Справа № 2-194/2010
Провадження № 6/505/166/2021
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.08.2021 року Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Івінського О.О.,

секретаря судового засідання Черчел Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Подільську Одеської області подання виконуючого обов`язки начальника Подільського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тімуш Л.В. про примусове проникнення до житла та іншого володіння боржника,-

В С Т А Н О В И В:

Виконуючий обов`язки начальника Подільського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тімуш Л.В. звернувся до суду з поданням про примусове проникнення до житла та іншого володіння боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 .

Свою вимогу мотивував тим, що у Подільському міжрайонному відділі державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист №2-194/2010, виданий Котовським міськрайонним судом Одеської області 11.12.2018 року про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні 2/10 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , виселивши ОСОБА_1 разом із її сім`єю та іншими проживаючими особами зі спірного житлового приміщення.

27.02.2019 року була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, в якій боржника зобов`язано виконати рішення суду негайно, та вручена сторонам виконавчого провадження (боржнику, стягувачу).

19.03.2019 року при виході за адресою, вказаною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_2 , було встановлено, що рішення суду боржником не виконано. ОСОБА_1 надано повторний строк для виконання рішення. Боржнику особисто вручена вимога державного виконавця, якою боржника зобов`язано виконати рішення суду протягом трьох робочих днів.

07.02.2020 року при виході за адресою, вказаною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_2 , було встановлено, що рішення суду боржником повторно не виконано.

У зв`язку з даними обставинами, заявник просить провести виселення ОСОБА_1 разом із її сім`єю та іншими проживаючими особами зі спірного житлового приміщення, що можливо лише за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла фізичної особи боржника ОСОБА_1 , за наявності такого рішення правомірними будуть дії державного виконавця відділу ДВС щодо примусового проникнення до житла, де перебуває боржник і дитина та примусового його відкривання.

Представник Подільського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явилася, надала заяву в якій ще раз обґрунтувала обставини справи, підтримала вимоги, просила їх задовольнити та проводити розгляд подання за відсутності представника.

Розглянувши подання та додані матеріали, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 12.10.2010 року у цивільній справі №2-1788/2010, позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні власністю та виселення з житлового приміщення задоволено. Вирішено усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні 2/10 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , виселивши ОСОБА_1 разом із її сім`єю та іншими проживаючими особами зі спірного житлового приміщення. Рішення суду набрало законної сили 22 жовтня 2010 року.

Котовським міськрайонним судом Одеської області на підставі рішення суду від 12 жовтня 2010 року видано виконавчий лист про виселення з 2/10 частин житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , виселивши ОСОБА_1 разом із її сім`єю та іншими проживаючими особами зі спірного житлового приміщення. Виконавчий лист у встановленому законом порядку пред`явлений до виконання.

27.02.2019 року головним державним виконавцем Подільського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Остапчук С.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження: про усунення перешкоди у користуванні та розпорядженні 2/10 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , виселивши ОСОБА_1 разом із її сім`єю та іншими проживаючими особами зі спірного житлового приміщення.

У обґрунтування необхідності надання дозволу на примусовий вхід до житла за адресою: АДРЕСА_2 державним виконавцем зазначено, що добровільно ОСОБА_1 з квартири не виселились, а неодноразові виходи державного виконавця за місцем вчинення виконавчих дій, тобто адресою квартири, бажаного результату не принесли, оскільки двері ніхто не відчинив.

Так, у постанові про відкриття виконавчого провадження, яка направлялася боржнику за адресою спірної квартири, зазначено про необхідність виконання рішення суду про виселення протягом 10 робочих днів.

Відповідно до акту від 15 березня 2019 року при виході державного виконавця за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 відсутня за вказаною адресою, перевірити добровільне виконання рішення суду неможливо.

Відповідно до актів від 19 березня 2019 року при виході державного виконавця за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 відсутня за вказаною адресою, проте її мати була належним чином повідомлена про примусове виконання рішення суду та про примусове виселення, крім того боржника в телефонному режимі було повідомлено про наявність рішення суду про виселення, роз`яснено права, обов`язки та порядок оскарження рішень та дій посадових осіб.

Відповідно до акту від 07 лютого 2020 року при виході державного виконавця за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 була присутня за вказаною адресою, проте добровільно виселятися боржник відмовилась.

У пункті 9 частини другої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини 1статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 18Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Матеріалами справи підтверджується та сторонами не заперечується та обставина, що наразі рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 12.10.2010 року у цивільній справі №2-1788/2010 залишається не виконаним.

Реченням першим п.4 частини третьої ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право державного виконавця за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Виконавче провадження, в межах якого державний виконавець звернулася із поданням про надання дозволу на примусовий вхід до квартири здійснюється щодо судового рішення про виселення.

Відповідно до ч. 1 ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Із системного аналізу вищевказаних норм вбачається, що підставою для відповідного звернення державного виконавця до суду із поданням про примусове проникнення до житла боржника є виконання рішення суду про відібрання дитини або звернення стягнення на майно боржника, з метою його виявлення, накладення арешту, вилучення тощо.

У даній же справі примусовому виконанню підлягає рішення суду немайнового характеру: виселення ОСОБА_1 разом із її сім`єю та іншими проживаючими особами з квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

Як зазначено у реченні 2 п. 4 частини 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

За таких обставин, підставою для проникнення до житлових приміщень у зв`язку із виконанням рішення суду про виселення боржника і є виключно рішення суду про виселення боржника, а тому рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 12.10.2010 року, на виконання якого виданий виконавчий документ, є достатньою, необхідною і єдиною підставою для проникнення до житлового приміщення з метою реального виконання рішення.

Окрім того, порядок виконання рішення суду про виселення боржника встановлений статтею 66 Закону України «Про виконавче провадження».

Із огляду на вищезазначене, суд доходить до висновку, що подання державного виконавця про вирішення питання про примусове проникнення до житла задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.260,261,353,438,439 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання виконуючого обов`язки начальника Подільського міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тімуш Л.В. про примусове проникнення до житла та іншого володіння боржника відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня проголошення ухвали безпосередньо до Одеського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Котовський міськрайонний суд Одеської області.

Суддя О.О. Івінський

Ухвалу суду підписано суддею 06 серпня 2021 року.