Справа № 279/318/21 Провадження № 2/279/618/21
У Х В А Л А
"01" квітня 2021 р.
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого-судді Невмержицької О.А., з секретарем Хомутовською М.А., по цивільній справі за позовом Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В С Т А Н О В И В :

Позов мотивований тим, що 21.07.2017 року ОСОБА_1 , відповідно до наказу начальника військового інституту за №17 був зарахований курсантом першого курсу Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова. 15.01.2020 року ОСОБА_1 подав рапорт про відрахування його з числа курсантів за невиконання навчального плану. 13.03.2020 року наказом начальника військового інтитуту (по особовому складу) від 13.03.2020 року № 9 курсанта ОСОБА_1 , який перебувавав на публічній службі, під час навчання, відраховано з числа курсантів за п.3.3 (за академічну неуспішність).
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.
Згідно з ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Тобто в порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають із приватно- правових відносин.
При цьому, згідно п.2 ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, у спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Пунктом 17 ч.1 ст.4 КАС України визначено, що публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регулює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-XII.
Відповідно до ч.1 ст.2 Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажудержавної служби.
Одним із видів військової служби є військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів) (ч. 6 ст. 2 вказаного Закону).
Тобто, навчаючись у вищому навчальному закладі Міноборони, особа проходить військову службу, яка відповідно до зазначених норм КАС України вважається публічною службою.
Оскільки спори щодо проходження публічної служби від моменту прийняття особи на посаду і до її звільнення, зокрема й питання відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що зумовлює відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з публічної служби, підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства.
Відповідний правовий висновок викладений в постановах Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 року у справі № 705/1664/17 та від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16, у якій Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків, викладених у постановах від 14 березня 2018 року у справі № 461/5577/15-ц, від 31 жовтня 2018 року у справі № 820/5761/15.
Отже, спір з приводу відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта у вищому навчальному закладі, підпорядкованому Міністерству оборони України, яке є суб`єктом владних повноважень, підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.
У відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що справа за позовом Житомирського військового інституту ім. С.П. Корольова до ОСОБА_1 про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням курсанта у вищому навчальному закладі, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, тому провадження у даній справі підлягає закриттю.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 255,258,260,353 ЦПК України,
П О С Т А Н О В И В :
Провадження у справі за позовом Житомирського військового інституту імені С.П. Корольова до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості- закрити.
Роз`яснити позивачу, що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративних судів.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду в 15-ний строк з дня її проголошення.
Суддя: Невмержицька О.А.