№336/992/21
пр.№2/336/1907/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запорожжя у складі:

головуючої судді Жупанової І.Б.,

секретаря судового засідання Палубінської К.М.,

за участю:

представника позивача Тетяненко Д.А.

представника відповідача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з (викликом) повідомленням сторін цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

Представник Концерну «МТМ» звернувся до суду з вищевказаним позовом, за яким зазначає, що позивач у період з 01.12.2012 по 01.01.2021 надав відповідачам послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у житлове приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 на загальну суму 53859,45 грн. Водночас відповідачами вартість наданих послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 53859,45 грн. оплачена не була.

За позовом позивач просить суд солідарно стягнути з відповідачів заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в вище зазначеному розмірі та судові витрати.

Ухвалою суду від 11.02.2021 відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотань будь-якої зі сторін про інше.

Відповідачам копія ухвали про відкриття провадження у справі від 11.02.2021 та копія позовної заяви з додатками були направлені поштою за зареєстрованим місцем проживання останніх, про що свідчать поштові повідомлення з особистими підписами відповідачів.

Ухвалою від 04.03.2021 задоволено клопотання відповідача ОСОБА_3 про розгляд справи з викликом учасників процесу у судове засідання. Здійснено перехід на розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін, призначено судове засідання.

Відповідачі надали відзив на позовну заяву в якому заперечують проти задоволення позову, вважають позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Зазначають, що предметом позову є стягнення заборгованості за надані послуги у період з 01.01.2012 по 01.01.2021, отже за період що виходить за межи строку позовної давності, а відтак просять застосувати строки позовної давності, та відповідно ст. 267 ЦК України відмовити у позові в частині заявлених вимог за послуги нараховані у період з 01.01.2012 до 01.02.2018 з підстав пропущений строку позовної давності. Також вважає, що позивачем не надано жодного належного, достатнього та допустимого доказу в підтвердження заявленим позовних вимог.

Представником позивача надано відповідь на відзив в якому просять задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідачами надано заперечення на відповідь на відзив, в якому просять відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Після чого представником позивача надано додаткові пояснення.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав з зазначених в ньому підстав, просив задовольнити в повному обсязі.

У судовому засіданні відповідачі просили відмовити в задоволенні позовних вимог, додатково пояснили, що сплачували за комунальні послуги по платіжкам, лічильники не встановлені, тарифи за якими нараховувались послуги їм не відомі. Зазначили, що опалювання будинку здійснювалось, але недостатньою якості. Факт надання гарячого постачання не оспорюється.

У судовому засіданні представник відповідача просить застосувати строк позовної давності, звертає увагу на те. Що в матеріалах справи відсутні докази будь-яких оплат відповідачами.

Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 67, 68 ЖК України, наймачі (власники) квартир зобов`язані щомісяця своєчасно вносити плату за комунальні послуги, до числа яких входять послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води.

Стаття 64 ЖК України визначає, що члени сім`ї наймача, що проживають спільно з ним, несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з договору найму житлового приміщення.

За правилами ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Споживач згідно ч.3 ст.20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

За змістом статті 24 ч. 3 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії зобов`язаний своєчасно укласти договір з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.

Згідно п.1 Правил про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, з наступними змінами та доповненнями, ці Правила регулюють відносини між суб`єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг(виконавець) і фізичною та юридичною особою(споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання відносяться до комунальних послуг.

Між Концерном «МТМ» та ОСОБА_3 укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води.

Як вбачається з матеріалів справи, особовий рахунок № НОМЕР_1 відкритий на ім`я відповідача ОСОБА_3 , по якому здійснювались періодичні платежі у період з 01.02.2012 року по 01.01.2021 року, а відтак станом на 01.01.2021 року заборгованість складає 53859,45 грн..

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна квартира за адресою АДРЕСА_1 , належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ..

Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади м. Запоріжжя щодо реєстрації місця проживання фізичної особи, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані за адресою АДРЕСА_1 .

Отже відповідачі є споживачами централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, що постачається концерном «Міські теплові мережі».

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, позивач у період з 01.01.2012 по 01.01.2021 надав відповідачам послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у житлове приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 на загальну суму 82213,78 грн. Водночас відповідачі, що є споживачами вказаних послуг їх вартість за вказаний період сплачували не в повному обсязі в результаті чого утворилась заборгованість в розмірі 53859,45 грн.

