Житомирський апеляційний суд
Справа №935/3018/20 Головуючий у 1-й інст. Пасічний Т. З.
Категорія 39 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т. М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

розглянувши у спрощеному письмовому провадженні без виклику сторін в м. Житомирі цивільну справу №935/3018/20 за позовом акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 22 червня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Пасічного Т.З. в м. Коростишеві,

в с т а н о в и в :

У грудні 2020 року АТ «ОТП Банк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначало, що ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим уклав договір про видачу і обслуговування міжнародних кредитних пластикових карток шляхом підписання заяви-анкети про надання банківських послуг №0001/980/011595679/1 від 28.03.2018. Зазначає, що шляхом підписання заяви-анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» клієнт підтвердив, що банк надав клієнту в письмовій формі та в повному обсязі інформацію передбачену законодавством, що захищає права споживачів; клієнта перед укладенням договору ознайомлено з інформацією, визначеною паспортом споживчого кредиту, необхідною для отримання кредиту на сприятливих умовах для клієнта; з договором, правилами, інформаційним листком, тарифами банку, що розміщені на офіційному сайті банку, ознайомлений і згодний, а також зобов`язується належно виконувати; отримав свій примірник заяви, інформаційний листок та іншу документацію, на розсуд банку, яка необхідна клієнту для користування банківськими послугами; відповідно до п.3.1. договору, банк відкриває держателю картковий рахунок у валюті рахунку, надає картку держателю, а також виконує розрахункове обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням картки. Банк здійснює обслуговування карткового рахунку за дебетовою схемою.

Вказує, що невід`ємну частину договору складають Правила користування карткою та Тарифи Банку. Зазначає, що банк видав кредитну картку, проте держатель взяті на себе зобов`язання виконував з істотними порушеннями, що призвело до виникнення заборгованості. Вказує, що відповідно до розрахунку заборгованості за договором №0001/980/011595679/1 від 28.03.2018, розмір заборгованості складає 44 564,66 грн., яка складається з 519 378,44 грн - використання кредитних коштів; 3 749,65 грн - плата за обслуговування кредиту; 15 034,48 грн - відсотки за користування кредитними коштами; 00,00 грн - штраф; 493 772,91 грн - надходження коштів на рахунок. Відтак, різниця між фактично використаними коштами та суми сплаченої відповідачем складає 44 564,66 грн. Посилаючись на вказані обставини, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором 0001/980/011595679/1 від 28 березня 2018 року у розмірі 44 564,66 грн та судовий збір.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 22 червня 2021 року позовні вимоги АТ «ОТП Банк» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «ОТП Банк» заборгованість за договором №0001/980/011595679/1 від 28 березня 2018 року в сумі 44 564 грн 66 коп. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити АТ «ОТП Банк» у задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що зі змісту позовних вимог банку не вбачається складових суми заборгованості. Вважає, що розрахунки банку, що здійсненні з різниці між сумою використаних коштів та фактично внесених ним коштів є неприпустимим. Зазначає, що судом першої інстанції не досліджено у повному обсязі складових заборгованості, їх правової природи з посиланням на відповідні норми договору чи будь-якої іншої угоди, укладеної сторонами. Вказує, що ним було припинено користування кредитними коштами 24.02.2020, проте позивач надалі нараховував йому відсотки та штрафні санкції. Вважає, що такі відрахування, як відсотки за «разрешенный перерасход» та «штрафные % за простроченый перерасход» не погоджені сторонами жодним із документів, доданих до позовної заяви, їх розмір та періодичність нарахування є невідомими і нараховуються позивачем виключно в односторонньому порядку. Крім того, вказує, що суд першої інстанції не належним чином дослідив розрахунок заборгованості, оскільки він не містить відомостей про конкретну суму заборгованості станом на дату кожної операції, що унеможливлює правильно порахувати суми відсотків чи штрафних санкцій за кредитом. Враховуючи викладене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог АТ «ОТП Банк» та скасувати рішення суду першої інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає в повній мірі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, що 28.03.2018 ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №0001/980/011595679/1.

В анкеті-заяві міститься інформація про те, що відповідач ознайомився з умовами кредитної лінії та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді, та погодився з ними.

Зі змісту вказаної заяви вбачається, що вона є невід`ємною частиною договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих) та Правил користування карткою, Інформаційного листка, Тарифів банку/Тарифного пакету приватного банківського обслуговування, які розміщені на офіційному сайті Банку.

Відповідно до п. 3.1. договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (редакція діє з 03.11.2017) банк відкриває держателю картковий рахунок у валюті, надає картку держателю, а також виконує розрахункове обслуговування платіжних операцій, здійснених з використанням картки. Банк здійснює обслуговування карткового рахунку за дебетовою схемою.

У заяві-анкеті визначено розмір процентної ставки на дату укладення 36% річних.

Відповідно до п.8.5. правил за користування кредитом, Банк нараховує проценти, які розраховуються Банком на підставі процентної ставки, розмір якої визначається тарифами банку на дату укладення договору. Розмір процентної ставки зазначений в заяві про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк». На день підписання Заяви-анкети розмір процентної ставки впродовж пільгового періоду становить 0,01% річних.

З наданого АТ «ОТП Банк» розрахунку заборгованості, вбачається, що 28 березня 2018 року на підставі договору № 0001/980/011595679/12 ОСОБА_1 було відкрито картковий рахунок НОМЕР_1 про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих).

На підставі вказаного карткового рахунку на ім`я ОСОБА_1 було видано платіжну картку IHOR MIKHNEVYCH НОМЕР_2 з терміном дії 03/21, що підтверджується розпискою про отримання картки «Картка емітована».

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що між АТ "ОТП Банк" до ОСОБА_1 правовідносини виникли внаслідок приєднання однієї сторони до умов іншої. Із запропонованими умовами відповідач ознайомився та погодився, про що розписався у анкеті-заяві. Таке приєднання відповідачем вчинено у письмовій формі, що ґрунтується на положеннях статті 634 ЦК України.

Згідно наданого розрахунку заборгованості прослідковується, що починаючи з 28 березня 2018 року ОСОБА_1 користувався кредитними коштами, шляхом зняттям готівки в банкоматах та оплата товарів/послуг.

Отже, встановлене свідчить про те, що на підставі укладеного між сторонами договору про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк» №0001/980/011595679/1 від 28 березня 2018 року ОСОБА_1 було відкрито картковий рахунок та видано міжнародну платіжну пластикову картку, якою останній постійно користувався.

У зв`язку, з неналежним виконанням відповідачем кредитних зобов`язань щодо своєчасної сплати кредитних коштів та відсотків за користування коштами станом на 22 жовтня 2020 року виникла заборгованість у розмірі 44 564,66 грн.

Встановлено, що розрахунок заборгованості містить суми використаних коштів, плати за обслуговування рахунку, списання за смс-інформування, % користування кредитними коштами, нарахування штрафу та суми надходження коштів на рахунок. Окрім того, з розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем у період з 28.03.2018 по 22.10.2020 використано 519 378,44 грн, сума наданих послуг з SMS-інформування та обслуговування платіжної картки складає - 3 924,65 грн, % за користування кредитом 15 034,48 грн, а внесено відповідачем на картковий рахунок 493 772,91 грн.

Щодо обґрунтованості стягнення вартості послуги з обслуговування та SMS-інформування апеляційний суд зазначає, що відповідно до анкети заяви відповідач підключив послугу SMS-інформування, вартість якої погоджена сторонами в тарифах на операції з платіжними картками «Vodafone Bonus Card» міжнародної платіжної системи Visa International для фізичних осіб. Відповідно до надано розрахунку вартість наданої послуги у період з 28.03.2018 по 22.10.2020 складає 175, 00 грн.

Згідно тарифів на операції з платіжними картками «Vodafone Bonus Card» міжнародної платіжної системи Visa International для фізичних осіб ОСОБА_1 погодився сплачувати плату за обслуговування основної картки у розмірі 20 грн на місяць, про що свідчить його підпис на вказаних тарифах. Відтак, нарахована позивачем вартість обслуговування по картковому рахунку у період з 28.03.2018 по 22.10.2020 становить 3749,65 грн.

Щодо стягнення з відповідача заборгованості по процентам за користування кредитними коштами суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

У відповідності до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У заяві-анкеті визначено розмір процентної ставки на дату укладення 36% річних, а тому нарахована сума заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 15 034,48 є обґрунтованою.

Колегія суддів, звертає увагу, що ОСОБА_1 не спростовано наданий позивачем розрахунок заборгованості.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «ОТП Банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, колегія суддів вважає, що Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Відтак, судом першої інстанції було правильно застосовано норми матеріального права.

Окрім того, суд першої інстанції вірно вважав, що розрахунок заборгованості є належним та допустимим доказом у справі.

Враховуючи встановлене та вимоги вказаних вище норм, вимоги позивача про стягнення кредитної заборгованості з відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Посилання відповідача на необґрунтованість позову та неналежну оцінку судом досліджених доказів не відповідають фактичним обставинам справи.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та визначився з правовими нормами, які регулюють спірні правовідносини, внаслідок чого доводи апеляційної скарги про те, що суд не врахував норм чинного законодавства при вирішенні спору, є помилковими.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

За таких обставин, підстав для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позову, як про це просить відповідач, не встановлено.

Згідно з ч.1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах не підлягають касаційному оскарженню. Малозначними є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України). Дана справа є малозначною в силу вимог закону.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 22 червня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Головуючий

Судді