Провадження № 2/734/24/21 Справа № 734/1505/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28 липня 2021 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого судді - Домашенка Ю.М.,
секретарів судового засідання - Галюк Л.В., Гузенко Т.О.,
за участі:
позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
представника відповідача ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в поряду загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернулася до Козелецького районного суду Чернігівської області з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (далі Відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та зобов`язання вчинити певні дії.
Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 № 93 її звільнено з посади лікаря-акушера-гінеколога гінекологічного відділення на підставі п. 7 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку з появою 28.04.2020 на роботі в нетверезому стані. Зазначеними в наказі підставами для звільнення стали: доповідна записка, акт про перебування в нетверезому стані, акт проведення службового розслідування та протокол засідання профспілкового комітету. Наведені в акті службового розслідування від 29.04.2020 відомості про перебування її (Позивача) на робочому місці в стані алкогольного сп`яніння не відповідають дійсності. Вона 28.04.2021 о 07.40 год., виїжджаючи на роботу на власному автомобілі, випадково пошкодила інший автомобіль, внаслідок чого розхвилювалася. Після цього зателефонувала командиру Військової частини НОМЕР_1 та повідомила його про подію та про неможливість вчасно з`явитися на роботу. Потім випила заспокійливі ліки та приїхала на роботу. Через пережитий стрес та погане самопочуття в телефонному режимі попросила командира Військової частини НОМЕР_1 звільнити її 28.04.2020 від виконання посадових обов`язків, але їй було відмовлено.
У подальшому, 28.04.2020 о 14 год. до її (Позивача) робочого кабінету зайшов командир з працівниками Військової частини НОМЕР_1 та почали звинувачувати її в перебуванні на робочому місці в стані алкогольного сп`яніння, вимагали здати біоматеріали, на що вона відмовилася, оскільки вважала, що командир, скориставшись інформацією про її погане самопочуття, захоче її обмовити та звільнити. Чекала, що їй буде запропоновано проїхати до ліцензованого закладу охорони здоров`я для встановлення наявності чи відсутності стану алкогольного сп`яніння. Однак, працівниками Військової частини НОМЕР_1 було складено акт наявності клінічних ознак перебування у нетверезому стані, перебування (прибуття) на роботі у нетверезому стані, та стані наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів від 28.04.2020 № 80 та акт відмови здачі біоматеріалів (крові, слини, сечі) для визначення стану алкогольного сп`яніння.
Вважає, що акт від 28.04.2020 № 80, складений Відповідачем в робочому кабінеті Позивача не є належним доказом на підтвердження факту перебування Позивача у нетверезому стані, оскільки обстеження відповідно до вимог проведення медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю і стану сп`яніння не проводилося. Стан алкогольного сп`яніння (рівень алкоголю в крові) можна визначити тільки спеціальними засобами та особою, яка має відповідну медичну освіту, тобто, Відповідач не міг проводити огляд на встановлення стану сп`яніння.
Крім того, діями Відповідача Позивачу завдано моральну шкоду, яка полягає в душевних стражданнях, приниженням її честі, гідності та ділової репутації. Незаконне, на думку Позивача, звільнення та переживання з цього приводу призвело до погіршення стану її здоров`я та матеріального становища.
Позивач ОСОБА_1 просить суд: визнати протиправним та скасувати п. 5 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 № 93 в частині звільнення працівника Збройних Сил України ОСОБА_1 , лікаря-акушера-гінеколога гінекологічного відділення з роботи відповідно до п. 7 ст. 40 Кодексу законів про працю України; поновити ОСОБА_1 з 04.05.2020 на посаді лікаря-акушера-гінеколога гінекологічного відділення Військової частини НОМЕР_1 ; стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу, виходячи з розміру середньоденного заробітку за період з 04.05.2020 по день фактичного розрахунку; стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 3000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди та 7614.97 грн. матеріальної шкоди.
Ухвалою судді Козелецького районного суду Чернігівської області Анохіна А.М. від 10.06.2020 відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
19.01.2021 справу прийнято до провадження суддею Козелецького районного суду Чернігівської області Домашенком Ю.М.
Відповідач подав відзив на позовну заяву, згідно з яким позовні вимоги не визнав та зазначив, що перший телефонний дзвінок від Позивача командиру військової частини надійшов 28.04.2020 приблизно о 13.20 год., незадовго до проведення т.в.о. начальника медичної служби ОСОБА_4 планового обходу відділень військової частини НОМЕР_1 . В ході розмови, формулювання і постановка речень ОСОБА_1 викликали збентеження. Через півгодини ОСОБА_4 доповів командиру про перебування ОСОБА_1 в нетверезому стані. Після цього командир військової частини НОМЕР_1 надав усну вказівку медичній комісії провести обстеження на предмет перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння. До складу комісії входили, зокрема, голова профспілки та три лікарі, які мають вищу медичну освіту та працюють на посадах в медичних закладах більше 15 років, один з яких (лікар-психіатр) пройшов підготовку та мав сертифікат на проведення наркологічних оглядів, та пройшов тематичне навчання за відповідною програмою. Комісією було проведено огляд Позивача на стан сп`яніння та складено акт № 80 від 28.04.2020, в якому зазначено ознаки алкогольного сп`яніння: характерний запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, незв`язне мовлення беззмістовні розмови, оживлена міміка та поведінка, що не відповідає обстановці.
