Провадження № 2/643/342/21
30.07.2021 м. Харків
Московський районний суд міста Харкова у складі:
головуючого судді - Харченко А.М.,
за участі секретарів судового засідання - Галік А.Е., Шестакової К.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Харківська міська рада, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати ОСОБА_1 наймачем квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язати Харківську міську раду змінити договір найму квартири за адресою: АДРЕСА_1 , змінивши померлого наймача ОСОБА_2 на нового наймача ОСОБА_1 .
Представник відповідача - Харківської міської ради направив суду відзив, в якому в задоволенні позовних вимог просив відмовити в повному обсязі.
Ухвалою суду від 18.02.2020 позовні вимоги щодо визнання ОСОБА_1 наймачем квартири за адресою: АДРЕСА_1 та щодо зобов`язання Харківської міської ради змінити договір найму зазначеної квартири - залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.
В подальшому, позивач звернувся з уточненим позовом, в якому просив визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що він зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначена квартира є його єдиним житлом. Наймачем квартири була його мати - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім позивача у квартирі зареєстровані: ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 . Однак, вже тривалий час відповідач в квартирі не проживає, його нове місце проживання невідоме. У квартирі немає особистих речей ОСОБА_2 , будь-якої участі в утриманні квартири останній не приймає. Жодних перешкод у користуванні житловим приміщенням ОСОБА_2 позивач ніколи не чинив. Відповідач ОСОБА_2 не підтримує з позивачем будь-яких зв`язків, за останні декілька років позивач не отримував жодних відомостей про місце проживання відповідача. За останнім відомим телефонним номером з відповідачем ОСОБА_2 зв`язатися неможливо.
Позивач вимушений регулярно сплачувати комунальні платежі, самостійно здійснювати поточні ремонтні роботи, що є для нього непомірним тягарем.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, направив суду клопотання, в якому просив провести розгляд зазначеної справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом розміщення оголошення на сайті судової влади, причину неявки суду не повідомив.
Представник третьої особи - Харківської міської ради в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи та надані суду докази, встановив наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, що квартира АДРЕСА_2 надана в користування матері позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 ), згідно з Рішенням Виконавчого комітету Ленінського району ради народних депутатів від 22.07.1986 № 389.
Відповідно до Типового договору від 20.01.2000 КВЖРЕП Московського району в особі керівника, що діє на підставі статуту з однієї сторони та ОСОБА_3 , що діє на підставі РВК ордеру № 044100 від 01.08.1986 року, наймодавець надав наймачу і членам його сім`ї ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у безстрокове користування 1 кімнатну квартиру АДРЕСА_2 .
З 2007 року відповідач не проживає за зазначеною адресою, що підтверджується відповіддю Московського відділу поліції ВП ГУНП в Харківській області від 14.05.2019 щодо фіксування факту тривалого не проживання відповідача у зазначеній квартирі.
З довідки КНП «Міська поліклініка № 11» № 886 від 04.06.2019 вбачається, що ОСОБА_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за медичною допомогою до КНП «Міська поліклініка № 11» не звертався, амбулаторна картка в реєстратурі поліклініки відсутня, декларація з лікарем терапевтом не укладена.
Відповідно до ст. ст. 4, 19 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.
Статтею 64 ЖК України визначено, що до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство
Приписами ст. 379 ЦК України передбачено, що житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання у них.
Згідно зі ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Пленум Верховного Суду України в частині 2 пункту 15 Постанови від 1 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» роз`яснив, що при розгляді справи про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що ст.33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.
Згідно з правилами статей 71, 72 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) наймач або члени його сім`ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням, зокрема, якщо вони не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців.
Враховуючи наведені вище правові норми, відповідач - ОСОБА_2 втратив право на користування квартирою АДРЕСА_2 , тому позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 258, 263, 264-265, 280-282 ЦПК України, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Харківська міська рада, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя А.М. Харченко