповідач з самого народження дитини мешкав окремо, на протязі всього часу не цікавився, як батько своєю дитиною, її утриманням та вихованням, навчанням, духовним розвитком дитини. Уcі питання щодо виховання вирішувалися самостійно матір`ю дитини, без участі та підтримки з боку відповідача ОСОБА_2 . Дитина знаходилася на повному утриманні ОСОБА_4 , до суду про стягнення аліментів з відповідача не зверталася. Питання про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітнього сина ОСОБА_3 було розглянуто на комісії з питань захисту прав дитини Василівської міської ради 21 липня 2021 року. В своїй заяві до суду відповідач ОСОБА_2 зазначив, що з позовними вимогами ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав ознайомлений. Позові вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення у повному обсязі. Виходячи з вищевикладеного, орган опіки та піклування Василівської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.29).

Вищевказані обставини встановлені судом за наслідками повного та всебічного дослідження обставин справи, які перевірені доказами, та оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку.

Відповідно до ст.ст.8,11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки, або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя тощо.

Відповідно до ст.ст.25, 27, 29 Конвенції про Права дитини, ратифікованої Постановою ВР від 27.02.1991 року, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Держави-учасниці визнають права дитини, яка віддана компетентними органами на піклування з метою догляду за нею, її захисту або фізичного чи психічного лікування, на періодичну оцінку лікування, наданого дитині, і всіх інших умов, пов`язаних з таким піклуванням про дитину. Держави-учасниці погоджуються щодо того, що освіта дитини має бути спрямована на: розвиток особи, талантів, розумових і фізичних здібностей дитини в найповнішому обсязі; виховання поваги до прав людини та основних свобод, а також принципів, проголошених у Статуті Організації Об`єднаних Націй; виховання поваги до батьків дитини, її культурної самобутності, мови і національних цінностей країни, в якій дитина проживає, країни її походження та до цивілізацій, відмінних від її власної; підготовку дитини до свідомого життя у вільному суспільстві в дусі розуміння, миру, терпимості, рівноправності чоловіків і жінок та дружби між усіма народами, етнічними, національними і релігійними групами, а також особами з корінного населення.

У справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. При цьому основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.

Відповідно до пункту 47 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Савіни проти України" право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до пункту 49 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Савіни проти України" хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин.

Відповідно до пункту 50 рішення Європейського Суду у справі "Хант проти України" втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно здійснене "згідно із законом", відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є "необхідним у демократичному суспільстві" для забезпечення цих цілей.

Відповідно до вимог статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

У відповідності до положень п.2 ч.1 ст.164 СК України матір може бути позбавлена батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не піклуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загально визначених норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини, свідомого нехтування ними своїми батьківськими обов`язками.

У відповідності до положень ст.171 СК України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Дослідивши у повному обсязі матеріали справи, суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_2 безвідповідально ставиться до питання виховання свого малолітнього сина ОСОБА_3 , 2009 року народження.

Відповідно до доказів, наданих позивачем, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 дійсно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітнього сина ОСОБА_3 , нехтує своїми батьківськими обов`язками і не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не виявляє бажання спілкуватися з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не піклується про стан здоров`я дитини, хоча б мав це робити, тобто по своїй вині ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню малолітньої дитини.

Разом з тим, суд звертає увагу відповідача ОСОБА_2 на те, що відповідно до положень ч.1 ст.169 Сімейного кодексу України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

В такому разі, судом буде перевірено, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини (ч.4 ст.169 Сімейного кодексу України).

Таким чином, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, їх належність, допустимість, достовірність, а також враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 заперечень на позов та доказів на їх підтвердження суду не надав, проте надав суду власну заяву, відповідно до якої ОСОБА_2 не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 , та ретельно дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_10 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки в ході судового розгляду підтверджено факт свідомого ухилення відповідача ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків, покладених на нього ст.150 СК України, відносно малолітньої дитини.

На підставі вищевикладеного, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог у повному обсязі та викладених у позові обставин, що відповідно до положень ч.1 ст.82 ЦПК України, не підлягають доказуванню, ретельно дослідивши матеріали цивільної справи, а також висновок Служби у справах дітей Василівської міської ради, суд дійшов до висновку, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, та суд вважає необхідним позов задовольнити та позбавити батьківських прав відповідача ОСОБА_2 відносно його малолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 за тими підставами, що відповідач ОСОБА_2 самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітнього сина ОСОБА_3 , не проявляє до дитини батьківської турботи, байдуже ставиться до його виховання, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, за місцем знаходження сина не відвідує, матеріально його не підтримує. Таким чином, батько ОСОБА_2 повністю ухилився від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання власного сина ОСОБА_3 , що підтверджується дослідженими в судовому засіданні вищенаведеними доказами та відповідачем жодними належними та допустимими доказами не спростовані, тому суд вважає необхідним, виключно в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно його сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Керуючись ст.ст.8,124 Конституції України, ст.ст.25,27,29 Конвенції про Права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, п.2 ч.1 ст.164,165,167,171,243,244 Сімейного кодексу України, ст.8,11 Закону України „Про охорону дитинства" від 26.04.2001 року, ст.ст.13,43,81,82,89,133,198,200,263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет позову: Служба у справах дітей Василівської міської ради Запорізької області, про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Василівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений - 30 липня 2021 року.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області Ю.В. СИДОРЕНКО