Позивачу було запропоновано здати біоматеріали для встановлення стану алкогольного сп`яніння однак, вона відмовилася. Комісією в присутності ОСОБА_1 складено відповідний акт відмови, який вона не підписала. Також Позивача в присутності членів комісії було повідомлено про призначення та початок службового розслідування, підстави його проведення, а також роз`яснено її права та обов`язки.
Відповідач вважає, що командуванням Військової частини НОМЕР_1 , членами комісії, неправомірних дій (бездіяльності) стосовно Позивача не допущено, а її звільнення здійснено у встановленому законом порядку.
У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.
При цьому, Позивач пояснила, що 28.04.2020 о 7.40 год. на власному автомобілі зачепила бампер сусідського автомобіля та злякавшись, натиснула на газ і в`їхала в дерево. Розхвилювавшись, повернулася додому, прийняла ліки. Зателефонувала командиру Киливнику, але він не вислухав та наказав їхати на роботу. Коли з`явилася на роботу, то телефонувала командиру, щоб відпроситися додому. Приблизно о 14 год. зайшов командир, щось крикнув і одразу вибіг. Через деякий час зайшли працівники військової частини ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та троє чоловік із військової служби правопорядку. Запропонували здати кров на стан алкогольного сп`яніння, але вона відмовилася це робити, оскільки в їх закладі відповідні дослідження не проводять. Потім вони пішли, як пізніше з`ясувалося, складати акт. 28.04.2020 алкогольні напої не вживала. Зазначені в акті ознаки сп`яніння не відповідають дійсності, вони більше характерні для підвищеного тиску. Пройти огляд на стан сп`яніння в спеціалізованому закладі їй не пропонували та відповідне направлення не видавали. Самостійно не пройшла такий огляд у зв`язку з пізнім часом. З командиром частини Киливником були робочі відносини, особистих конфліктів з ним не виникало.
Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Згідно з витягом з наказу командира військової частини (по стройовій частині) А 4302 від 03.01.1997 № 1, у зв`язку з реформуванням військової частини НОМЕР_2 у військову частину НОМЕР_1 , завідувач полового відділення-лікар-акушер-гінеколог ОСОБА_1 переведена на посаду лікаря-акушера-гінеколога гінекологічного відділення з 03.01.1997 з окладом згідно штату.
Згідно з витягом із наказу командира військової частини (по стройовій частині) А 4302 від 01.09.1999 № 167, ОСОБА_1 , лікар-акушер-гінеколог гінекологічного відділення, у зв`язку із проведенням організаційних заходів, переведена з її згоди на посаду лікаря-акушера-гінеколога гінекологічного відділення з 01.09.2009.
Відповідно до розділу ІІІ Правил внутрішнього трудового розпорядку військової частини НОМЕР_1 , затвердженого протоколом загальних зборів трудового колективу військової частини НОМЕР_1 від 03.01.2019 № 1, працівники підприємства зобов`язані, зокрема, вчасно, за 5 хвилин до початку роботи, прибути на робоче місце і підготуватися до виконання своїх трудових обов`язків; почати роботу відповідно до режиму роботи, встановленого на Підприємстві; виконувати своєчасно і в повному об`ємі робочі завдання (функціональні обов`язки), забезпечувати необхідну якість виконуваних робіт.
Згідно з п. 7.1 розділу VІІ Правил працівник несе відповідальність за порушення трудової дисципліни, у тому числі за появу на роботі в нетверезому стані, в стані наркотичного або токсичного сп`яніння (п. 7 ч. 1 ст. 40 КЗпП України). За порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення. До застосування дисциплінарного стягнення від порушника необхідно взяти пояснення у письмовій формі. Відмова працівника від дачі пояснень не може бути перешкодою для застосування стягнення.
Відповідно до акту наявності клінічних ознак перебування у нетверезому стані, перебування (прибуття) на роботі у нетверезому стані, наркотичного та іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів від 28.04.2020 № 80 комісією у складі представників військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 28.04.2020 о 14.25 год. у працівника Збройних Сил України військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 зафіксовано наявність клінічних ознак перебування у нетверезому стані (характерний запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації рухів, незв`язне мовлення, беззмістовні розмови, оживлена міміка, поведінка, що не відповідає обстановці), DS: клінічні ознаки алкогольного сп`яніння наявні.
Також з акту вбачається, що під час зазначеної процедури були присутні голова профспілки Козел О.Г, лікар-психіатр ОСОБА_13 , юрист військової частини ОСОБА_3 . Від здачі біоматеріалів (крові, слюни, сечі) та підписання акту ОСОБА_1 відмовилася.
Згідно з актом відмови здачі біоматеріалів (крові, слини, сечі) для визначення стану алкогольного сп`яніння від 28.04.2020, 28.04.2020 майор ОСОБА_10 , працівник ЗСУ ОСОБА_13 , працівник ЗСУ ОСОБА_14 були свідками того, що працівник Збройних Сил України ОСОБА_1 відмовилася давати біоматеріали (кров, слину сечу) для визначення стану алкогольного сп`яніння.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності та по технічній частині) від 28.04.2020 № 78 призначено службове розслідування за рапортом тимчасово виконуючого обов`язки заступника командира частини з медичної частини начальника медичної частини ОСОБА_4 від 28.04.2020 № 1431 щодо перебування 28.04.2020 о 14.00 год. на робочому місці з ознаками алкогольного сп`яніння лікаря-акушера-гінеколога гінекологічного відділення працівника Збройних Сил України Кучеренко С.О.

Із акту службового розслідування від 29.04.2020 вбачається, 28.04.2020 о 14.00 год. тимчасово виконуючим обов`язки начальника медичної частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 під час проведення планового обходу лікувальних відділень госпіталю виявлено перебування працівника Збройних Сил України ОСОБА_1 на робочому місці з ознаками алкогольного сп`яніння. За даним фактом ним зроблено письмову доповідь командиру військової частини НОМЕР_1 . Після доповіді комісією проведено обстеження ОСОБА_1 на предмет клінічних ознак алкогольного сп`яніння, за результатами якого складено Акт № 80 від 28.04.2020 про перебування на роботі у нетверезому стані та порушення трудової дисципліни. Від здачі біоматеріалів (крові, слини, сечі) для визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовилась. З пояснень ОСОБА_1 з`ясовано, що зранку вона, коли їхала на роботу, пошкодила машину та розхвилювавшись, прийняла заспокійливе. З пояснень працівників гінекологічного відділення ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 з`ясовано, що 28.04.2020 о 8.40 год. працівник Збройних Сил України ОСОБА_1 прибула у гінекологічне відділення з ознаками алкогольного сп`яніння, о 14.00 год. її комісійно було обстежено на предмет клінічних ознак алкогольного сп`яніння.
Згідно з вказаним у акті службового розслідування висновком лікарем-акушером-гінекологом гінекологічного відділення військової частини НОМЕР_1 працівником Збройних Сил України ОСОБА_1 допущено безвідповідальне ставлення до виконання своїх функціональних обов`язків, що привело до порушення вимог ст.ст. 139, 140 142 Кодексу законів про працю України. Запропоновано, зокрема, начальнику адміністративного відділення ОСОБА_18 оформити подання до профспілкового комітету військової частини НОМЕР_1 на попередню згоду на звільнення лікаря-акушера-гінеколога гінекологічного відділення військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 у зв`язку з появою її на роботі нетверезому стані.
Із пояснювальної записки ОСОБА_1 від 29.04.2020 вбачається, що вона їхала на роботу зранку, пошкодила машину, розхвилювалась та прийняла заспокійливе.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 29.04.2020 № 68, начальнику адміністративного відділення доручено оформити подання до профспілкового комітету військової частини НОМЕР_1 на попередню згоду на звільнення лікаря-акушера-гінеколога гінекологічного відділення військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 у зв`язку з появою її на роботі в нетверезому стані.
Відповідно до подання від 30.04.2020 № 695, адресованого голові профспілки військової частини НОМЕР_1 , у зв`язку з появою 28.04.2020 лікаря-акушера-гінеколога гінекологічного відділення ОСОБА_1 на роботі в нетверезому стані, командир військової частини НОМЕР_1 просить надати попередню згоду на її звільнення на підставі п. 7 ст. 40 КЗпП України, у зв`язку із появою на роботі в нетверезому стані.
Із відповіді голови профспілкового комітету військової частини НОМЕР_1 вбачається надання згоди на звільнення ОСОБА_1 .
Згідно з витягом з протоколу засідання профспілкового комітету військової частини НОМЕР_1 від 04.05.2020 № 6, проведеного у складі голови профспілкового комітету ОСОБА_14 , членів ОСОБА_19 та ОСОБА_17 , надано згоду командуванню військової частини НОМЕР_1 на звільнення працівника ЗСУ ОСОБА_1 з посади лікаря-акушера-гінеколога гінекологічного відділення госпіталю. Голосували: за 2, проти 0, утримався 1.

Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.05.2020 № 93 (пункт 5), працівника Збройних Сил України лікаря-акушера-гінеколога гінекологічного відділення ОСОБА_1 звільнено з роботи з 04.05.2020 відповідно до п. 7 ст. 40 КЗпП України, за згодою профспілкового комітету у зв`язку з появою на роботі 28.04.2020 в нетверезому стані.

Відповідно до списку членів профспілки Збройних Сил України військової частини НОМЕР_1 станом на 28.04.2020, ОСОБА_1 є членом профспілки.

Свідок ОСОБА_20 показала, що з ОСОБА_1 перебуває у товариських, сусідських відносинах, характеризує її позитивно. ОСОБА_1 є інвалідом, у неї затяжна мова, в нетверезому стані її не бачила.

Свідок ОСОБА_21 показала, що ОСОБА_1 знає більше 20 років, вона була її лікуючим лікарем. До неї ОСОБА_1 ніколи не приходила в нетверезому стані та їй невідомо чи зловживає ОСОБА_1 алкогольними напоями.

Свідок ОСОБА_22 показав, що приблизно о 8 год. ранку 28.04.2020 привіз ОСОБА_1 продукти харчування. Потім вона пішла до автомобіля, а він поніс викидати сміття. Почув скрегіт, повернувшись, побачив, що ОСОБА_1 автомобілем зачепила дерево. Піднялись до ОСОБА_1 додому, де вона, зважаючи на погане самопочуття, випила дві таблетки та заспокоїлась. Надалі він поїхав додому, а ОСОБА_1 на роботу. 28.04.2020 у ОСОБА_1 не було ознак сп`яніння. Після травми у неї була сповільнена реакція.

Свідок ОСОБА_10 показав, що перебуває на посаді заступника начальника госпіталю з морально-психологічного забезпечення. 28.04.2020 йому зателефонував командир ОСОБА_23 та направив для обстеження ОСОБА_1 у зв`язку з наявністю у неї ознак алкогольного сп`яніння. Прибувши в робочий кабінет ОСОБА_1 та побачивши її стан, одразу зателефонував помічнику командира частини з правової роботи ОСОБА_24 , викликав чергового лікаря ОСОБА_25 , психіатра ОСОБА_9 , фельдшера ОСОБА_8 та голову профкому Козела для освідування ОСОБА_1 на стан сп`яніння. За його результатами у ОСОБА_1 виявлено наступні ознаки сп`яніння: запах алкоголю з рота, безпідставне мовлення, відповіді інші, ніж питання. Складено акт. ОСОБА_1 було запропоновано здати кров на предмет алкогольного сп`яніння, пройти обстеження, у тому числі самостійно, в іншому закладі, але вона відмовилася. Письмове направлення ОСОБА_1 не видавалося. З комісією вона вела себе агресивно. У подальшому він доповів командиру Киливнику, який наказав проводити службове розслідування, про що було повідомлено ОСОБА_1 . Від надання пояснень вона відмовилася, сказавши, що невзмозі. Наступного дня у себе вдома ОСОБА_1 надала пояснення. Також ОСОБА_10 повідомив, що раніше були випадки перебування ОСОБА_1 на роботі в стані алкогольного сп`яніння і він особисто її попереджав.

Свідок ОСОБА_13 показав, що наданий час працює начальником складу готової продукції ТОВ «Лемп», а раніше працював завідувачем психо-неврологічним кабінетом військового госпіталю. У кінці квітня йому зателефонував ОСОБА_5 та запросив у гінекологічне відділення оглянути ОСОБА_1 . Коли прийшов, то там були ОСОБА_5 та ряд інших працівників госпіталю. ОСОБА_5 повідомив, що необхідно оглянути ОСОБА_1 на вживання алкоголю, що й було зроблено комісійно. У неї було червоне обличчя, вона була спітніла, схвильована, міняла поведінку від благодушності до агресії, агресивно висловлювалася в бік присутніх, палила в кабінеті, від неї відчувався сильний запах алкоголю. При цьому, ОСОБА_1 й сама не заперечувала вживання алкоголю. ОСОБА_1 було запропоновано здати біоматерали, пройти освідування в любому медичному закладі, але вона відмовилася. Раніше ОСОБА_1 неодноразово допускала випадки появи на роботі в нетверезому стані, з нею проводили бесіди, відстороняли від роботи, пропонували шукати іншу роботу. У ОСОБА_1 в повсякденному житті була повільна мова. Огляд на стан сп`яніння мав право проводити черговий лікар.

Свідок ОСОБА_18 показав, що працює начальником адміністративного відділення військової частини НОМЕР_1 . У квітні 2020 року його було залучено до складу комісії щодо порушення трудової дисципліни ОСОБА_1 , а саме, ймовірного її перебування на робочому місці в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 було повідомлено про огляд. Її поведінка була дивною, вона не сприймала реальність, не реагувала на питання. У кабінеті ОСОБА_1 був різко виражений запах тютюну та залишковий запах алкоголю. Під час огляду встановлено наступні ознаки сп`яніння ОСОБА_1 : запах алкоголю, порушення координації рухів, незв`язне мовлення, хаотичне, неспівставне з ситуацією спілкування. Складено акт. Після цього ОСОБА_1 запропоновано здати біоматеріали, пройти обстеження в інших закладах, але вона відмовилася.

Свідок ОСОБА_11 показав, що працює т.в.о. начальника відділення невідкладної медичної допомоги військової частини НОМЕР_1 . Весною 2020 року був черговим фельдшером. Його викликав начмед ОСОБА_6 в кабінет гінеколога Кучеренко проводити її обстеження на стан алкогольного сп`яніння. Від проведення лабораторних методів вона відмовилася. Були встановлені клінічні ознаки алкогольного сп`яніння: хитка хода, тремтіння рук, запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння. Свідок також повідомив, що огляд на стан сп`яніння може проводити медичний працівник, який має вищу базову освіту (від фельдшера і вище).

Свідок ОСОБА_26 показав, що з 2006 року проходив військову службу в органах прокуратури, з 2015 року на посаді заступника прокурора Деснянського гарнізону. У ході виконання завдань він та інші працівники прокуратури приїздили до Козелецького районного суду. Існувала практика отримання в суді кореспонденції, адресованої прокуратурі та військовим частинам, розташованим у смт. Десна. Про отримання кореспонденції розписувалися в корінцях. У подальшому, кореспонденцію, адресовану військовим частинам, залишали черговому по прокуратурі, у якого її забирали посильні військових частин. Оглянувши рекомендоване поштове повідомлення про вручення поштового відправлення (копії ухвали, судової повістки, позовної заяви з додатками у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 ), адресованого військовій частині НОМЕР_1 ОСОБА_26 повідомив, що це відправлення він 17.06.2020 отримав у суді та передав черговому прокуратури, що підтверджується його підписом та власноручно написаною датою.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Положеннями ст. 40 КЗпП України визначено підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу
Так, згідно п. 7 ст. 40 КЗпП України, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння.
Відповідно до ч. 1 ст. 43 КЗпІІ України розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з підстав, передбачених, зокрема пунктом 7 ч. 1 ст. 40 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.
Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 «Про практику розгляду судами трудових спорів» (з подальшими змінами і доповненнями), вирішуючи позови про поновлення на роботі осіб, трудовий договір з якими розірвано за пунктом 7 статті 40 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що з цих підстав можуть бути звільнені з роботи працівники за появу на роботі у нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння в будь-який час робочого дня, незалежно від того, чи були вони відсторонені від роботи, чи продовжували виконувати трудові обов`язки. Нетверезий стан працівника або наркотичне чи токсичне сп`яніння можуть бути підтверджені як медичним висновком, так і іншими видами доказів, яким суд має дати відповідну оцінку.
Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25.07.2018 (справа № 333/5649/16-ц) та від 23.01.2018 № 640/17224/15-ц).
Як вбачається з матеріалів цивільної справи, поява Позивача на роботі в нетверезому стані підтверджується:
актом від 28.04.2020 № 80, складеним та підписаним комісійно чотирма посадовими особами роботодавця, серед яких 2 медичні працівники (черговий лікар та фельдшер), у присутності лікаря-психіатра, голови профспілкового комітету, юриста військової частини;
показаннями допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , ОСОБА_11 ;
матеріалами службового розслідування, проведеного за вищевказаним фактом.
При цьому, суд приймає до уваги, що лікар-психіатр пройшов тематичне удосконалення та має відповідні знання та навики для визначення ознак алкогольного сп`яніння (посвідчення до диплому серії НОМЕР_3 № 612 від 13.09.2017, дійсне до 13.09.2020).

