ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6377/21 Справа № 182/4981/19 Суддя у 1-й інстанції - Рибакова В. В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2021 року м.Кривий Ріг

Справа № 182/4981/19

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

сторони:

позивач - Нікопольська міська рада Дніпропетровської області,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2021 року, яке ухвалено суддею Рибаковою В.В. у місті Нікополі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 09 квітня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2017 року Нікопольська міська рада Дніпропетровської області звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати.

Позовна заява мотивована тим, що, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, станом на 15.05.2019 року, на АДРЕСА_1 знаходиться незакінчена будівництвом інженерна споруда - нежитлова будівля готовністю 4%, власником якого є ОСОБА_1 (частка власності: 1/1), на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області б/н від 16.11.2010 року.

Відповідно до експлікації земельної ділянки, зазначеної у технічному паспорті, станом на 02.09.2010 року, інвентаризаційна справа № 22380041 реєстровий № 9-124 на незакінчену будівництвом інженерну споруду, зазначено площу - 2039,4 м2. До цього часу у ОСОБА_1 відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку на АДРЕСА_1 .

Оскільки, відповідач не є власником або постійним землекористувачем спірної земельної ділянки та не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому єдиною можливою формою здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата, тому при визначенні розміру безпідставно збережених коштів в розмірі орендної плати розраховуються як 3% від нормативної грошової оцінки землі.

За інформацією відділу у м. Нікополі міськрайонного управління у Нікопольському районі та м. Нікополі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 20.12.2018 року № 697/120-18, згідно технічної документації про нормативно грошову оцінку земель м. Нікополя, проведену у 2008 році ПП "Лада" та затверджену рішенням сесії Нікопольської міської ради від 24.10.2008 року № 2-31/V, на земельну ділянку на вулиці Світла, 1-б: базова вартість 1 кв.м. складає 107,01 грн., економіко-планувальна зона: 5, коефіцієнт Км2: 1,65, сукупний коефіцієнт Км3 у межах економіко-планувальної зони: 0,98. Кумулятивний коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель міста Нікополя, станом на 01.01.2018 року, складає 2,315.

Згідно технічної документації про нормативно-грошову оцінку земель м. Нікополя, проведену у 2008 році ПП "Лада" та затверджену рішенням сесії Нікопольської міської ради від 01.08.2008 року за № 40-28/V, введена в дію з 01.01.2009 року рішенням сесії Нікопольської міської ради від 24.10.2008 року № 2-31/V, Кф для земельної ділянки на АДРЕСА_1 , площею 2039,4 м2 з категорією земель за функцією використання - землі громадського призначення, зі значенням коефіцієнта Кф: 0,7.

Грошова оцінка 1 м2 земельної ділянки на АДРЕСА_1 з урахуванням коефіцієнта Км2, КМ3 економіко-планувальної зони, та коефіцієнту Кф, становить : 107,01 х 1,65 х 0,98 х 0,7 = 121,12 грн./м2. Грошова оцінка земельної ділянки площею 2039,4 м2 (0,20394 га) без урахування кумулятивного коефіцієнту індексації складає 121,12 х 2039,4 = 247012,13 грн.

Згідно листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 04.01.2019 року № 22-28-0.22-125/2-19 "Про індексацію нормативної грошової оцінки земель", коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Кумулятивний коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель у м. Нікополі становить: 2016 рік - 2,18; 2017 рік - 2,315; 2018 рік - 2,315; 2019 рік - 2,315.

Сплата земельного податку у звітному періоді за інформацією Нікопольської ОДПІ не здійснювалась.

Отже, згідно проведеного позивачем розрахунку, визначено розмір безпідставно збережених відповідачем коштів орендної плати за фактичне користування земельною ділянкою без належних на те правових підстав, за період з 01.08.2016 року по 30.04.2019 року, в сумі 46759,41 грн. за земельну ділянку, площею 2039,4 м2, по АДРЕСА_1 .

Рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 24.10.2018 року № 822, затверджено склад комісії з визначення та відшкодування збитків у вигляді недоодержаних доходів, завданих відповідачем ОСОБА_1 Нікопольській міській раді, як власнику землі на АДРЕСА_1 . Відповідач запрошувався на засідання комісії на 22.11.2018 року, але проігнорував запрошення.

Рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 20.02.2019 року № 117 затверджено новий склад комісії з визначення та відшкодування збитків у вигляді неодержаних доходів, завданих відповідачем ОСОБА_1 Нікопольській міській раді, як власнику землі на АДРЕСА_1 . Відповідача було запрошено на засідання комісії 01.03.2019 року та 22.05.2019 року, але він на засідання комісії не з`явився.

Було розглянуто питання з визначення та відшкодування збитків з відповідача та рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 12.06.2019 року затверджено Акт комісії з визначення та відшкодування збитків у вигляді недоодержаних доходів, завданих відповідачем ОСОБА_1 Нікопольській міській раді, як власнику землі на АДРЕСА_1 . 20.06.2019 року копію вказаного рішення та акту про затвердження розміру збитків за період з 01.08.2016 року по 30.04.2019 рік на суму 46759,41 грн., було направлено відповідачу за адресою його місця проживання, однак до цього часу Нікопольська міська рада не отримала належні їй кошти. Таким чином, позивач вважає, що ОСОБА_1 без достатньої правової підстави за рахунок власника земельної ділянки зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування земельною ділянкою.

Посилаючись на викладені обставини, позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати, що становить 46759,41 грн., за період з 01.08.2016 року по 30.04.2019 року, а також витрати по сплаті судового збору.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2021 року позовні вимоги задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Нікопольської міської ради Дніпропетровської області безпідставно збережені кошти в розмірі 46759 грн. 41 коп. за користування земельною ділянкою за період з 01.08.2016 року по 30.04.2019 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Нікопольської міської ради Дніпропетровської області судовий збір в розмірі 1921 грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 , про яку зазначає позивач, не має ні визначених меж, ні кадастрового номера, інформація про неї не занесена до Державного земельного кадастру, а отже, ця земельна ділянка не може вважатися сформованим об`єктом цивільних прав, у розумінні положень статті 791 Земельного кодексу України, що виключає можливість обчислення суми безпідставно збережених коштів у виді орендної плати за землю, оскільки об`єктом оренди може бути тільки земельна ділянка, як сформований у встановленому законодавством порядку об`єкт цивільних прав. При цьому, зазначає, що визначення позивачем розміру орендної плати самостійно шляхом арифметичного розрахунку, без проведення нормативної грошової оцінки землі, є безпідставним. Також, відповідач вказує й на те, що суд не дослідив питання про те, кому на праві власності належить земельна ділянка, а він є лише власником незакінченої будівництвом інженерної споруди - нежитлової будівлі, готовністю 4%, тобто це лише сукупність будівельних матеріалів, що виключає можливість нарахування та стягнення безпідставно збережених коштів.

У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, позивач Нікопольська міська рада зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 02.08.2018 року № 133010998, відповідачу ОСОБА_1 , в цілому, на підставі рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області б/н від 16.11.2010 року, належить незакінчена будівництвом інженерна споруда - нежитлова будівля, готовністю 4 % за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11,12, 67-69,70,71).

Відповідно до технічного паспорту, виготовленого КП "Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації" станом на 02.09.2010 року, незакінчена будівництвом інженерна споруда за адресою: АДРЕСА_1 , має загальну площу 2039,4 м2 (інвентаризаційна справа № 22380041, реєстровий № 9-124 ) (а.с.8-10).

29.08.2018 року, з метою здійснення контролю за додержанням земельного законодавства та обстеження земельної ділянки комунальної власності, а також враховуючи рішення виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 30.03.2018 року № 265, робочою групою було здійснено вихід на місцевість та обстежено земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , територія дитячої лікарні. Зазначено, що згідно Державного реєстру речових прав на нерухоме майно об`єкти нерухомості, які знаходяться за вказаною адресою належать: ОСОБА_1 - незакінчена будівництвом інженерна споруда (нежитлова будівля готовністю 4%, площею 2039,4 кв.м; ТОВ «ВТФ Євро-Пласт» XXI» - недобудована будівля дитячої лікарні (готовністю 53 %). Під час проведення обстеження вказаної земельної ділянки встановлено наступне: 1) незакінчена будівництвом інженерна споруда (нежитлова будівля готовністю 4%, площею 2039,4 кв.м.; 2) недобудована будівля дитячої лікарні (готовністю 53 %). За результатами обстеження було складено Акт обстеження земельної ділянки в місті Нікополі від 29.08.2018 року (а.с.13-16).

Антологічний вихід та обстеження вказаної земельної ділянки було здійснено робочою групою 08.05.2019 року, у відповідності до рішення виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 12.09.2019 року № 687. За результатами обстеження також складено Акт обстеження земельної ділянки в місті Нікополі від 08.05.2019 року (а.с.17,18).

