Провадження №: 6/755/469/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" квітня 2021 р. м. Київ

Суддя Дніпровського районного суду м. Києва САВЛУК Т.В., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) виконавець - Король Володимир про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) виконавець - Король Володимир про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Вивчивши матеріали поданої до суду заяви про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання, видати дублікат виконавчого листа, суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч.1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч.1ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 № 18-рп/2012).

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, котрим ЦПК України викладено в новій редакції.

Відповідно до п.9 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону України №2147-VIII від 03.10.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

У частині третій статті 3 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 Цивільного процесуального кодексу України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було подано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощення боргу, неможливістю виконання.

За нормою ч.9 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Оскільки положення Розділу VI Цивільного процесуального кодексу України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та інших органів (посадових осіб)» не містить положень щодо дій суду у разі наявності підстав для відмови у відкритті провадження у цивільній справі та/або повернення заяви, суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону.

Згідно із ч. 2 ст. 183 Цивільного процесуального кодексу України, у редакції Закону № 460-IX від 15.01.2020 року, що набрав законної сили 08.02.2020 року, письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Разом з тим, у своїй заяві заявник вказує на те, що ним до заяви додаються докази направлення заяви іншим учасникам справи .

При цьому, вивчивши зміст квитанцій поштових відправлень судом встановлено, що у ньому міститься найменування адресатів, їх адреси та інші дані, які тим найменш жодним чином не вказують та не підтверджують направлення на адресу інших учасників судового провадження примірників саме цієї заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, із якою заявник звернувся до суду.

За відсутності опису відправленої кореспонденції у суду відсутні підстави для обґрунтованого висновку про те, що заявник дійсно направив саме примірники своєї заяви з додатками іншим учасникам справи (боржнику та первісному стягувачу), а тому суд дійшов висновку, що заявником у порушення ч. 2 ст. 183 ЦПК України до заяви не додано належних доказів надіслання (надання) примірників заяви іншим учасникам справи (провадження).

У відповідності ч. 4 ст. 183 Цивільного процесуального кодексу України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

За встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення заявнику - ОСОБА_1 , заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки при зверненні до суду заявником не долучено доказів, які мали підтвердити надіслання засобами поштового зв`язку та/або надання іншим учасникам справи копії заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню разом з додатками, що зумовлює застосування наслідків, передбачених ч.4 ст.183 Цивільного процесуального кодексу України

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 183,184,260, 353, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , Центральний відділ державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) виконавець - Король Володимир про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - повернути суб`єкту звернення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 354 Цивільного процесуального кодексу України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147-VII від 03.10.2017, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

С у д д я