Ухвала

30 березня 2021 року

м. Київ

справа № 761/39166/18

провадження № 61-15219св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Коротуна В. М., Червинської М. Є.,

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство «ПроКредит Банк»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фортнео»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» на постанову Донецького апеляційного суду від 15 вересня 2020 року у складі колегії суддів: Корчистої О. І., Канурної О. Д., Космачевської Т. В.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11 грудня 2019 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 як солідарного із ТОВ «Фартнео» боржника на користь АТ «ПроКредит Банк» заборгованість за кредитним договором від 20 травня 2014 року № 401.44439/ FW401/372, який є невід`ємною частиною рамкової угоди від 15 квітня 2011 року № FW401.372 у розмірі 1 018 297,93 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 як солідарного із ТОВ «Фартнео» боржника, на користь АТ «ПроКредит Банк» заборгованість за кредитним договором від 20 травня 2014 року № 401.44439/ FW401/372, який є невід`ємною частиноюрамкової угоди від 15 квітня 2011 року №FW401.372 в розмірі 1 018 297,93 грн.

Вирішено питання судових витрат.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки наявна заборгованості у ТОВ «Фартнео» перед позивачем в сумі 1018297,93 грн, а тому кредитор має право звернутися до поручителів. Порука, згідно умов договору, діє з 15 квітня 2011 року по 15 квітня 2021 року (ліміт строку кредитування), тобто є діючою. Згідно з умовам договору поруки непред`явлення кредитором вимоги про погашення поручителем заборгованості позивальника не тягне за собою припинення поруки. Зміна кредитором строку погашення овердрафту до 25 грудня 2015 року не змінює обсягу відповідальності боржника, тому також не є підставою для визнання поруки припиненою.

Також відсутні підстави для застосування строків позовної давності, оскільки останній платіж щодо погашення кредиту був здійснений 22 квітня 2015 року, банком встановлено дату дострокового повного погашення овердрафту - 25 грудня 2015 року, а у договорах поруки № 9771-ДП2 та № FIL.64577-ДП1 від 15 квітня 2011 року встановлена позовна давність у 5 років, включаючи вимоги, щодо яких законодавством встановлена спеціальна чи обмежена позовна давність.

Постановою Донецького апеляційного суду від 15 вересня 2020 року рішення Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 11 грудня 2019 року скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що пунктом 8.6. рамкової угоди сторонами визначено обов`язок позичальника у разі виникнення заборгованості понад 30 календарних днів здійснити повне дострокове погашення кредиту, тобто без обов`язкового пред`явлення банком до позичальника та поручителя вимоги про дострокове повернення коштів за кредитним договором, а тому з часу виникнення у банку такого права змінюється строк виконання основного зобов`язання, і порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить вимоги до поручителя протягом 3 років (як визначено у договорах поруки) від зміненої дати виконання основного зобов`язання.

У жовтні 2020 року АТ «ПроКредит Банк» подало касаційну скаргу до Верховного Суду, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржувану постанову апеляційного суду та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції залишив поза увагою, що у пункті 8.7 зазначено, що кредитор вправі самостійно та без повідомлення позичальника приймати рішення про збільшення строків указаних у пунктах 8.4, 8.6 рамкової угоди та застосував норму права без урахування щодо застосування норм права у подібних правовідносинах висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 05 лютого 2020 року у справі № 569/12254/15-ц.

Також посилається на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

У січні 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, у якому просив у задоволенні касаційної скарги відмовити, а оскаржувану постанову апеляційного суду залишити без змін.

Частиною другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Підстави для виклику сторін відсутні.

За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

справу за позовом Акціонерного Товариства «Прокредитбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фартнео» про стягнення кредитної заборгованості, за касаційною скаргою Акціонерного товариства «ПроКредит Банк» на постанову Донецького апеляційного суду від 15 вересня 2020 року призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун

М. Є. Червинська