Справа № 266/4667/21
Провадження № 2-о/266/172/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2021 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючої судді Федотової В.М., за участю секретаря судового засідання Петрухіної Т.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Маріуполі цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, -

ВСТАНОВИВ:

28.07.2021 року ОСОБА_1 звернулась до Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області з заявою про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 .

В обґрунтування заяви зазначила, що з лютого 2021 року, після смерті її батька, ОСОБА_3 , 1954 р.н., між нею та заінтересованою особою - її рідним братом, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ускладнилися і до того недоброзичливі відносини. Після смерті батька відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 . В квартирі залишилася проживати їх мати, ОСОБА_4 , 1953 р.н., яка є інвалідом І групи. За час життя ОСОБА_3 , склав заповіт відносно сина заявниці - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на спадкування зазначеної квартири після його смерті. З моменту смерті і по теперішній час заявниця потерпає від домашнього насилля з боку ОСОБА_2 . Періодично , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, умисно та систематично брат вчиняє психологічне та фізичне насильство по відношенню до ОСОБА_1 , та її сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме словесними образами, висловлюваннями на її адресу нецензурною лайкою, приниженнями та погрозами, переслідуванням, хватання за горло тощо, що призводить до психологічних страждань, негативних переживань, після яких вона почала побоюватися за своє життя та життя своєї дитини. В період, коли ОСОБА_2 , перебуває поряд із нею, вона хвилюється за своє життя і не знає як він себе поведе в цей час, навіть переймається і боїться виходити з квартири і ходити на роботу. Домашнє насильство відносно неї має регулярний та систематичний характер. Починаючи з 2000 року і по теперішній час, їй також нерідко завдавалися словесні образи та погрози її життю та здоров`ю.

У зв`язку з чим, провила суд видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити заходи тимчасового обмеження, а саме:

- заборонити ОСОБА_2 , наближатися на відстань ближче - 50 метрів до місця проживання заявниці та її сина, а саме: АДРЕСА_2 ;

- заборонити ОСОБА_2 , наближатися на відстань ближче - 100 метрів до місця проживання матері заявниці та знаходження спадкового майна, а саме: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 особисто та через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 та її неповнолітнього сина ОСОБА_5 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею та її сином строком на 6 місяців;

- заборонити вести листування, телефонні переговори ОСОБА_2 або контактувати з постраждалою особою ОСОБА_1 та її неповнолітнім сином ОСОБА_5 , через всі можливі засоби зв`язку особисто та через третіх осіб строком на 6 місяців.

Ухвалою суду від 29.07.2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду.

Заявниця ОСОБА_1 надала заяву в якій свої вимоги підтримала та просила їх задовольнити.

Заінтересована особа: ОСОБА_2 до суду не з`явився, в телефонній розмові повідомив, що за станом здоров`я з`явитись не має можливості, просив розглядати заяву без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 16.02.2021 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , актовий запис №321. (12)

Відповідно до заповіту від 22.10.2020 року посвідченого державним нотаріусом Четвертої маріупольської державної нотаріальної контори Одерій Г.В., ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , все своє належне майно, де б воно не знаходилось, заповів ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .(а.с.33).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 16.03.2012 року, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , його батьками є: ОСОБА_6 та ОСОБА_1 . (а.с.10).

На підтвердження факту насильства заявниця надала талон - повідомлення єдиного обліку №2222 від 22.02.2021 ,та №5270 від 15.03.2021 року про прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення та іншу дію, протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 22.02.2021 року Приморського ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області, копію заяви до МРУП ГУНП в Донецькій області від 15.03.2021 року, 23.07.2021 року про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення відносно неї та її сина насильства.

Також , заявниця надала відповіді Маріупольського РУП ГУНП в Донецькій області від 09.03.2021, 23.03.2021, 15.04.2021 року в яких зазначено, що в діях ОСОБА_2 не вбачається ознак кримінального правопорушення, однак стосовного останнього складено протоколи за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Пунктом 3 ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що під домашнім насильством розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до вимог п.п. 6, 8 ч. 1ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, а особою, яка постраждала від домашнього насильства є особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Згідно з вимогами п. 2 ч. 1ст. 24 цього Закону, до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, зокрема, обмежувальний припис стосовно кривдника.

Відповідно до вимог п. 7 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Статтею 26 вказаного Закону встановлено, що право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають: постраждала особа або її представник; у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини - батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування.

Обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, серед яких:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству ). Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи. До таких висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 26.09.2019 року по справі № 452/317/19-ц.

Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України.

За правилами ст. 350-5 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", на строк від одного до шести місяців.

Досліджені судом письмові докази вказують на наявність тривалого конфлікту між заявницею та заінтересованою особою.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі. Це положення вимагає, щоб відповідний внутрішній орган вивчив зміст скарги, яка базується на Конвенції, та забезпечив необхідне виправлення порушеного права (рішення ЄСПЛ у справі Chahal v. the UK , n. 145).

З огляду на встановлені судом обставини щодо наявності психологічного та фізичного насильства, яке чинив ОСОБА_2 щодо ОСОБА_1 та малолітнього ОСОБА_5 , суд вважає, що заявниця, як жертва такого насильства, потребує захисту у порядку передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Вирішуючи цю заяву, суд виходить з того, що обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи, на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України, а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію, направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що є наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо заявниці ОСОБА_1 та малолітнього ОСОБА_5 , які потребують захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», і є підстави для видачі обмежувального припису стосовно ОСОБА_2 та застосування наступних заходів тимчасового обмеження прав кривдника, а саме, у вигляді заборони ОСОБА_2 , наближатися на відстань ближче - 50 метрів до місця проживання заявниці та її сина,та знаходження спадкового майна, а саме: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 особисто та через третіх осіб розшукувати заявницю та її сином, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею та її сином строком на 6 місяців; заборонити вести листування, телефонні переговори ОСОБА_2 або контактувати з постраждалою особою - заявницєю та її сином, через всі можливі засоби зв`язку особисто та через третіх осіб строком на 6 місяців .

Суд вважає, що застосування вказаних заходів тимчасового обмеження прав кривдника є достатніми для забезпечення прав заявника. Крім того, суд вважає за доцільне видати обмежувальний припис строком на шість місяців.

Підстави до застосування обмежувального припису відносно ОСОБА_2 в частині заборонити наближатися на відстань ближче 100 метрів до місця проживання матері заявниці, суд в цій частині відмовляє, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, того, що ОСОБА_2 якимось чином чинить психологічний або фізичний тиск на матір заявниці, а також відсутні будь яких заяв та пояснень матері з цього приводу.

За вказаних обставин, заява ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Відповідно до вимог ч. 2ст. 350-8 ЦПК України,про видачу обмежувального припису суд не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомляє уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4,10,12,13,81,141,263,265,273, 350-1-350-8ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису - задовольнити частково.

Видати обмежувальний припис у вигляді заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_2 , поклавши на нього на строк шість місяців такі обов`язки:

- заборонити ОСОБА_2 , наближатися на відстань ближче - 50 метрів до місця проживання ОСОБА_1 та її малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: АДРЕСА_2 ;

- заборонити ОСОБА_2 , наближатися на відстань ближче - 100 метрів до спадкового майна, а саме: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 особисто та через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 та її неповнолітнього сина ОСОБА_5 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею та її сином строком на 6 місяців;

- заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори або контактувати з ОСОБА_1 та її неповнолітнім сином ОСОБА_5 , через всі можливі засоби зв`язку особисто та через третіх осіб строком на 6 місяців.

В іншій частині заяви відмовити.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити ВП №3 Маріупольське РУП ГУНП у Донецькій області про факти застосування домашнього насильства ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та її малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад, з метою вирішення питання про взяття на профілактичний облік ОСОБА_2 у порядку, передбаченому статтею 27 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Федотова В. М.