печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3737/20-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Остапчук Т.В.,

при секретарі судових засідань - Шимченко В.Р.,

за участю позивача ОСОБА_1

відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

представників відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

представника 3-ї особи Левіної Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавничий дім «ЕКО - інформ», ОСОБА_3 , Вищий навчальний заклад «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна», ОСОБА_2 , третя особа: Благодійна організація «Благодійний фонд Дніпропетровського району м. Києва «Київський еколого - культурний центр» про захист честі , гідності та ділової репутації й відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

В січні 2020р. позивач звернувся до суду з позовом про захист честі , гідності та ділової репутації й відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування позову посилається , що є громадським діячем у сфері охорони довкілля.Бере активну участь у природоохоронній роботі зі сторони громадського сектору.На сторінках друкованого періодичного засобу масової інформації- громадсько-політичного часопису інформації «ІНФОРМАЦІЯ_1» № НОМЕР_1 травень- 2019 року опублікована стаття «ІНФОРМАЦІЯ_2 « Просить визнати недостовірною та такою, що порочить честь, гідність та ділову ОСОБА_1 інформацію, поширену Вищим навчальним закладом «Відкритий міжнародний університет розвитку «Україна» , в особі директора Мелітопольського інституту та соціальних технологій Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» ОСОБА_8; ОСОБА_3 ; Товариством з обмеженою відповідальністю «Видавничий дім «ЕКО-інформ» у друкованому засобі масової інформації «ІНФОРМАЦІЯ_1» № НОМЕР_1 травень- 2019 року, а саме - висловлювання: «....пани «ОСОБА_1» будуть робити все, щоб закрити полювання в Україні, а разом з цим і знищити мисливську галузь. Між іншим, ... спеціальної освіти ... пан ОСОБА_1 не має. Який він «еколог»? Все, що він робить, не тільки непрофесійна діяльність, а ще й антидержавна. Тому необхідно звернутися до відповідальних органів щодо з 'ясування мети діяльності організації, яку очолює цей пан...» ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; Товариством з обмеженою відповідальністю «Видавничий дім «ЕКО-інформ» у друкованому засобі масової інформації «Лісовий і мисливський журнал № НОМЕР_1 травень-червень 2019 року, а саме - висловлювання: «Нам треба впертості вчитись у псевдоекологів.Я не кажу у самого ОСОБА_1 , там вчитись немає .» ОСОБА_1» - це не людина, це ЯВИЩЕ! Не було б його, було б інше явище. Це називається - паразитування на екологічних проблемах.». Зобов`язати Вищий навчальний заклад «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна», в особі директора Мелітопольського інституту екології та соціальних технологій Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» ОСОБА_8; ОСОБА_3 ; Товариство з обмеженою відповідальністю «Видавничий дім «ЕКО-інформ» спростувати зазначену недостовірну в той же спосіб, у який її було поширено (в тому числі: тим самим шрифтом, що й спростовуване повідомлення з розміщенням під заголовком « Спрстування »), а саме: опублікувати після набрання законної сили рішенням суду в цій справі у найближчому випуску друкованого засобу масової інформації «ІНФОРМАЦІЯ_1» резолютивну частину судового рішення в цій справі із зазначенням, що ширена ними інформація: пани «ОСОБА_1» будуть робити все, щоб закрити полювання в Україні, а разом з цим і знищити мисливську галузь. Між іншим, ... спеціальної освіти ... пан ОСОБА_1 не має. Який він «еколог»? Все, що він робить, не тільки непрофесійна діяльність, а ще й антидержавна. Тому необхідно звернутися до відповідальних органів щодо з 'ясування мети діяльності організації, яку очолює цей пан...» - є недостовірною і такою, що порочить честь, гідність і ділову репутацію ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

