Провадження № 2-др/947/44/21
Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Луняченка В.О.,
за участю : секретаря судового засідання Макаренко Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільної справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про витребування майна від добросовісного набувача,-
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 01.06.2021 року було задоволений позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 ,про витребування майна від добросовісного набувача.

Витребувано від ОСОБА_2 користь ОСОБА_1 Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , а також визначений порядок виконання рішення, із зазначенням того, що рішення суду після набрання законної сили, є підставою відповідним суб`єктам державної реєстрації прав, державним реєстраторам, в тому числі нотаріусам, для скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно запису про право власності 37892898 стосовно державної реєстрації 25.08.2020 року за ОСОБА_2 права спільної часткової власності на 1/2 частку квартири загальною площею 100 кв.м., житловою 63,1 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , внесеного на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 53751149 від 25.08.2020 18:18:18, приватним нотаріусом Омарової В.С., Одеського міського нотаріального округу, Одеської області а також підставою для поновлення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно запису про право власності на 1/2 частку квартири загальною площею 100 кв.м., житловою 63,1 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_1 , яка належить останній на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Шевиріною А.О. 13.10.2008 за №3962.

07.06.2021 року від представника позивача, на користь якої винесено рішення, адвоката Бєлогуб Марії Вікторівни подана до суду заява про стягнення судових витрат понесених позивачем на професійну правничу допомогу у розмірі 26672,70 грн.

Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК ).

Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК ).

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, у відповідності до вимог ч.3 ст. 133 ЦПК , належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

У статті 137 ЦПК визначені витрати на професійну правничу допомогу: 1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною третьою зазначеної статті встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК зазначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат».

У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення».

В даному випадку заявником в якості підтвердження понесених позивачем судових витрат витрачених на професійну правничу допомогу надано до суду: Договір №37 від 22.09.2020 року про надання правової допомоги, Додаткову угоду до вищевказаного Договору №1 про визначення сторонами з урахуванням складності справи, детального опису послуг яки будуть надані , та матеріального стану позивача вартість послуг визначена у 20000 гривень.

Рахунки-фактури про оплату послуг: №54 від 25.09.2020 року на суму 8000 грн.; №4 від 11.01.2021 року на суму 6000 грн.; №47 від 02.06.2021 року на суму 6000 грн., та меморіальні ордери отримання коштів.

Акт прийому-передачі наданих послуг із детальним описом послуг від 04.06.2021 року.

Про наявність зазначених витрат було заявлено стороною до судових дебатів під час розгляду цивільної справи та попередній розрахунок заявлений на суму 30000 гривень під час подання позовної заяви.

Також у заяві зазначено, що позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 6672, 70 грн., що підтверджується квитанцією №ПН 3209 від 25.09.2020 року яка міститься на а/с 1.

Від сторони відповідача заяв про зменшення розміру судових витрат або їх невідповідності та необґрунтованості не надходило.

Враховуючи вищенаведене суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність належними, допустимими та правдивими доказами заявлених вимог про понесення позивачем судових витрат у вигляді сплаченого одночасно із поданням позову судового збору у розмірі 6672,70 гривень, та витрат на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 20000 гривень, які підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Можливість вирішення питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті передбачають і ч. 3 ст. 259 ЦПК (порядок ухвалення судових рішень) і п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК (додаткове рішення суду).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 137, 141, 270,354 ЦПК України, суд, ВИРІШИВ:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільної справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 , про витребування майна від добросовісного набувача.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати у розмірі 26672,70 ( двадцять шість тисяч шістсот сімдесят дві грн.. 70 коп.) гривень, з яких 6672,70 гривень - витрати по сплаті судового збору, 20000,00 гривень - витрати на оплату професійної правничої допомоги.

Повний текст рішення буде складено протягом десяти днів з дня оголошення вступної та резолютивної частини.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Повний текст рішення складено 19.07.2021 року.

Суддя Луняченко В. О.