СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_______________________________________________________________________________
Провадження №2/760/1802/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

І . Вступна частина

31 березня 2021 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

представника Відповідача - Цапенко С.М.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Міністерства юстиції України про звільнення майна з-під арешту, треті особи: Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, Державне підприємство «Національні інформаційні системи».

ІI. Описова частина

В жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом про скасування арешту належного йому майна, накладеного постановами державних виконавців у виконавчих провадженнях №44536436, 37811092, 34740082, 34740410, та про вилучення відповідних записів про обтяження з Реєстрів.

Обгрунтовуючи позов ОСОБА_1 зазначає про наступне.

В Солом`янському районному відділі державної виконавчої служби перебували виконавчі провадження №44536436, 37811092, 34740082, 34740410, в межах яких на нерухоме майно Позивача накладався арешт.

У подальшому, як вказує Позивач, державним виконавцем у 2014-2016 роках було винесено постанови про повернення виконавчих документів стягувачу, який його видав, на підставі п. 2 ч. ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Після цього виконавчі провадження не поновлювалися, і вже протягом трьох років вони в Солом`янському ВДВС відсутні.

При цьому, не зважаючи на завершення виконавчих проваджень, обтяження з належного йому майна не були зняті, вони досі зберігаються, у зв`язку з чим Позивач вважає своє право власності порушеним та просить звільнити майно з-під арештів.

25 лютого 2021 року до суду надійшли письмові пояснення ДП «Інформаційні системи», в яких Третя особа зазначила, що здійснює лише повноваження технічного адміністратора Єдиних та Державних реєстрів, створення те забезпечення діяльності яких віднесене до компетенції Міністерства юстиції України.

У судовому засіданні Позивач позов підтримав, просив його задовольнити. На уточнюючі запитання суду зазначив, що вважає зазначених ним Відповідачів належними, наміру залучити в якості Відповідачів Стягувачів за виконавчими документами в нього немає.

Представник Солом`янського РВДВС (Відповідача-1) в судовому засіданні підтвердила, що на виконанні у відділі на сьогодні немає проваджень щодо ОСОБА_1 . В той же час зазначила, що оскільки виконавчі документи не були виконані, підстав для скасування арешту на майно боржника при винесенні постанов про повернення виконавчих документів стягувачам не було.

Інші учасники з невідомих причин представника не направили, про розгляд справи були повідомлений належним чином. Суд ухвалив розглядати справу у їх відсутність на підставі наявних матеріалів.

ІІІ. Мотивувальна частина

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступі обставини.

ОСОБА_1 , є власником об`єкту нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 .

Встановлено, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно під номером запису 6835483 міститься інформація про арешт всього нерухомого майна Позивача на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП 44536436 від 29.08.2014 Відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві (арешт накладений в інтересах стягувача ПАТ «ОТП Банк»).

Крім того, в зазначеному реєстрі під номером запису 1580054 міститься інформація про арешт всього нерухомого майна Позивача на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП 37811092 від 15.05.2013 Відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві (арешт накладений в інтересах стягувача ОСОБА_2 ).

Встановлено також, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна містися запис під реєстраційним номером 13126356 про обтяження в формі арешту нерухомого майна, який вчинено реєстратором 17.10.2012 року на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП 34740082 від 16.10.2012 Відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, а також містися запис під реєстраційним номером 13126407 обтяження в формі арешту нерухомого майна, який вчинено реєстратором 17.10.2012 на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП 34740410 від 16.10.2012 року Відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві.

З матеріалів справи вбачається, що

- за виконавчим провадженням ВП березня 2016 року державним виконавцем на підставі п.2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону, яка діяла на час здійснення виконавчого провадження) винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану;

- за виконавчим провадженням ВП червня 2014 року державним виконавцем на підставі п.2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону, яка діяла на час здійснення виконавчого провадження) винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу;

- за виконавчим провадженням ВП № січня 2014 року державним виконавцем на підставі п.8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» ( в редакції Закону, яка діяла на час здійснення виконавчого провадження) винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, борг та 10 відсотків виконавчого збору стягнуто;

- за виконавчим провадженням ВП січня 2014 року державним виконавцем на підставі п.2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону, яка діяла на час здійснення виконавчого провадження) винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

За правилом п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (редакція від 21.04.1999), Виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а, здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

За змістом ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» (редакція від 21.04.1999) у разі повернення виконавчого документа стягувачу вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення не здійснюються. Тобто державний виконавець не має повноважень у таких випадках на скасування арешту, накладеного майно.

Відтак, будь-яких протиправних дій виконавцем по відношенню до Позивача не здійснено.

Згідно зі ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пунктом 2 Постанови Пленуму ВССУ від 03.06.2016 № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» роз`яснено, що належними відповідачами в справі про зняття арешту з майна є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби.

Згідно з ч.1 ст.13 Цивільного процесуального кодекса України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи позицію Позивача, який заперечував необхідність залучення в якості Відповідачів осіб, в інтересах яких було обтяжено майно Позивача, тобто стягувачів, суд приходить до висновку, що позов заявлений до неналежних відповідачів, у зв`язку з чим у його задоволенні слід відмовити.

ІV. Резолютивна частина

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 223, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд вирішив:

1.У задоволенні позову відмовити.

2.Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

3.Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Відповідач-1: Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ); адреса: м. Київ, пр. Повтірофлотський, 76А; ;

Відповідач-2: Міністерства юстиції України; адреса: м. Київ, вул. Городецького, 13; ;

Третя особа-1: Державне підприємство «Інформаційний центр», адреса: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 73, код юридичної особи : 25287988.

Третя особа-2: Державне підприємство «Національні інформаційні системи», адреса: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 4, код юридичної особи : 39787008.

Суддя: