Справа №200/1694/19
Провадження №2/932/756/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2021 року м.Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Цитульського В.І.,

за участю секретаря: Мудраченко Д.О.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3

представника відповідача: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_3 в якому просить стягнути на свою користь із відповідача основний борг в сумі 140 845 грн., що є еквівалентом 5 000 доларів США, 4 252,61 грн. інфляційних втрат, 601,97 грн. трьох процентів річних та 140 000 грн. моральної шкоди.

Стислий виклад позиції учасників.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 17.05.2018 відповідач позичила у нього 5 000 доларів США, що було еквівалентно 131 500 грн. на строк до 01.12.2018. Борг відповідач не повернула, тому просить стягнути такий борг в судовому порядку з урахуванням інфляційних втрат та три проценти річних, що нараховані за період із 02.12.2018 по 22.01.2019. Також вказує, що у зв`язку із неповерненням грошових коштів та необхідністю таких для операції члена його сім`ї йому завдано моральної шкоду, яка ним оцінена у 140 000 грн.

У відзиві відповідач заперечила позов. Вказала, що вона брала грошові кошти у позику в позивача в 2016 році 1 000 доларів США, 26.12.2007 2 000 доларів США. Нею було повернено позивачу 5 000 доларів США. Укладаючи договір позики сторони мали намір продовжити відносити за попередніми позиками та збільшити суму позики до 5 000 доларів США, проте позивач не виконав свої зобов`язання. В наслідок чого вона повідомила про виконання неї своїх зобов`язань.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, навів пояснення аналогічні фабулі позовної заяви. Ствердив, що позивач просить стягнути грошові кошти в гривні, у перерахунку за офіційним курсом НБУ суми 5 000 доларів США.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав наведених у відзиві, звернув увагу на не співпадіння суми позики у договорі та відсутність довідки про курс долара США до гривні, як на момент укладення договору позики, так і на момент звернення із позовом до суду.

Відповідач заперечила проти позову, ствердила про існування між сторонами попередніх відносин позики, які станом на 17.05.2018 (день укладення договору позики) були виконані. Підтвердила укладення договору позики від 17.05.2018, зокрема ствердила, що метою укладення такого договору було отримання нею від відповідача у позику грошових коштів в сумі 5 000 доларів США, проте заперечила факт отримання грошових коштів.

Фактичні обставини встановлені судом.

Між ОСОБА_1 , як позикодавцем та ОСОБА_3 , як позичальником укладено договір позики від 17.05.2018, який посвідчено Прийдак Ю.М., приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу за №837.

Факт укладення такого договору визнається сторонами, його оригінал оглянуто в судовому засіданні 20.07.2021.

За умовами вказаного договору позикодавець надав у користування, а позичальник прийняв грошові кошти в сумі 5 000 доларів США, що дорівнює 131 500 грн. (сто тридцять тисяч п`ятсот гривень, 00) на 17.05.2018 (п.1). Позичальник зобов`язується повернути таку ж саме суму грошових коштів (суму позики) в строк до 01.12.2018 (п.2). Грошова сума, вказана в п.1 договору, передана позичальнику до підписання цього договору (п.4).

Допитай у якості свідка позивач підтвердив факт існування між сторонами попередніх відносин за якими він надавав у позику відповідачу грошові кошти та які остання повернула. Вказав, що 17.05.2018 надав у позику відповідачу грошові кошти, які та не повернула.

Норми права та висновки Верховного Суду, що застосував суд.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно зі ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

У відповідності до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Якщо договір позики має бути укладений у письмовій формі, рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків для підтвердження того, що гроші або речі насправді не були одержані позичальником від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Це положення не застосовується до випадків, коли договір був укладений під впливом обману, насильства, зловмисної домовленості представника позичальника з позикодавцем або під впливом тяжкої обставини.

У відповідності до ч.2 ст.533 ЦК України якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

У відповідності до ч.2 ст.625ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Згідно ч.2 вказаної статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Оцінка суду.

Оскільки сторонами укладено письмовий, нотаріально посвідчений договір позики, добровільність укладення якого не заперечується, вирішуючи спір суд виходить із змісту такого договору.

У п.4 договору позики вказано про отримання грошових коштів до підписання договору. Тобто письмовим доказом підтверджено факт передачі грошових коштів.

Відповідачка жодних доказів на оспорення договору позики не надала, про укладення договору під впливом обману, насильства, тяжкої обставини не зазначала і таких обставин не доводила.

Доводи відповідача про існування попередніх позик між сторонами, які визнані позивачем,

є незрозумілими для суду оскільки не мають жодного значення для спірних правовідносин.

Доводи представника відповідача про відсутність довідки про курс гривні до долара США не беруться до уваги, оскільки офіційний курс гривні до іноземних валют публікується на сайті НБУ.

Пунктом 2 договору позики визначено строк повернення позики до 01.12.2018.

Доказів повернення позики суду не надано.

Оскільки у договорі сторони визначили грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті то сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Зокрема еквівалент 5 000 доларів США, офіційний курс долара США до гривні станом на 20.07.2021 27,2132 грн. за 1 долар США, сума до стягнення - 136 066 грн. (5 000*27,2132).

Доводи про не співпадіння суми позики у договорі: цифрами 131 500, прописом сто тридцять тисяч п`ятсот грн. не дають підстав для відмови у позові. При цьому, як вказано вище, суд виходить із визначеного сторонами еквіваленту у доларах США.

Також підлягає стягненню три проценти річних за визначений позивачем період, з 02.12.2018 (наступний день після визначеного договором строку повернення позики) до 22.01.2019, 52 дні, у сумі 581,54 грн. (52/365*3*136 066/100).

Щодо інфляційних втрат, тобто втрат від знецінення національної валюти, то такі не підлягають відшкодуванню у зв`язку із визначенням еквіваленту у іноземній валюті.

Щодо моральної шкоди то позивачем не надано жодного доказу спричинення йому такої, зокрема понесення ним душевних страждань.

Крім того медичні документи на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за однією із позивачем адресою, судом не беруться до уваги. Зокрема така особа є повнолітньою, а у позивача відсутній обов`язок оплачувати її лікування. Також відсутні докази відсутності у позивача та ОСОБА_5 інших, окрім позичених, грошових коштів на лікування останньої, докази необхідності сплати та факту сплати коштів за лікування (окрім суми 20 тис.грн. невідомому отримувачу), необхідності сплати коштів саме у той час, коли відповідач допустила прострочення повернення позики.

Сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню із відповідача пропорційно до задоволеної частини вимог.

Керуючись ст.ст.12, 81, 133, 141, 258, 259, 263-268 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовільнити частково.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 борг в сумі 136 066 грн. та 3 проценти річних в сумі 581,54 грн.

В решті вимог позову відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 судовий збір в сумі 1 366,66 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Пунктом 15.5 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення суду складено та проголошено 29.07.2021.

Суддя: В.І.Цитульський