Товариством з обмеженою відповідальністю «Видавничий дім «ЕКО-інформ» (

спростувати зазначену недостовірну в той же спосіб, у який її було поширено (

в тому числі: тим самим шрифтом, що й спростовуване повідомлення з розміщенням

під заголовком «Спростування»), а саме: опублікувати після набрання законної сили рішенням суду в цій справі у найближчому випуску друкованого засобу масової інформації «ІНФОРМАЦІЯ_1» резолютивну частину судового рішення в цій справі із зазначенням, що поширена ними інформація: «Нам треба впертості вчитись у псевдоекологів.Я не кажу у самого ОСОБА_1 , там вчитись немає .» ОСОБА_1» - це не людина, це ЯВИЩЕ! Не було б його, було б інше явище. Це називається - паразитування на екологічних проблемах.» - є недостовірною і такою, що порочить честь, гідність і ділову ОСОБА_1 .

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавничий дім «ЕКО-інформ»

на користь ОСОБА_1 150 000 грн. як відшкодування за заподіяну моральну шкоду внаслідок поширення у друкованому засобі масової інформації «ІНФОРМАЦІЯ_1» № НОМЕР_1 травень-червень 2019 року наступної недостовірної та негативної інформації:«....пани «ОСОБА_1» будуть робити все, щоб закрити полювання в Україні, а разом з цим і знищити мисливську галузь. Між іншим, ... спеціальної освіти ... пан ОСОБА_1 не має. Який він «еколог»? Все, що він робить, не тільки непрофесійна діяльність, а ще й антидержавна. Тому необхідно звернутися до відповідальних органів щодо з 'ясування мети діяльності організації, яку очолює цей пан...» «Нам треба впертості вчитись у псевдоекологів.Я не кажу у самого ОСОБА_1 , там вчитись немає .» ОСОБА_1» - це не людина, це ЯВИЩЕ! Не було б його, було б інше явище. Це називається - паразитування на екологічних проблемах.» В судовому засіданні позивач позов підтримав.Просив задовольнити.

Відповідачі надали відзиви , в судовому засіданні просили відмовити в позові.Вказували на те що що поширена інформація за своїм характером є не фактичним твердженням, а оціночними судженнями подій на 1му з`їзді Всеукраїнської асоціації мисливців та користувачів мисливських угідь.

Представник 3-ї особи позов підтримала.

Ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 6.03.2020р. відкрито провадження в порядку загального.

Суд, заслухавши пояснення сторін, покази свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до слідуючого.

У статті 32 Конституції України визначено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації.

Відповідно до частини першої статті 201 ЦК України, зокрема, честь, гідність

і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством.

У частині першій статті 277 ЦК України визначено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Згідно з частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 січня 2019 року у справі № 461/9631/15-ц (провадження № 61-14857св18) зазначено: «тлумачення статті 277 ЦК України свідчить, що позов про спростування недостовірної інформації підлягає задоволенню за такої сукупності умов: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча

б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права; врахування положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) щодо її застосування».

Згідно зі статтею 10 Конвенції кожен має право на свободу вираження поглядів. Це право включає свободу дотримуватися своїх поглядів, одержувати і передавати інформацію та ідеї без втручання органів державної влади і незалежно від кордонів. Здійснення цих свобод, оскільки воно пов`язане з обов`язками і відповідальністю, може підлягати таким формальностям, умовам, обмеженням або санкціям, що встановлені законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадської безпеки, для охорони порядку або запобігання злочинам, для охорони здоров`я або моралі, для захисту репутації або прав інших осіб, для запобігання розголошенню конфіденційної інформації або підтримання авторитету і безсторонності суду і є необхідним в демократичному суспільстві.

Пункт 2 статті 10 Конвенції дає можливість захищати репутацію інших осіб, тобто всіх людей, і цей захист поширюється і на політиків також, навіть коли вони не виступають як приватні особи; але в цьому разі вимоги такого захисту мають розглядатися у зв`язку з інтересами відкритого обговорення політичних питань. Слід уважно розрізняти факти та оціночні судження. Наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень не можна (LINGENS v. AUSTRIA, № 9815/82, § 42, 46, ЄСПЛ, від 08 липня 1986 року).

