Справа № 234/1242/21
Провадження № 2/234/1954/21
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2021 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі судді Костюкова Д.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 234/1242/21 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», третя особа: Управління виконавчої дирекцій Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Краматорського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, про стягнення моральної шкоди, заподіяної професійним захворюванням на виробництві, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

02.02.2021 року позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Писаренко Г.А. звернувся до суду з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», третя особа: Управління виконавчої дирекцій Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Краматорського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, про стягнення моральної шкоди, заподіяної трудовим професійним захворюванням на виробництві. В обґрунтування позову зазначив, що він у період з 15.06.2005 року до 19.05.2020 року працював обрубувачем в сталеливарному цеху ПАТ «ЕМСС». Перебуваючи 14 років 11 місяців 5 днів у трудових відносинах з ПАТ «ЕМСС», він працював на роботі зі шкідливими та небезпечними умовами праці, в умовах, перевищуючих гранично-допустимий рівень фібро генного пилу, шуму, вібрації, фізичних навантажень. Після погіршення стану здоров`я, внаслідок професійного захворювання, його було звільнено з ПАТ «ЕМСС» за п. 2 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з виявленою невідповідністю працівника займаній посаді внаслідок стану здоров`я. На початку 2020 року за результатами медичного обстеження в ДУ «Інститут медицини праці імені Ю.І.Кундієва Національної академії медичних наук України» лікарсько-експертною комісією виданий висновок № 33/814 від 29.09.2020 року про наявність у нього професійного захворювання: 1. Хронічний бронхіт ІІ стадія, фаза затихаючого загострення; прикореневий пневмосклероз, ЛН І-ІІ (першого-другого) ст. 2. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з легкою ступеню пониження слуху (ІІ) за класифікацією ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Вібраційна хвороба II ст.(вегето-сенсорна полінейропатія верхніх кінцівок у поєднанні з деформуючим артрозом І ст. (перша) міжфалангових п`ястно фалангових і променево зап`ястних; І-ІІ (вперш.-др.) ліктьових суглобів). Факт професійного захворювання підтверджено відповідною міжвідомчою комісією, яка провела перевірку умов праці на ПАТ «ЕМСС» та склала акт розслідування хронічного професійного захворювання від 26.10.2020 року за формою П-4. Даним актом встановлено, що причиною у нього професійного захворювання стала тривала робота в шкідливих умовах праці з використанням ручного інструменту для обрубки литва, пил, переважно фібро-генної дії з вмістом діоксину кремнію від 10 до 70 %, максимально разові концентрації якого в повітрі робочої зони складали 16,0 мг/метр куб., при ГДК=2 мг/метр кубічний (….), локальна вібрація, рівень якої складав 121 дБ, при ГДБ=112 Дб (…), виробничний шум, еквівалентний рівень якого складав 96 Дба, ПР гдр=80 Дба (…). Що призвело до того, що 24.11.2020 року обласна профпатологічна медико-соціальна експертна комісія в м.Слов`янськ, вперше визнала його захворювання професійним з втратою 65% працездатності, та встановила третю групу інвалідності, що підтверджується довідками МСЕК серія 12ААА №090966 та серії 12ААБ №851800 та пенсійним посвідченням інваліда серія НОМЕР_1 . У зв`язку з отриманням професійного захворювання, він був змушений знаходитися на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, проходити курси реабілітації, обстеження та консультації лікарів. Необхідність проходження лікування була визначена висновком МСЕК для підтримки здоров`я. Внаслідок погіршення стану здоров`я, він неодноразово проходив медичний огляд у клініці професійних захворювань м. Києва у період з 09.09.2020 року по 28.09.2020 року, та в лікарнях м.Краматорська у період з 13.10.2020 року по 23.10.2020 року. Раз на три роки, для підтримки здоров`я, він зобов`язаний проходити санаторно - курортне лікування, але у зв`язку з карантином не може поїхати лікуватися. У зв`язку з отриманим професійного захворювання позивач зазнав фізичних страждань та емоційних переживань, що призвело до завдання йому моральної шкоди Його стан здоров`я є невідновним, внаслідок чого він отримав психологічну травму. Внаслідок такого захворювання змінився його життєвий уклад, його життя зазнало суттєвих змін: він частково втратив працездатність, обмежений під час вибору міста праці, час від часу відчуває фізичний біль у грудях, суглобах, погано спить, відчуває шум в голові. Стан його здоров`я дуже незадовільний, він не витримує тривалих фізичних навантажень, заважає задишка. Він не може вести нормальний спосіб життя, порушилися зв`язки з оточуючими, родиною, він змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Через хворобу він не може знайти нову роботу. Моральна шкода, яка заподіяна позивачу, полягає у душевному хвилюванні, нервових зривах, несприятливій атмосфері у стосунках в сім`ї, фізичному болю та стражданнях, які він зазнав безпосередньо під час роботи та які відчуває і на теперішній час, тому він змушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Заподіяна шкода, шо завдана йому внаслідок професійного захворювання на виробництві, випливає з трудових правовідносин з ПАТ «ЕМСС». Просить стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 65 000 грн.

Ухвалою Краматорського міського суду від 08.02.2021 року позовна заява була прийнята до розгляду та по ній було відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Копії ухвали були надіслані на адресу учасників процесу.

Представник відповідача надав відзив на позов, в якому зазначив, що у відповідності до ст. 70 Постанови КМУ від 17.04.2019 року № 337 «Про затвердження Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві», у разі підозри наявності в працівника хронічного професійного захворювання (отруєння) з метою встановлення діагнозу складається санітарно-гігієнічна характеристика умов праці, що є одним з документів, з урахуванням якого вирішується питання про зв`язок хронічного професійного захворювання (отруєння) з впливом шкідливих і небезпечних факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу. ОСОБА_1 не виконані умови вищезазначеної Постанови КМУ та не надано до позову в якості доказу санітарно-гігієнічну характеристику умов праці. Крім того зазначив, що позивач також не надав доказів на підтвердження тієї обставин, що характер вимушених змін у життєвих та виробничих стосунках відповідає відшкодуванню моральної шкоди саме в розмірі 65000,00 грн. У зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

З наданих суду письмових пояснень представника третьої особи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Краматорському міському відділенні з 26.10.2020 року. За висновком МСЕК від 24.11.2020 року йому встановлена стійка втрата працездатності :% % та 3 група інвалідності, внаслідок професійного захворювання, що отримане на ПАТ «ЕМСС». Постановами Краматорського міського відділення ОСОБА_1 було призначено одноразову допомогу в розмірі 24276,85 грн, а також страхові виплати в розмірі 12282,56 грн. За таких обставин, вважає, що Краматорське міське відділення його права не порушувало, оскільки, діє на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Фонд соціального страхування України не здійснює відшкодування моральної шкоди постраждалим від нещасних випадків на виробництві або професійних захворювань і членам їхніх сімей, оскільки, моральна шкода не є страховою виплатою, що просить врахувати при розгляді справи.

Справа розглянута судом у відповідності до ч. ч. 3,5 ст.279 ЦПК України без проведення судового засідання та повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Розгляд справи здійснено у порядку письмового провадження, відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 15.06.2005 року до 19.05.2020 року працював обрубувачем в сталеливарному цеху ПАТ «ЕМСС».

19.05.2020 року ОСОБА_1 було звільнено з ПАТ «ЕМСС» за п. 2 ст. 40 КЗпП України у зв`язку з виявленою невідповідністю працівника займаній посаді внаслідок стану здоров`я.

За результатами медичного обстеження в ДУ «Інститут медицини праці імені Ю.І.Кундієва Національної академії медичних наук України» лікарсько-експертною комісією виданий висновок № 33/814 від 29.09.2020 року про наявність у ОСОБА_1 професійного захворювання: 1. Хронічний бронхіт ІІ стадія, фаза затихаючого загострення; прикореневий пневмосклероз, ЛН І-ІІ (першого-другого) ст. 2. Хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість з легкою ступеню пониження слуху (ІІ) за класифікацією ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Вібраційна хвороба II ст.(вегето-сенсорна полінейропатія верхніх кінцівок у поєднанні з деформуючим артрозом І ст. (перша) міжфалангових п`ястно фалангових і променево зап`ястних; І-ІІ (вперш.-др.) ліктьових суглобів).

Відповідно до акту розслідування хронічного професійного захворювання від 26.10.2020 року за формою П-4., причиною у ОСОБА_1 професійного захворювання стала тривала робота в шкідливих умовах праці з використанням ручного інструменту для обрубки литва, пил, переважно фібро-генної дії з вмістом діоксину кремнію від 10 до 70 %, максимально разові концентрації якого в повітрі робочої зони складали 16,0 мг/метр куб., при ГДК=2 мг/метр кубічний (….), локальна вібрація, рівень якої складав 121 дБ, при ГДБ=112 Дб (…), виробничний шум, еквівалентний рівень якого складав 96 Дба, ПР гдр=80 Дба (…).

Судом встановлено, що 24.11.2020 року обласна профпатологічна медико-соціальна експертна комісія в м.Слов`янськ, визнала захворювання ОСОБА_1 професійним з втратою 65% працездатності, та встановила третю групу інвалідності, що підтверджується довідками МСЕК серія 12ААА №090966 та серії 12ААБ №851800 та пенсійним посвідченням інваліда серія НОМЕР_1 .

Матеріали справи містять в собі медичну документацію, відповідно до якої, у зв`язку з наявністю захворювання, ОСОБА_1 проходив медичний огляд та лікування у клініці професійних захворювань м. Києва та в лікарнях м.Краматорська.

На підставі ст. 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків відшкодовується у встановленому законом порядку.

Згідно ст. 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, тобто передбачає відшкодування моральної шкоди, яка спричинена з вини роботодавця.

При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди.

Тобто, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини підприємства (власника або уповноваженого ним органа) за наявності юридичних фактів, що у сукупності є підставою для покладення на власника обов`язку відшкодувати таку шкоду.

Таким чином, із змісту цієї статті вбачається, що до юридичного складу, що є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника, втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Отже, моральну шкоду повинен відшкодовувати роботодавець, оскільки, шкода здоров`ю завдана при виконанні позивачем трудових обов`язків, про що свідчить медичні висновки про наявність професійного захворювання, акти розслідування хронічного професійного захворювання, висновки МСЕК.

Суд відхиляє доводи відповідача про відсутність у позивача доказів спричинення йому моральної шкоди. Відповідно до діючого законодавства втрата працездатності, яка встановлена висновком МСЕК, вже сама по собі свідчить про спричинення моральної шкоди, оскільки стан здоров`я потерпілого погіршено.

Суд також звертає увагу, що відповідно до ст. 158 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний вживати заходів щодо полегшення і оздоровлення умов праці працівників шляхом впровадження прогресивних технологій, досягнень науки і техніки, засобів механізації та автоматизації виробництва, вимог ергономіки, позитивного досвіду з охорони праці, зниження та усунення запиленості та загазованості повітря у виробничих приміщеннях, зниження інтенсивності шуму, вібрації, випромінювань тощо.

Судом встановлено, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки, професійне захворювання виникло під час виконання позивачем трудових обов`язків та отримані ним за час роботи у відповідача, захворювання пов`язані з виробництвом, тому наявні підстави, передбачені ст.ст. 153, 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди, заподіяної з вини відповідача.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність у позивача права вимагати відшкодування моральної шкоди, заподіяної здоров`ю.

Вказаний висновок суду відповідає положенням ст. 23 ЦК України та рішенню Конституційного Суду України від 27.01.2004 року №1-9 рп./2004, згідно з яким ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності, спричиняють йому моральні і фізичні страждання.

Під час розгляду справи знайшло підтвердження, що позивач, працюючи на ПАТ «ЕМСС», отримав професійне захворювання і йому було встановлено 65% втрати професійної працездатності.

З урахуванням конституційної значимості здоров`я, як невідчужуваного і нерушимого блага, що належить людині від народження й охороняється державою, суд вважає що заявлена позивачем вимога обґрунтована і підлягає задоволенню.

При вирішенні питання про право позивача на відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що згідно зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У справах щодо відшкодування моральної шкоди, завданої у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, суди, встановивши факт завдання моральної шкоди, повинні особливо ретельно підійти до того, аби присуджена ними сума відшкодування була домірною цій шкоді. Сума відшкодування моральної шкоди має бути домірною цій шкоді. Сума відшкодування моральної шкоди має бути аргументованою судом з урахуванням, зокрема, визначених у частині третій статті 23 ЦК України критеріїв і тоді, коли таке відшкодування присуджується у сумі суттєво меншій, аніж та, яку просив потерпілий.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року, провадження № 14-463цс18.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви.

В пункті 4.1 рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року №1-9/2004 зазначено, що ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні і фізичні страждання. Як наслідок, моральна шкода, заподіяна умовами виробництва, спричинює порушення таких особистих немайнових прав, як право на життя, право на охорону здоров`я тощо. У випадку втрати потерпілим працездатності він зазнає значно більше моральної шкоди, ніж яка заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує тяжкість завданих ушкоджень здоров`ю позивача, ступень втрати професійної працездатності в розмірі 65% , встановлену 3 групу інвалідності, тривалість лікування, глибину душевних та фізичних страждань з приводу професійного захворювання, погіршення здібностей у побуті, вимушеної зміни складу життя, припинення трудової діяльності, стан здоров`я позивача, важкість змушених змін у його життєвих і виробничих зв`язках, неможливість їх поновлення, те, що позивач постійно відчуває хворобливі відчуття, має потребу в медикаментозному лікуванні.

З урахуванням вказаних обставин, суд вважає розумним та справедливим відшкодування моральної шкоди в розмірі 65000 грн., що буде еквівалентно моральним стражданням позивача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача в доход держави слід стягнути судовий збір в розмірі 908,00 грн. (ставка судового збору станом на дату звернення позивача в суд з позовом).

Керуючись ст.ст.3,10,11,13,141,259,263-265, 279,354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», третя особа: Управління виконавчої дирекцій Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Краматорського міського відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, про стягнення моральної шкоди, заподіяної професійним захворюванням на виробництві, - задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», , Донецька область, м. Краматорськ на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , моральну шкоду в розмірі 65000,00 грн. (шістдесят п`ять тисяч гривень 00 коп.).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь», , Донецька область, м. Краматорськ в доход держави судовий збір в сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім гривень 00 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд.

Суддя Д.Г.Костюков