Статтею 19-1 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що оплата споживачем теплової енергії шляхом перерахування коштів на рахунок із спеціальним режимом використання є обов`язковою умовою договору на постачання теплової енергії, укладеного між теплопостачальною організацією та споживачем теплової енергії.

Згідно ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до вимог ст.1213 ЦК України відповідач повинен відшкодувати вартість безпідставно набутої теплової енергії.

Пунктом 4 ч.1 ст.611 ЦК України зазначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

На підставі ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

На підтвердження вартості надання послуг та отримання таких споживачем, Концерн «МТМ» надало довідку щодо заборгованості за надані послуги по особовому рахунку № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , згідно якої відповідачам нараховано заборгованість з оплати за послуги теплопостачання та постачання гарячої води в сумі 53859,45 грн. ( з 01.01.2012 року по 01.01.2021 року).

Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункт 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року). Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно (частина перша статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року). Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (частина перша статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630). Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 серпня 2017 року № 633, чинної з 30 серпня 2017 року).

Якщо договором не встановлений інший термін, то з 21 числа кожного місяця починається період прострочення оплати наданих у попередньому місяці послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а отже, і перебіг позовної давності щодо відповідного щомісячного платежу, за яким споживач допустив прострочення.

Відповідач звернувся до суду з заявою про застосування строків позовної давності до позовних вимог.

Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України), а за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті).

Оскільки договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача - сплату коштів частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового місячного платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором про надання послуг з центрального постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), платежі вносяться споживачем не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, виконавець в свою чергу має право вимагати сплату прострочених щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів.

Правовий висновок щодо застосування строків позовної давності до щомісячних платежів викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження 14-10цс18).

Також у п.п. 83-85 постанови від 07.07.2020 у справі № 712/8916/17 Велика Палата Верховного Суду прийшла до наступних висновків застосування норм права.

Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункт 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року). Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно (частина перша статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року). Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (частина перша статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року).

Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, у первинній редакції). Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 серпня 2017 року № 633, чинної з 30 серпня 2017 року).

Якщо договором не встановлений інший термін, то з 21 числа кожного місяця починається період прострочення оплати наданих у попередньому місяці послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а отже, і перебіг позовної давності щодо відповідного щомісячного платежу, за яким споживач допустив прострочення.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

За таких обставин, враховуючи, що позивач звернувся до суду з позовом 09.02.2021, належних доказів на підтвердження переривання перебігу позовної давності по кожному з щомісячних платежів суду не надав, вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у житлове приміщення за період з 01.01.2012 по 01.02.2018 не підлягають задоволенню у зв`язку з пропуском позивачем строку позовної давності.

Виходячи із змісту 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, яким передбачено, що оплата за послуги здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), то право на стягнення заборгованості, яка виникла за весь лютий 2018 року настало 20.03.2018 року, що охоплюється періодом позовної давності. Отже, є підстави для стягнення заборгованості за надану теплову енергію та гаряче водопостачання саме за період з 01.02.2018 року по 01.01.2021 року включно, яка складається з заборгованості за гарячого водопостачання у розмірі 19591,83 грн. та заборгованості за централізоване опалення у розмірі 18064,33грн..

Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги частково ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи частково підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити частково та стягнути заборгованість за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води лише за період з 01.02.2018 року по 01.01.2021 року включно, у розмірі 37656,16 грн..

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідачів на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки задоволено 69,91 % позову (37656,16 грн. : 53859,45 грн. х 100%), а сплачено 2270 грн. судового збору, то з відповідачів на користь позивача слід стягнути 1587,08 грн. судових витрат (69,91% х 2270 грн. : 100%), з кожного по 793,54 грн..

Керуючись статтями 4, 12, 13, 19, 76-81, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 267, 268, 274 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за комунальні послуги - задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (IBAN «Запорізьке обласне управління» АТ «Ощадбанк», МФО 313957, № НОМЕР_4 ) заборгованість за надані у період з 01.02.2018 по 01.01.2021 послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в розмірі 37656,16 грн..

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь Концерну «Міські теплові мережі» (п/р № НОМЕР_5 , Установа банку ПАТ «УКРГАЗБАНК» МФО 320478, отримувач Концерн «Міські теплові мережі», ) понесені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1587,08 грн., тобто по 793,54 грн. з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя: І.Б. Жупанова