Згідно зазначених актів обстеження земельної ділянки в місті Нікополі від 29.08.2018 року та від 08.05.2019 року (а.с.13-16,17,18), відповідно до наявної інформації - правовстановлюючі документи (договір оренди землі, акт постійного користування, тощо) на земельну ділянку за вказаною адресою відсутні.

За інформацією відділу у м. Нікополі міськрайонного управління у Нікопольському районі та м. Нікополі ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 20.12.2018 року № 697/120-18, яка була надана на звернення виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 27.11.2018 року № 8071/18, згідно технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста, на земельну ділянку на АДРЕСА_1 : базова вартість земельної ділянки у грн./м2 складає 107,01 грн., економіко-планувальна зона: 5, коефіцієнт Км2: 1,65; сукупний коефіцієнт Км3 у межах економіко-планувальної зони: 0,98. Кумулятивний коефіцієнт індексації за минулі роки станом на 01.01.2018 року (Кі=2,315) (а.с.22).

Рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 24.10.2018 року № 822 (а.с.26) затверджено склад комісії з визначення та відшкодування збитків у вигляді недоодержаних доходів, завданих відповідачем ОСОБА_1 Нікопольській міській раді, як власнику землі на АДРЕСА_1 . Листом виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 08.11.2018 року за № 7758/18 (а.с.27-29) ОСОБА_1 був запрошений на засідання комісії на 22.11.2018 року (рекомендоване повідомлення про вручення листа з відміткою про отримання на момент проведення засідання не повернулося) на засідання не з`явився. Зазначене підтверджується протоколом засідання комісії з питань визначення та відшкодування збитків у вигляді недоодержаних доходів, завданих Нікопольській міській раді, як власнику землі, ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 від 22.11.2018 року. Вирішено перенести розгляд питання черги денної на наступне засідання (а.с.30).

Рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 20.02.2019 року № 117 (а.с.32) затверджено новий склад комісії з визначення та відшкодування збитків у вигляді недоодержаних доходів, завданих відповідачем ОСОБА_1 Нікопольській міській раді, як власнику землі на АДРЕСА_1 . Землекористувач ОСОБА_1 був запрошений на засідання 01.03.2019 року листом виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 15.02.2019 року за № 915/19 (а.с.31,31 на звороті) (рекомендоване повідомлення про вручення листа з відміткою про отримання на момент проведення засідання не повернулося) на засідання не з`явився. Вказані обставини підтверджуються протоколом засідання комісії з питань визначення та відшкодування збитків у вигляді недоодержаних доходів, завданих Нікопольській міській раді, як власнику землі, при використанні земельних ділянок від 01.03.2019 року. Вирішено перенести розгляд питання черги денної на наступне засідання (а.с.33).

Листом виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 02.05.2019 року за № 2297/19 (а.с.34,34 на звороті) ОСОБА_1 був запрошений на наступне засідання комісії, яке відбулося 22.05.2019 року (рекомендоване повідомлення про вручення листа з відміткою про отримання на момент проведення засідання не повернулося), на засідання не з`явився. Зазначені обставини підтверджуються протоколом засідання комісії з питань визначення та відшкодування збитків у вигляді недоодержаних доходів, завданих Нікопольській міській раді, як власнику землі, ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 від 22.05.2019 року. Вирішено визначити землекористувачу ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 розмір збитків у вигляді неодержаних доходів на земельну ділянку, площею 0,20394 га (2039,4 м2), на АДРЕСА_1 з 01.08.2016 року по 30.04.2019 року у сумі 46759,41 грн. (а.с.35).

Вищезазначеними протоколами комісії встановлено, що згідно технічної документації про нормативно-грошову оцінку земель м. Нікополя, проведену у 2008 році ПП "Лада" та затверджену рішенням сесії Нікопольської міської ради від 01.08.2008 року за № 40-28/V, введена в дію з 01.01.2009 року рішенням сесії Нікопольської міської ради від 24.10.2008 року № 2-31/V, Кф для земельної ділянки на АДРЕСА_1 , площею 2039,4 м2 з категорією земель за функцією використання - землі громадського призначення, зі значенням коефіцієнта Кф: 0,7.

