справа № 631/773/21
провадження № 2-н/631/257/21
У Х В А Л А

про відмову у видачі судового наказу

06 серпня 2021 року селище міського типа Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі судді Трояновської Т. М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 , про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ЛАН» заборгованості по орендній платі за договором оренди землі, суми індексів інфляції від простроченої суми боргу та трьох відсотків річних,

В С Т А Н О В И В:

03 серпня 2021 року до Нововодолазького районного суду Харківської області за допомогою системи «Електронний суд» надійшла заява ОСОБА_2 , подана в інтересах ОСОБА_1 , в якій представник заявника просить суд видати судовий наказ про стягнення з ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ЛАН» на користь ОСОБА_1 заборгованості із виплати орендної плати за договором оренди землі б/н від 16 грудня 2013 року в розмірі 14939 гривень 34 копійки, суми індексів інфляції від простроченої суми боргу за 2019 2020 роки в розмірі 201 гривня 69 копійок, три процента річних від простроченої суми боргу за 2019 2020 роки в розмірі 672 гривні 28 копійок та судових витрат по справі.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається Цивільним процесуальним кодексом України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Виходячи з приписів частини 3 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 160 Цивільного процесуального кодексу України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб.

Отже, наказне провадження це самостійний і спрощений вид судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою про видачу судового наказу особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника, на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ.

Положення статті 163 Цивільного процесуального кодексу України визначають вимоги до змісту та форми заяви про видачу судового наказу, документів, що додаються до неї, обов`язок дотримання яких покладається на заявника.

Вирішуючи питання відносно можливості видачі судового наказу за вимогою про стягнення з ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ЛАН» на користь ОСОБА_1 заборгованості із виплати орендної плати за договором оренди землі б/н від 16 грудня 2013 року в розмірі 14939 гривень 34 копійки, суми індексів інфляції від простроченої суми боргу за 2019 2020 роки в розмірі 201 гривня 69 копійок, три процента річних від простроченої суми боргу за 2019 2020 роки в розмірі 672 гривні 28 копійок та судових витрат по справі, суддя виходить з наступного.

Частиною 1 статті 163 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

Якщо заява про видачу судового наказу подається представником заявника, то до неї обов`язково повинен додаватися документ, що підтверджує його повноваження. Вказана вимога чітко визначена пунктом 2 частини 3 статті 163 вищенаведеного нормативно-правового документа та є імперативною.

Статтею 58 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що сторона може брати участь у судовому процесі особисто або через представника.

Частиною 1 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник. Як зазначено в частинах 1 та 4 статті 62 Цивільного процесуального кодексу України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: 1) довіреністю фізичної або юридичної особи; 2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна; повноваження адвоката як представника підтверджується довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

При цьому відповідно до змісту частини 1 та 2 статті 64 зазначеного цивільного процесуального кодифікованого закону України, представник, якій має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Розглянувши заяву та надані матеріали, було з`ясовано, що заяву про видачу судового наказу було подано ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 , проте до заяви не додано документу, що підтверджує повноваження представника заявника на вчинення даної процесуальної дії.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що приписами частин 1, 4 та 8 статті 14 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, між учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення форм процесуальних документів відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему (частини 5 та 6 статті 43 Цивільного процесуального кодексу України).

В даному випадку заява ОСОБА_2 , подана в інтересах ОСОБА_1 , про видачу судового наказу подана з використанням електронного цифрового підпису та надійшла до суду в електронному вигляді, яка містить зазначення про те, що документ було сформовано в системі «Електронний суд» 03 серпня 2021 року, й зареєстрована у автоматизованій системі документообігу суду 03 серпня 2021 року.

Згідно підпункту 14 пункту 1 розділу ІІ Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, електронний документ оригінал електронного документу з обов`язковими реквізитами, що надають йому юридичної сили, в тому числі з електронним цифровим підписом автора.

За змістом пунктів 1, 2, 3, 6 розділу ХІ Положення про автоматизовану систему документообігу суду обмін електронними документами між судом, ОСП, фізичними особами та учасниками судового процесу забезпечується засобами підсистеми електронного суду.