Доводи ОСОБА_1 щодо відсутності доказів перебування її 28.04.2020 на робочому місці в стані алкогольного сп`яніння, зокрема відповідного висновку спеціалізованої медичної установи, є необґрунтованими, оскільки відповідач в установленому законом порядку зафіксував факт перебування позивача в нетверезому стані на робочому місці, а від здачі біоматеріалів для проведення дослідження на стан сп`яніння вона відмовилась та самостійно відповідний медичний огляд не пройшла.
Безпідставними також є доводи позивача щодо її звільнення відповідачем за згодою нелегалізованої профспілкової організації та усупереч встановленому порядку, а саме, за відсутності згоди вищого виборного органу профспілки.
Так, відповідно п. 4.1.1 Розділу 4, п. 5.1.2, 5.4, 5.4.3 Розділу 5 Статуту професійної спілки працівників Збройних Сил України, затвердженого Установчим з`їздом профспілки працівників Збройних Сил України від 26.04.1992, зі змінами та доповненнями, зареєстрованими Міністерством юстиції України 03.07.2017, рішення № 924/19.4 організаційно профспілка складається, зокрема, із: первинних профспілкових організацій, що створюються у трудових колективах органів військового управління, з`єднань, військових частин….. Первинна профспілкова організація має право отримання статусу юридичної особи після процедури державної реєстрації. Одним із органів первинної профспілкової організації є профспілковий комітет (керівний колегіальний орган, що діє на постійній основі), до повноважень якого відноситься, зокрема, надання згоди або аргументованої відмови у наданні згоди на розірвання трудового договору з працівником з ініціативи роботодавця у випадках, передбачених законодавством України.
З огляду на викладене, отримання статусу юридичної особи первинною профспілковою організаціє, якою є профспілкова організація військової частини НОМЕР_1 не є обов`язковим. Крім того, як вбачається з довідки Об`єднаного комітету профспілки працівників Збройних Сил України № 70 смт Десна від 07.07.2020 № 5, профспілковий комітет військової частини НОМЕР_1 смт Десна є організаційною ланкою Об`єднаного комітету профспілки працівників Збройних Сил України № 70 смт Десна, який зареєстрований в Управління юстиції в Чернігівській області 25.01.2000 за № 1315. Профспілкові комітети, які входять до складу Об`єднаного комітету профспілки працівників Збройних Сил України № 70 смт Десна не є самостійними одиницями і не підлягають реєстрації в державних органах влади. Наведене не суперечить вимогам ст. 16 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».
Зважаючи на те, що ОСОБА_1 не була членом виборного профспілкового органу, згоду на її звільнення надано на правомочному засіданні профспілкового комітету військової частини НОМЕР_1 , який є виборним органом первинної профспілкової організації, більшістю з присутніх членів профспілкового комітету (2 за, 1 - утримався), що відповідає положенням п. п. 5.4.3.1, 5.4.3.4, 5.4.3.6 зазначеного Статуту та ст. 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».
Присутність на засіданні профспілкового комітету завідувача кабінетом-лікаря- методиста ОСОБА_27 , який не був членом профспілкової організації військової частини НОМЕР_1 , в жодній мірі не впливає на правомочність прийнятого рішення.
З огляду на викладене, та ураховуючи, що профспілкова організація надала згоду на звільнення Позивача на підставі п. 7 ст. 40 КЗпП, суд вважає, що її звільнення проведено відповідно до вимог законодавства про працю.
Щодо доводів Позивача про пропуск Відповідачем строку на подання відзиву суд зазначає наступне.
В ухвалі судді Козелецького районного суду Чернігівської області про відкриття провадження у справі від 10.06.2020 Відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву у 15 днів з дня вручення/отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі. У судовому засіданні з`ясовано, що копію ухвали про відкриття провадження у справі, судову повістку та копію позовної заяви з додатками 17.06.2020 в суді отримав заступник військового прокурора Деснянського гарнізону Гелета О.О. та передав її черговому прокуратури, у якого, в подальшому її забрали посильні військової частини НОМЕР_1 .
Зазначені документи 25.06.2020 зареєстровані в журналу реєстрації вхідних документів військової частини НОМЕР_1 . При цьому, представник Відповідача повідомив, що вхідна кореспонденція реєструється в день її надходження.
Відзив на позовну заяву ОСОБА_1 надіслано до суду поштовим зв`язком 09.07.2020, тобто в межах вставленого судом п`ятнадцятиденного строку для подання відзиву.
За наведених обставин, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 273, 354, 368 ЦПК України, суд -
ухвалив:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено 06.08.2021.
Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 ).
Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ: НОМЕР_5 ).

Суддя Козелецького районного суду
Чернігівської області Ю.М. Домашенко