Грошова оцінка 1 м2 земельної ділянки на АДРЕСА_1 з урахуванням коефіцієнта Км2, КМ3 економіко-планувальної зони, та коефіцієнту Кф, становить : 107,01 х 1,65 х 0,98 х 0,7 = 121,12 грн./м2. Грошова оцінка земельної ділянки площею 2039,4 м2 (0,20394 га) без урахування кумулятивного коефіцієнту індексації складає 121,12 х 2039,4 = 247012,13 грн.

Згідно листа Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 04.01.2019 року № 22-28-0.22-125/2-19 "Про індексацію нормативної грошової оцінки земель", коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.

Кумулятивний коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель у м. Нікополі становить: 2016 рік - 2,18; 2017 рік - 2,315; 2018 рік - 2,315; 2019 рік - 2,315.

Сплата земельного податку у звітному періоді згідно інформації Нікопольської ОДПІ (лист від 10.09.2018 року № 394/9/04/-07-07-13/1) не здійснювалась.

Рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 12.06.2019 року № 467, з метою забезпечення ефективного використання земельного фонду міста, поповнення дохідної частини місцевого бюджету, вирішено затвердити Акт від 22.05.2019 року комісії з визначення та відшкодування збитків у вигляді неодержаних доходів, завданих Нікопольській міській раді, як власнику землі, ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 (а.с.37,38,38 на звороті).

Згідно Акту комісії з визначення та відшкодування збитків у вигляді неодержаних доходів, завданих Нікопольській міській раді, як власнику землі, ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 від 22.05.2019 року, всього за період з 01.08.2016 року по 30.04.2019 року, розмір збитків у вигляді неодержаних доходів, які підлягають власнику землі - Нікопольській міській раді дорівнює - 46759,41 грн. (6731,10 сума збитків за п`ять місяців 2016 року + 17154,99 сума збитків за 2017 рік + 17154,99 сума збитків за 2018 рік + 5718,32 грн. сума збитків за чотири місяці 2019 року (38,38 на звороті).

Листом виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 20.06.2019 року № 3071/19 (а.с.39) повідомлено відповідача ОСОБА_1 , що рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 12.06.2019 року № 467 затверджено Акт від 22.05.2019 року комісії з визначення та відшкодування збитків у вигляді неодержаних доходів, завданих Нікопольській міській раді, як власнику землі, ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 , на суму 46759,41 грн. за період з 01.08.2016 року по 30.04.2019 року. Роз`яснено про необхідність сплатити суму вказаних збитків за рахунок власних коштів не пізніше ніж протягом одного місяця після затвердження актів комісій. Вказаний лист було направлено відповідачу за адресою його останнього відомого місця проживання зареєстрованого у встановленому законом порядку (а.с.25, 39), однак вказана вимога залишилася без виконання.

Встановивши, що відповідач ОСОБА_1 є фактичним користувачем спірної земельної ділянки, площею 2039,4 м2 (0,20394 га), на АДРЕСА_1 , який без достатньої правової підстави, за рахунок власника цієї ділянки, зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, суд першої інстанцїі дійшов висновку, що останній зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України, у зв`язку з чим стягнув з відповідача на користь позивача безпідставно збережені кошти (які мав сплатити за користування земельною ділянкою) у розмірі 46759,41 грн. (6731,10 грн. за п`ять місяців 2016 року + 17154,99 грн. за 2017 рік + 17154,99 грн. за 2018 рік + 5718,32 грн. за чотири місяці 2019 року = 46759,41 грн.) за користування земельною ділянкою, що перебуває у комунальній власності, без укладення договору оренди.

Колегія суддів не може погодитись з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваний прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня

2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

За вимогами ст.ст. 263,264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобов`язаний з`ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов`язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення, названих вимог закону не дотримався.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 22 Цивільного кодексу України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частина перша статті 1166 Цивільного кодексу України встановлює, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини другої статті 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом «д» частини першої статті 156 Земельного кодексу України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

За змістом указаних приписів Цивільного та Земельного кодексів України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки.

Шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 Цивільного кодексу України). Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоди заподіяно не з її вини (частина друга статті 1166 Цивільного кодексу України).

Предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 Цивільного кодексу України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Предметом позову в цій справі є стягнення з власника об`єктів нерухомого майна безпідставно збережених коштів орендної плати за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій ці об`єкти розміщені.

Перехід прав на земельну ділянку, пов`язаний з переходом права на будинок, будівлю або споруду, регламентується Земельним кодексом України. Так, якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина друга статті 120 Земельного кодексу України). Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (пункт «е» частини першої статті 141 цього Кодексу).