ЄСПЛ вказує, що «у своїй практиці Суд розрізняє факти та оціночні судження. Якщо існування фактів може бути підтверджене, правдивість оціночних суджень не піддається доведенню. Вимога довести правдивість оціночних суджень є нездійсненною і порушує свободу висловлення думки як таку, що є фундаментальною частиною права, яке охороняється статтею 10 Конвенції. Однак навіть якщо висловлення є оціночним судженням, пропорційність втручання має залежати від того, чи існує достатній фактичний базис для оспорюваного висловлювання. Залежно від обставин конкретної справи, висловлювання, яке є оціночним судженням, може бути перебільшеним за відсутності будь-якого фактичного підґрунтя (UKRAINIAN MEDIA GROUP

v. UKRAINE, № 72713/01, § 41, 42, ЄСПЛ, 29 березня 2005 року).

Ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судженняне підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості (частина перша та друга статті 30 Закону України «Про інформацію»).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 липня 2020 року в справі № 200/20351/18 (провадження № 61-21258св19) вказано, що «вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням, чи критикою та чи є вона такою, що виходить за межі допустимої критики за встановлених судами фактичних обставин справи».

Відповідно до статті 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Судом встановлено, що на сторінках друкованого періодичного засобу масової інформації- громадсько-політичного часопису інформації «ІНФОРМАЦІЯ_1» № НОМЕР_1 травень- 2019 року опублікована стаття «ІНФОРМАЦІЯ_2 «

Позивач просить визнати недостовірною інформацію поширену Вищим навчальним закладом «Відкритий міжнародний університет розвитку «Україна» , в особі директора Мелітопольського інституту та соціальних технологій Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна» ОСОБА_8; ОСОБА_3 ; Товариством з обмеженою відповідальністю «Видавничий дім «ЕКО-інформ» у друкованому засобі масової інформації «ІНФОРМАЦІЯ_1» № НОМЕР_1 травень- 2019 року, а саме - висловлювання: «....пани «ОСОБА_1» будуть робити все, щоб закрити полювання в Україні, а разом з цим і знищити мисливську галузь. Між іншим, ... спеціальної освіти ... пан ОСОБА_1 не має. Який він «еколог»? Все, що він робить, не тільки непрофесійна діяльність, а ще й антидержавна. Тому необхідно звернутися до відповідальних органів щодо з 'ясування мети діяльності організації, яку очолює цей пан...»

Також позивач просить визнати недостовірною інформацію поширену ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; Товариством з обмеженою відповідальністю «Видавничий дім «ЕКО-інформ» у друкованому засобі масової інформації «Лісовий і мисливський журнал № НОМЕР_1 травень-червень 2019 року, а саме - висловлювання: «Нам треба впертості вчитись у псевдоекологів.Я не кажу у самого ОСОБА_1 , там вчитись немає .» ОСОБА_1» - це не людина, це ЯВИЩЕ! Не було б його, було б інше явище. Це називається - паразитування на екологічних проблемах.».

Відповідно до частини другої статті 30 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Юридичним складом, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Судом встановлено , що професор ОСОБА_8 озвучив вищезазначене відповідно до своєї власної думки, від свого власного імені, не при виконання службових обов`язків, він озвучив її не як посадова особа Університету, а як громадський діяч. В статті висловлюється тільки власна думка автора.

Якщо посадова чи службова особа виступає не від імені юридичної особи і не при виконанні посадових (службових) обов`язків, то належним відповідачем є саме вона. В п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи № 1 від 27 лютого 2009 року, зазначено, що у разі поширення оспорюваної інформації посадовою чи службовою особою для визначення належного відповідача судам необхідно з`ясовувати, від імені кого ця особа виступає. Якщо посадова чи службова особа виступає не від імені юридичної особи і не при виконанні посадових (службових) обов`язків, то належним відповідачем є саме вона. В даному випадку директор Інституту виступав не від імені Університету.