Учасники судового процесу за допомогою зареєстрованого електронного кабінету можуть надсилати копії електронних документів іншим учасникам судової справи, крім випадків, коли інший учасник не має зареєстрованого електронного кабінету, подавати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, а також отримувати судові рішення та інші електронні документи.

Документи подаються за допомогою електронного кабінету в форматі електронного документа та електронної копії паперового документу. Суди та ОСП приймають подані електронні документи як оригінали документів, а електронні копії паперового документу, як завірені копії оригіналів документів та можуть вимагати надання їх оригіналів для перевірки.

Частиною 13 статті 14 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему затверджується Вищою радою правосуддя за поданням Державної судової адміністрації України та після консультацій з Радою суддів України.

Підпунктом 15.1 пункту 15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацію України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (підпункт 15.5 пункту 15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України).

При цьому, згідно з підпунктом 15.3 пункту 15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної систем розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі.

01 грудня 2018 року в газеті «Голос України» № 229 (6984) Державною судовою адміністрацію України опубліковано оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Відповідно до оголошення, дослідна експлуатація системи розпочинається з 01 березня 2019 року у складі вісьмох підсистем (модулів). З 01 січня 2019 року підсистема ЄСІТС функціонує в тестовому режимі.

01 березня 2019 року Державна судова адміністрація України оприлюднила повідомлення про відкликання оголошення, опублікованого в газеті «Голос України» 01 грудня 2018 року № 229 (6984) щодо створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: «Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 28.02.2019 №624/0/15-19 та враховуючи результати обговорення з судами, іншими органами та установами системи правосуддя питання необхідності відтермінування початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), Державна судова адміністрація України повідомляє про відкликання оголошення, опублікованого в газеті «Голос України» (№229 (6984) від 01.12.2018). Про початок функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи буде повідомлено додатково. Водночас, здійснення тестового режиму експлуатації ЄСІТС продовжується у складі наступних підсистем (модулів): - Єдиний контакт-центр судової влади України; - Єдина підсистема управління фінансово-господарськими процесами; - Офіційна електронна адреса (Електронний кабінет); - Офіційний веб-портал «Судова влада України»; - Єдиний державний реєстр судових рішень; - Електронний суд; - Автоматизований розподіл; - Судова статистика».

Таким чином, станом на 06 серпня 2021 року функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи не розпочато у повному обсязі.

Відповідно до наказу Державної судової адміністрації України від 22 грудня 2018 року № 628 «Про проведення тестування підсистеми «Електронний суд» у місцевих та апеляційних судах» з 22 грудня 2018 року у всіх місцевих та апеляційних судах розпочалась експлуатація підсистеми «Електронний суд» в тестовому режимі. Пунктом другим цього наказу передбачено, що у частині функціонування підсистеми «Електронний суд» судам у ході її експлуатації в тестовому режимі необхідно керуватися вимогами Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30.

Враховуючи викладене, до початку функціонування в Україні Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи всі документи мають подаватися в паперовому вигляді, а письмові заяви повинні мати власноручний підпис заявника або його представника.

З огляду на викладене, суддя приходить до переконання, що заява не є належним чином оформленою та подана до суду не у відповідності до вимог цивільного процесуального закону, який діє на час подачі відповідної заяви.

Згідно прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Відповідно до приписів частини 2 статті 167 Цивільного процесуального кодексу України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 165 Цивільного процесуального кодексу України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Таким чином, беручи до уваги те, що заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам статті 163 Цивільного процесуального кодексу України, у видачі такого наказу слід відмовити.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 165 Цивільного процесуального кодексу України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 2, 3, 4, 13, частиною 3 статті 19, статтями 58, 60, 64, частинами 1 та 2 статті 160, статтями 163, 165, 167, 259, 260, 261, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє ОСОБА_2 , про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з ПРИВАТНОГО ПІДПРИЄМСТВА «ЛАН» заборгованості по орендній платі за договором оренди землі, суми індексів інфляції від простроченої суми боргу та трьох відсотків річних відмовити.

Роз`яснити, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини 1 статті 165 Цивільного процесуального кодексу України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Нововодолазький районний суд Харківської області (відповідно до пункту 15.5 Розділу ХШ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України) протягом п`ятнадцяти днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження такої ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду та з інших поважних причин.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя: Т. М. Трояновська