1Справа № 335/1405/21 2/335/1293/2021
04 серпня 2021 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевським районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого судді Геєць Ю.В.,
за участю секретаря судового засідання Ровенської В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Приватне акціонерне товариство „Страхова групи „ТАС про стягнення суми франшизи, -
У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 , третя особа Приватне акціонерне товариство „Страхова групи „ТАС про стягнення суми франшизи.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 24.12.2020 року о 19-22 год. сталася ДТП за участю транспортного засобу RENAULT PREMIUM 420 д/н НОМЕР_1 , з причепом KOGEL SNCM 24 д під керуванням ОСОБА_2 , та транспортним засобом GEELY EMGRAND 7, д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .
Постановою суду від 28.01.2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.
Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 забезпечена в ПрАТ „Страхова група „ТАС, поліс № АР 8498743.
На підставі заяви позивача від 12.01.2021 року, ПрАТ „Страхова група „ТАС здійснила позивачу виплату страхового відшкодування, у розмірі 2620 грн. 00 коп., з вирахуванням франшизи, яка відповідно до Полісу № АР 8498743, становить 2500 грн.
Посилаючись на вимоги ст. 1187 ЦК України, ст.ст. 12, 22, 36 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, позивач просить стягнути з відповідача на його користь суму франшизи в розмірі 2500 грн., судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн., а також витрати на правничу допомогу в розмірі 1000 грн.
Ухвалою судді від 03.03.2021 було відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання у справі.
Ухвалою суду від 23.04.2021 року закрито підготовче провадження у справі.
В судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяв про розгляд справи за його відсутності, вимоги позову підтримав, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву суду щодо позову не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, причину не явки суду не повідомив.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
За письмовою згодою позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.
Судом встановлено, що 24.12.2020 року о 19-22 год. ОСОБА_2 , в м. Запоріжжя Вознесенівського району, на а/д НО806 о. Хортиця ЗГТ „Хортицька академія, зі сторони мосту Преображенського, керуючи транспортним засобом „RENAULT PREMIUM 420, д/н НОМЕР_1 , з причепом «KOGEL SNCM 24 д, під час перестроювання не дав дорогу транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку, по тій смузі, на яку мав намір перестроїтися, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом „GEELY EMGRAND 7, д/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 10.3 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КпАП України.
Постановою Бериславського районного суду Херсонської області (справа № 647/162/21) від 28.01.2021 року ОСОБА_2 визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.
Відповідно до поліса № АР 8498743, Цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 забезпечена в ПрАТ „Страхова група „ТАС.
На підставі заяви ОСОБА_1 від 12.01.2021 року, ПрАТ „Страхова група „ТАС здійснила позивачу виплату страхового відшкодування, у розмірі 2620 грн. 00 коп., з вирахуванням франшизи, яка відповідно до полісу № АР 8498743 становить 2500 грн.
Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Порядок та умови здійснення страхового відшкодування за договорами (полісами) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів регламентується Законом України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Відповідно до ст. 22 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо- транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ст. 12 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.
Відповідно до п. 36.6 ст. 36 Закону України „Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.
На підставі викладеного, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача суми франшизи в розмірі 2500,00 рн. підлягають задоволенню.
Крім того, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.
До матеріалів позову позивачем долучено договір від 04.02.2021 року про надання правової допомоги, розрахунок суми гонорару, квитанцію до прибуткового касового ордеру від 04.02.2021 року, відповідно до якої позивач сплатив за складення позовної заяви 1000 грн.
Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до положень статті 137 ЦПК України за результатами . розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення від 06 липня 2015 року у справі „Заїченко проти України).
На підставі викладеного, заявлена вимога про відшкодування витрат на правничу допомогу є обґрунтованою.
Таким чином, враховуючи те, що обґрунтованість та фактичний обсяг витрат на правничу допомогу підтверджено належними та допустимими доказами, можливо дійти висновку, що судові витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача.
Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у сумі 908 грн. 00 коп.
Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 141, 261, 264, 265, 354ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Приватне акціонерне товариство „Страхова групи „ТАС про стягнення суми франшизи - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму франшизи у розмірі 2500 грн. 00 коп., судовий збір у розмірі 908 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 1000 грн., всього стягнути суму у розмірі 4 408 грн. 00 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя або безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено удень його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Інформація про сторін:
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_2 .
Суддя Ю.В.Геєць