Справа № 464/6236/19 Головуючий у 1 інстанції:
Провадження № 22-з/811/60/21 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
29 березня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - судді: Ванівського О.М.
суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.
розглянувши у місті Львові заяву представника ОСОБА_1 адвоката Олексів І.І. про ухвалення додаткової постанови у справі за апеляційною скаргою фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на рішення Сихівського районного суду м. Львова від 22 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про стягнення коштів,-
ВСТАНОВИВ:
Представник ОСОБА_1 адвокат Олексів І.І. звернувся до Львівського апеляційного суду із заявою про ухвалення додаткової постанови. Просить ухвалити додаткову постанову у якій вирішити питання про розподіл судових витрат.
Вказує, що у відзиві на апеляційну скаргу просив здійснити розподіл судових витрат, зокрема стягнути з відповідача витрати на правову допомогу.
Оскільки, відповідно до положень ч.4 ст.270 ЦПК України немає необхідності у виклику учасників справи, розгляд заяви проводиться судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заяву слід задовольнити частково та ухвалити додаткову постанову з приводу судових витрат.
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 22 вересня 2020 року позов задоволено.
Вказане рішення суду оскаржила ФОП ОСОБА_2 , подавши апеляційну скаргу.
Постановою Львівського апеляційного суду від 09 березня 2021 року апеляційну скаргу фізичної особи підприємця ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Сихівського районного суду м. Львова від 22 вересня 2020 року залишено без змін.
Ухвалюючи постанову, апеляційний суд не вирішив питання про розподіл судових витрат на правову допомогу.
Згідно п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з ч.1 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою .
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Згідно з правилами пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При цьому, з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.
В січні 2021 року адвокат Олексів І.І. подав відзив на апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 , просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення Сихівського районного суду м.Львова від 22 вересня 2020 року залишити без змін та судові витрати покласти на особу, яка подала апеляційну скаргу. До відзиву на апеляційну скаргу було додано попередній розрахунок суми судових витрат.
Згідно доданого розрахунку до наданих адвокатом послуг віднесено складення відзиву на апеляційну скаргу 8000 грн. та представництво інтересів ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції 3200 грн.
Також адвокатом Олексів І.І. долучено до справи додаток №2 до Договору №01-08/10-2019 про надання правової допомоги від 08.10.2019 року, акт приймання- передачі наданих послуг №5 та квитанцію про сплату ОСОБА_1 8000 грн.
Крім того, матеріали справи містять копію ордеру серії ЛВ №151702 на надання правової допомоги та Договір про надання правової допомоги від №01-08/10-2019 про надання правової допомоги від 08.10.2019, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Олексівим І.І.
Враховуючи, що справа в суді апеляційної інстанції розглядалась без повідомлення (виклику) учасників справи відповідно до вимог ст.ст. 368, 369 ЦПК України., колегія суддів вважає що представником безпідставно включено в опис послуг представництво інтересів ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції на суму 3200грн.
В частині стягнення на користь ОСОБА_1 8000 грн. за складання відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що такі витрати в сумі 8000 грн. є неспівмірними із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, оскільки предмет спору у даній справі не є складним, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складеного відзиву не є значними.
Окрім цього, як вбачається з п.3.1.1. додатку №1 до Договору №01-08/10-2019 про надання правової допомоги від 08.10.2019 року за складання позовної заяви адвокатом встановлено суму 4000 грн. а за складання відповіді на відзив 2000 грн.
З огляду на зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що зазначена сума 8000 грн. за складання відзиву на апеляційну скаргу не є співмірною та не відповідає критерію розумності.
Проте, враховуючи, що ОСОБА_1 звернулася до суду за захистом своїх порушених прав, що зумовило необхідність отримання професійної правничої допомоги, та що апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 було залишено без задоволення, колегія суддів приходить до висновку, що заява підлягає до часткового задоволення.
З огляду на вищенаведене, з ФОП ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 слід стягнути витрати на правничу допомогу у розмірі 2 000 грн.
Керуючись ст. 270 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-
Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 грн.
Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Головуючий : Ванівський О.М.

Судді: Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.