При таких обставинах позовні вимоги ОСОБА_1 до Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку «Україна» безпідставні.

Крім того представник відповідача Вищого навчального закладу «Відкритий міжнародний університет розвитку «Україна» вказував , що висловлювання професора ОСОБА_8 не є позицією Університету. Висловлена інформація , є поширеними оціночні судження з урахуванням стилістики поширеної інформації, застосованих мовних оборотів та відсутністю посилань на конкретні факти .

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Позивачем не надано жодних доказів, що б підтверджували присвоєння наукового ступеня , згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 24 липня 2013 року "Про затвердження Порядку присудження наукових ступенів."

Документом, що засвідчує присудження наукового ступеня, є диплом доктора (кандидата) наук, зразок якого затверджено Кабінетом Міністрів України.

Позивачем надано копію диплому від 30 червня 1980 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію "Біолог."

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку галузей знань і спеціальностей, за якими здійснюється підготовка здобувачів вищої освіти" від 29 квітня 2015 року № 266, біологія та екологія - це є різні спеціальності. Так, згідно вищезазначеної Постанови Кабінету Міністрів України, спеціальність "Екологія" належить до галузі знань - природничі науки, шифр галузі - 10, код спеціальності- 101. Спеціальність "Біологія " є галуззю знань - біологія, шифр галузі - 09, код спеціальності- 091.

Відповідач ОСОБА_2 посилався на те що поширена ним інформація є оціночним судженням, не призвело до порушення особистих немайнових прав позивача.

Відповідач ОСОБА_3 , допитаний судом як свідок вказував , що оскаржувані відомості є дослівним відтворенням публічних виступів або повідомлень ОСОБА_8 , директора Мелітопольського інституту екології та соціальних технологій Університету «Україна», професора та ОСОБА_2 на 1му з`їзді Всеукраїнської асоціації мисливців та користувачів мисливських угідь та до спірних правовідносин просить застосувати п. З ч. 1 ст. 42 Закону України «Про друковані засоби масової інформації».

На підставі належним чином оцінених наданих сторонами доказів,суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки поширені відповідачами висловлювання не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, що виключає можливість визнання їх недостовірними. При цьому чинним законодавством не передбачена можливість притягнення до відповідальності за висловлювання оціночних суджень. Вони, як і думки, переконання, судження, критична оцінка певних фактів і недоліків не можуть бути предметом судового захисту, оскільки будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів не можуть бути перевірені на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів).

Поряд з інформацією чи даними, що підлягають перевірці, стаття 10 Конвенції захищає погляди, критичні зауваження або припущення, правдивість яких не може бути піддана перевірці на правдивість. Оціночні судження також користуються захистом - це передумова плюралізму поглядів.

Зазначене вказує на те, що зазначена інформація є оцінкою дій, висловлювання не можна витлумачити як такі, що містять фактичні дані, оскільки вони лише дають можливість проаналізувати та сприйняти зміст інформації згідно з власними суб`єктивними переконаннями.

Позовні вимоги позивача про стягнення моральної шкоди не підлягають задоволенню , оскільки не встановлено порушень прав , які б підлягали захисту.

При таких обставинах суд приходить до висновку про відмову в позові.

Відповідно до ст..141 ЦПК України в зв`язку з відмовою в позові судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись ст..277 ЦК України, , ст. ст. 2,5,10-13,19,76-82, 141,258 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавничий дім «ЕКО - інформ», ОСОБА_3 , Вищий навчальний заклад «Відкритий міжнародний університет розвитку людини «Україна», ОСОБА_2 , третя особа: Благодійна організація «Благодійний фонд Дніпропетровського району м. Києва «Київський еколого - культурний центр» про захист честі , гідності та ділової репутації й відшкодування моральної шкоди.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту до Київського апеляційного суду через Печерський районний суд м. Києва або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складання повного тексту рішення 3.08.2021р.

Суддя Остапчук Т.В.