За змістом глави 15 Земельного кодексу України право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується, зокрема, через право оренди.

Частина перша статті 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» частини першої статті 96 Земельного кодексу України).

Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (стаття 125 Земельного кодексу України).

Отже, за змістом указаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте з огляду на приписи частини другої статті 120 Земельного кодексу України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно.

Отже, підстави для застосування до спірних правовідносин приписів чинного законодавства України про відшкодування шкоди (збитків) власникам земельних ділянок відсутні, оскільки до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Отже, фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави, за рахунок власника цієї ділянки, зберігає у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 Цивільного кодексу України.

Аналогічний правовий висновок викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 (провадження № 12-182гс18) та від 23 травня 2018 року у справі 629/4628/16-ц (провадження № 14-77цс18), а також у постановах Верховного Суду України від 30 листопада 2016 року у справі № 922/1008/15 (провадження № 3-1271гс16), від 07 грудня 2016 року у справі № 922/1009/15 (провадження № 3-1348гс16), від 12 квітня 2017 року у справах № 922/207/15 (провадження № 3-1345гс16) і № 922/5468/14 (провадження № 3-1347гс16).

Разом з тим, за змістом частини 3 статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок комунальної власності громадянам у разі розташування на цих ділянках об`єктів нерухомого майна (будівель, споруд), які перебувають у їх власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу, відповідно до частини 2 якої особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки, зокрема із земель комунальної власності, за проектом землеустрою щодо її відведення звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідної ради.

Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок є різновидом документації із землеустрою (пункт ґ частини 2 статті 25 Закону України Про землеустрій).

За змістом частини 1 статті 26 цього Закону замовниками документації із землеустрою можуть бути, зокрема, органи місцевого самоврядування, землевласники та землекористувачі.

При цьому, згідно зі статтею 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, із визначеними щодо неї правами.

Відповідно до статті 791 Земельного кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Законом України "Про Державний земельний кадастр" визначено правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру.

За змістом статті 1 Закону України "Про Державний земельний кадастр" Державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами.

Внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (частина 1 статті 9 зазначеного Закону).

Частиною 1 статті 11 Закону України "Про Державний земельний кадастр" передбачено, що відомості про об`єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об`єктів у натурі (на місцевості), визначеним з точністю відповідно до державних стандартів, норм та правил, технічних регламентів.

При цьому, у статті 15 зазначеного Закону наведено перелік відомостей про земельні ділянки, за змістом якого до Державного земельного кадастру включаються такі відомості: кадастровий номер; місце розташування; опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку. Відомості про земельну ділянку містять інформацію про її власників (користувачів), зазначену в частині 2 статті 30 цього Закону, зареєстровані речові права відповідно до даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (частина 2 статті 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр").

Як вбачається з матеріалів справи, земельна ділянка. площею 2039,4 м2 (0,20394 га), на АДРЕСА_1 , про яку зазначає позивач, не має ні визначених меж, ні кадастрового номера, інформація про неї не занесена до Державного земельного кадастру, а отже ця земельна ділянка не може вважатися сформованим об`єктом цивільних прав, у розумінні положень статті 791 Земельного кодексу України, що виключає можливість обчислення суми безпідставно збережених коштів у виді орендної плати за землю, оскільки об`єктом оренди може бути тільки земельна ділянка, як сформований у встановленому законодавством порядку об`єкт цивільних прав.

Крім того, за змістом пункту 289.1 статті 289 Податкового кодексу України і частини 1 статті 13 Закону України "Про оцінку земель" для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності обов`язково проводиться та використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок, яка являє собою капіталізований рентний дохід (дохід, який можна отримати із землі як фактора виробництва залежно від якості та місця розташування земельної ділянки), визначений за встановленими і затвердженими нормативами (стаття 1 Закону України "Про оцінку земель").

Тобто, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати для земель державної і комунальної власності, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України "Про оцінку земель" підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення не рідше ніж один раз на 5 7 років; розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення не рідше ніж один раз на 5 7 років, а несільськогосподарського призначення не рідше ніж один раз на 710 років (стаття 18 Закону України "Про оцінку земель").

Частинами 1, 2 статті 20 цього Закону передбачено, що за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Згідно з частинами 1, 3 статті 23 Закону України "Про оцінку земель" технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

За змістом частини 4 статті 23 цього Закону рішення рад, зазначених у цій статті, щодо технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок набирають чинності у строки, встановлені відповідно до пункту 271.2 статті 271 Податкового кодексу України, якою, в свою чергу, передбачено, що рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Згідно з пунктами 34, 35 частини 1 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до виключної компетенції сільської, селищної, міської ради належить вирішення на пленарних засіданнях питань регулювання земельних відносин; затвердження ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України.

