Категорія 39 Доповідач Миніч Т. І.
У Х В А Л А

01 квітня 2021 р. м. Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Миніч Т.І., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 25 лютого 2021 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 25 лютого 2021 року позовні вимоги задоволено частково.

Не погоджуючись з рішенням суду, 25.03.2021 ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. З одночасним поданням скарги апелянт подає клопотання про звільнення від сплати судового збору, у зв`язку з тим, що середньомісячний сукупний дохід його сім`ї нижчий суми прожиткового мінімуму. А також тим, що предметом стягнення грошових коштів за договором позики становить 14407,50 грн і він перевищує 5% розмір його річного доходу за попередній календарний рік на підставі ст.8 ЗУ «Про судовий збір».

Перевіривши докази та дослідивши обставини, на які посилається заявник, суд вважає, що у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч.1 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Частина 3 вказаної статті передбачає, що з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

За приписами ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно ч. 2 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Таким чином, єдиною підставою для вчинення судом зазначених у вказаних нормах дій є врахування ним майнового стану заявника. Аналіз вказаної норми Закону свідчить про те, що застосування п.1 ч.1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» можливо лише до позивачів.

Вирішення питання щодо звільнення сторони від сплати судового збору здійснюється у відповідності до загальних принципів цивільного судочинства, зокрема, принципу змагальності, відповідно якого кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Приписами статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Пунктом 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (із змінами від 25.09.2015 року) роз`яснено, що відповідно до ст. 8 Закону № 3674-VI та ст. 82 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з принципом змагальності, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Частиною 1 ст. 8 ЗУ «Про судовий збір» передбачені умови (розмір судового збору у співвідношенні до розміру річного доходу позивача, позивачі та предмет позову), за яких суд враховуючи майновий стан сторони звільняє або розстрочує сплату судового збору, які не є підставами для звільнення або відстрочення сплати судового збору.

В клопотанні про звільнення від сплати судового збору заявник зазначає про скрутне матеріальне становище, що перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законом розмірі.

Сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Водночас, Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. У той же час, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

У зв`язку із цим при здійсненні правосуддя суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами у чіткій відповідності до ЗУ «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягнення судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересам позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Однак, заявником не наведено доводів та не подано беззаперечних доказів на підтвердження того, що на даний час його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законом розмірі.

За таких обставин, відповідач є особою працездатного віку, даних, що за станом здоров`я відповідач не може працювати в справі немає, на час звернення до суду з заявою не надав належних та достатніх доказів того, що його майновий стан не дозволяє сплатити судовий збір у розмірі, що визначено в ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а надані ним документи не відображають його майновий стан та неможливість сплати судового забору.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку про відсутність підстав для звільнення від сплати судового збору. Оскільки, ОСОБА_1 звертаючись із заявою про звільнення від сплати судового збору є відповідачем, не належить до осіб зазначених у п.2 ч.1ст. 8 ЗУ «Про судовий збір», а предметом застосування не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Також не надав достатніх та допустимих доказів, які б підтверджували відсутність у нього коштів на оплату судового збору на момент подачі апеляційної скарги, відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах».

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху для сплати судового збору.

З матеріалів справи вбачається, що предметом розгляду в суді першої інстанції була одна вимога майнового характеру: про стягнення заборгованостіз ціною позову:1 365 394,13 грн.. У поданій апеляційній скарзі апелянт просить скасувати рішення суду у повному обсязі.

Порядок сплати, розмір судового збору визначається у відповідності до Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду,- у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Пунктом 2 ч.1 ст.4 цього Закону передбачено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 768,40 грн. та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб-9605 грн. (ставки судового збору на час подання позовної заяви 19.06.2019).

Згідно підпункту 6 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду судовий збір сплачується в розмірі 150% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2019рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2019 року становив 1921 гривні.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 при подачі до апеляційного суду апеляційної скарги необхідно було сплатити судовий збір у розмірі 14 407,50 грн. (із розрахунку 9605х150%=14407,50).

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» та листа Державної судової адміністрації України № 15-15335/15 від 28 серпня 2015 року судовий збір згідно закону перераховується у безготівковій або готівковій формі, при сплаті судового збору через онлайн системи, банкомати для приймання платежів, інтернет-банкінг, банківські установи обов`язковими для заповнення платниками є наступні реквізити:

-дата документа;

-отримувач коштів: ГУК у Жит.обл/ТГ м.Житомир/22030101 ;

-код отримувача: ;

-банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

-код банку отримувача: МФО 899998;

-рахунок отримувача: UA0006797;

-код класифікації доходів бюджету: 22030101;

При сплаті судового збору поле «призначення платежу» розрахункового документа повинно бути заповнено наступним чином: *;101; ________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має бути 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомлення про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом _________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ____(дата оскарження справи) по справі ____ (номер справи) Житомирський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником фізичною особою ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані. Приклад заповнення графи "Призначення платежу": *;101; НОМЕР_1 ; Судовий збір, за позовом ОСОБА_3 , на рішення від 01.01.2019 по справі 905/1057/18, Житомирський апеляційний суд.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно із ч.2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційна скарга залишається без руху з наданням строку для сплати судового збору в сумі 14407,50 грн.

Керуючись ст. ст. 185, 357 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

Відмовити ОСОБА_1 у звільненні від сплати судового збору.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 25 лютого 2021 року- залишити без руху.

Надати апелянту строк - десять днів з дня вручення копії ухвали для сплати судового збору.

Оригінал квитанції /платіжного доручення/ необхідно подати або надіслати на адресу Житомирського апеляційного суду до вищезазначеної дати, зазначивши в квитанції /платіжному дорученні/ всі вищевказані реквізити.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог ухвали у встановлений строк, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута апелянту.

Суддя: