КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/343/20
Провадження № 2/488/274/21 р.
28.01.2021 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючої по справі судді Чернявської Я.А.,
при секретарі судового засідання Кривопішиній О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства Альфа-Банк, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Куба Юлія Володимирівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-
Обґрунтовуючи позовну заяву тим, що 10.12.2019 року отримала постанову про відкриття провадження ВП № 60815037 від 06.12.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Пімаховою Діною Вікторівною.
На твердження позивача незаконність виконавчого напису нотаріуса про стягнення грошової суми боргу полягає в тому, що у нього немає боргових зобов`язань перед відповідачем на підставі того, що він не перебував у правовідносинах з вказаною юридичною особою.
Позивач переконаний, що вчинений виконавчий напис є протиправним, вчинений з порушенням вимог законодавства, що є підставою для визнання таким, що не підлягає виконання. Сума невиконаних зобов`язань зазначена у виконавчому написі не відповідає дійсності.
На підставі зазначеного позивач звернувся до суду з даним позовом.
Одночасно з позовною заявою, позивач надала до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку, а саме: виконавчого напису №1769 про стягнення з позивача як з боржника за кредитним договором № 400879522 від 24.10.2008 року, укладеного з ПАТ «Альфа Банк», на користь стягувача ТОВ «Платинум Фінанси», який вчинено 24.09.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куба Юлією Володимирівною.
Ухвалою суду від 06.02.2020 року заяву про забезпечення позову задоволено, вжито заходів для забезпечення позову шляхом зупинення стягнення за виконавчим провадженням № 60815037 - до розгляду цивільної справи по суті та набранням чинності судового рішення.
В судове засідання сторони не з`явились, були повідомлені про час та місце розгляду справи у порядку, встановленому ст.ст. 128, 130 ЦПК України.
Позивач надав заяву, в якій просить розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач заяву про причину неявки суду не надав.
Третя особа приватний нотаріус Куба Ю.В., заяву про причину неявки до суду не надала.
Крім того, ухвалу суду про відкриття провадження у даній справі було відразу розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Корабельного районного суду м. Миколаєва, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення відповідачу.
Частина четверта статті 223 ЦПК України роз`яснює про наслідки неявки в судове засідання учасника справи: у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги вмотивованими та такими, що підлягають задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 10.12.2019 року отримала постанову про відкриття провадження ВП № 60815037 від 06.12.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Пімаховою Діною Вікторівною.
На твердження позивача незаконність виконавчого напису нотаріуса про стягнення грошової суми боргу полягає в тому, що у нього немає боргових зобов`язань перед відповідачем на підставі того, що він не перебував у правовідносинах з вказаною юридичною особою.
Позивач переконаний, що вчинений виконавчий напис є протиправним, вчинений з порушенням вимог законодавства, що є підставою для визнання таким, що не підлягає виконання. Сума невиконаних зобов`язань зазначена у виконавчому написі не відповідає дійсності.
Суд погоджується з вказаним твердженням позивача з огляду на наступне.
Так судом встановлено, що 24.09.2019року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куба Юлія Володимирівна вчинено виконавчий напис №1769 про стягнення з позивача, як з боржника за кредитним договором № 400879522 від 24.10.2008 року, укладеного з ПАТ «Альфа Банк», на користь стягувача ТОВ «Платинум Фінанси» .
24.09. 2019 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куба Юлією Володимирівною був вчинений виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №1769, та яким стягнено заборгованість за кредитним договором №400879522 від 24.10.2008р, укладений з ПАТ «АльфаБанк».
30.09.2009 року, згідно договору відступлення права вимоги боргу було відступлено ТОВ «Кредитні Ініціативи».
Згідно договору факторингу №2012-2-1/1 від 18.12.2012 року, укладеному між ТОВ «Кредитні Ініціативи" та ТОВ «Купер Прайс», право вимоги за кредитним договором №400879522 від 24.10.2008 року, укладеним з ПАТ «Альфа-банк» було відступлено ТОВ «Купер Прайс».
Згідно договору факторингу №0108/2019 від 01.08.2019 року, укладеним між ТОВ «Купер Прайс» та ТОВ «Платінум Фінанс», право вимоги за кредитним договором №400879522 від 24.10.2008 року, укладеним з ПАТ «Альфа-Банк», було відступлено ТОВ «Платінум Фінанс».
Проте, позивача по справі жодним чином не було повідомлено про відступлення прав вимоги до іншого стягувача.
Відповідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.
Згідно з ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Згідно зі ст. 50 Закону України "Про нотаріат" спір, оснований на вчиненій нотаріальній дії, розглядається судом у порядку позовного провадження. Спір про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково розглядається судом за позовом боржника до стягувача.
Згідно з п.п. 1.1, 1.2 глави 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.
Крім того п. 2.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 встановлено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо.
Відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованностф за нотаріальнопосвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України Про нотаріат, у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.
Суд позбавлений можливості проаналізувати та дослідити сам виконавчий напис нотаріуса, так і документи, на підставі яких він був вчинений.
З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.
А тому, суд позбавлений можливості достеменно пересвідчитись в тому, що право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, існувало на момент звернення, а також в існуванні безспірної заборгованості боржника перед стягувачем на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису.
Отже, на думку суду, у даному випадку нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, вчинив виконавчий напис поза межами встановлених ст. 88 Закону України Про нотаріат строків, чим порушив норми названого Закону та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
На переконання суду, позивач довів необґрунтованість винесеного виконавчого напису, тоді як відповідач не скористався своїм правом на захист.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.
Приймаючи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення статті 141 ЦПК України. Так, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст. ст. 258 - 259, 263 - 265, 280 - 283 ЦПК України,-
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Закритого акціонерного товариства Альфа-Банк, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Куба Юлія Володимирівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.
Копію заочного рішення направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Сторони по справі:
Позивач - ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 )
Третя особа - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Куба Юлія Володимирівна (№С: 7064, адреса: АДРЕСА_1 )
Суддя Яна Анатоліївна Чернявська