Згідно з пунктом 288.4, підпунктами 288.5.1, 288.5.2 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України (у редакції, чинній до 01.01.2017 року) розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 % нормативної грошової оцінки і не може перевищувати 12 % нормативної грошової оцінки. З 01.01.2017 у зв`язку із внесенням змін до зазначених положень Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою від розміру земельного податку, встановленого для відповідної категорії земельних ділянок на відповідній території та не може перевищувати 12 % нормативної грошової оцінки.

З урахуванням зазначених положень законодавства колегія суддів дійшла висновку, що, оскільки нормативна грошова оцінка землі проводиться в обов`язковому порядку для визначення розміру орендної плати за землі комунальної та державної форм власності, є обов`язковим наявність витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки для розрахунку заявленої до стягнення суми безпідставно збережених відповідачем грошових коштів у виді орендної плати за землю.

Розрахунок нормативної грошової оцінки земельної ділянки здійснюється відповідно до Методики нормативної грошової оцінки земель населених пунктів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 2303.1995 № 213 (далі Методика). Згідно з пунктом 21 якої нормативна грошова оцінка земель населених пунктів визначається за спеціальною формулою з урахуванням, зокрема, коефіцієнта, який характеризує функціональне використання земельної ділянки (під житлову та громадську забудову, для промисловості, транспорту тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, наданий позивачем розрахунок суми за користування земельною ділянкою комунальної власності, площею 2039,40 м2, здійснений комісією з визначення та відшкодування збитків у вигляді неодержаних доходів, завданих Нікопольській міській раді, як власнику землі, ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 , затвердженою рішеннями Виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 24.10.2018 року №822 та від 20.02.2019 року №117 «Про затвердження складу комісії з визначення та відшкодування збитків у вигляді неодержаних доходів, завданих Нікопольській міській раді, як власнику землі, ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 », шляхом складання Акту від 22 травня 2019 року (а.с. 38), не містять інформації щодо технічної документації земельної ділянки, а також посилань на витяг із нормативної грошової оцінки землі. Такі розрахунки здійснено виходячи з базової вартості 1 м2 земель міста Нікополя з урахуванням коефіцієнтів, визначених згідно з рішенням сесії Нікопольської міської ради від 01.08.2008 року за № 40-28/V, введених в дію з 01.01.2009 року рішенням сесії Нікопольської міської ради від 24.10.2008 року № 2-31/V, а також коефіцієнтів функціонального призначення, помножених на площу земельної ділянки, яку займає об`єкт незавершеного будівництва, власником якого є відповідач у справі.

Однак, оскільки Нікопольською міською радою заявлено вимогу про стягнення безпідставно збереженого майна у виді орендної плати, нарахування мають здійснюватись саме на підставі технічної документації та витягу з нормативної грошової оцінки землі, а із наведених позивачем розрахунків неможливо встановити чи вірними є застосовані функціональне призначення, коефіцієнти, площа та нормативна грошова оцінка землі, які зазначені, як вихідні дані для розрахунку розміру орендної плати, заявленої до стягнення.

При цьому, згідно з ч. 6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини першої).

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про недоведеність позовних вимог за відсутності технічної документації на спірну земельну ділянку та витягу про нормативну грошову оцінку землі, наявність яких необхідна для підтвердження розрахунку безпідставно одержаних коштів, виходячи з розміру саме недоотриманої орендної плати за користування земельною ділянкою.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, у зв`язку з чим скасовує рішення суду з підстав невідповідності висновків суду обставинам справи та невірного застосування норм матеріального права, згідно п.п. 3,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, та приймає нове рішення про відмову в задооволенні позовних вимог.

Відповідно до ч.13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з чим, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений за подання апеляційної скарги, у розмірі 2 881,50 грн. (а.с. 87), тобто пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 374, п. 3 ч. 1 ст. 376, ст. ст. 381, 382 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог Нікопольської міської ради Дніпропетровської області до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати - відмовити.

Стягнути з Нікопольської міської ради Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі у розмірі (дві тисячі вісімсот вісімдесят одна) гривня (п`ятдесят) копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 04 серпня 2021 року.

Головуючий:

Судді: