Провадження № 2/752/4452/21
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.07.2021 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді Шевченко Т.М.

з участю секретаря Гладибороди Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

у грудні 2020 року позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором б/н від 01.02.2018 року у розмірі 199 076,14 грн. та судовий збір у розмірі 2 986,14 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що відповідач ОСОБА_1 у зв?язку із отриманням банківських послуг, підписала заяву б/н від 01.02.2018 року, та у подальшому 08.02.2019 року отрималакартку типу «Преміальна картка WorldBlackEdition(кредитний ліміт 200 000 грн.)». Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ними та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, згідно із якими відповідач при укладенні договору дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

Позивач вказує, що свої зобов?язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та у межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач взяла на себе зобов?язання повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме - згідно із п.п. 2.1.1.12.3 договору. Однак, взятих на себе зобов?язань за договором не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 15.11.2020 року становить 240 446,04 грн., з яких: 199076,14 грн. - заборгованість за кредитом; 41 369 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

За вказаних обставин, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту у розмірі 199 076,14 грн.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 28.12.2020 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

22.03.2021 року до суду надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача зазначає про необґрунтованість позовних вимог з огляду на наступне. Підписавши 01.02.2018 року анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил банківських послуг у ПриватБанку, ОСОБА_1 виявила бажання вступити у договірні відносини з позивачем. 08.02.2019 року ОСОБА_1 підписано заявку на актуалізацію даних по преміальній карті. Однак, наданими позивачем доказами не доведено існування між сторонами спору існування кредитного договору від 01.02.2018 року. Анкета-заявка від 01.02.2018 року не містить ні розміру грошового зобов?язання (кредитного ліміту), ні базової процентної ставки, ні умов відповідальності боржника. Так само, зазначена анкета-заявка не містить волевиявлення відповідача на відкриття 01.02.2018 року кредитного рахунку, встановлення кредитного ліміту, базової процентної ставки тощо.

Представник відповідача також вказує, що розрахунок заборгованості є некоректним та таким, з якого неможливо визначити реальний розмір заборгованості.

12.05.2021 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представником позивача зазначено доводи аналогічні, викладеним у позовній заяві.

В судове засіданні позивач АТ КБ "приватбанк" не забезпечив явку свого представника. В позовній заяві просить розглянути справу без банку банку.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з"явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася судом.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.02.2018року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», в якій зазначено, що вона разом із пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить договір про надання банківських послуг (а.с. 16).

Згідно зі ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

08.02.2019 року ОСОБА_1 підписано заяву на актуалізацію даних по преміальній карті, зі змісту якої вбачається, що остання подається у зв?язку із зміною інформації, вказаній в анкеті-заяві клієнт. Згідно змісту заяви, сума кредитного ліміту - 200 000 грн.; валюта кредиту - гривня(а.с. 17).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Крім того, відповідно до ст.ст. 1048,1054 ЦК України кредитний договір є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками, а отже банк має довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах, встановлених договором.

Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначає, що відповідач відповідно до укладеного договору № б/н від 01.02.2018 року отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом.

Однак, суму отриманого кредиту згідно підписаної 01.02.2018 року заяви, позивач не зазначає, лише посилається на заяву на актуалізацію даних по преміальній карті, в якій міститься вказівка на розмір кредитного ліміту у сумі 200 000 грн.

Згідно надано позивачем розрахунку заборгованості, станом на15.11.2020 р. у відповідача наявна заборгованість, яка становить 240 446,04 грн., з яких: 199076,14 грн. - заборгованість за кредитом; 41 369 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи надані позивачем докази у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Зі змісту анкети-заяви, підписаної 01.02.2018 року ОСОБА_1 проприєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк`вбачається, що така заява містить лише інформацію щодо боржника ОСОБА_1 та взагалі не містить інформації щодо кредиту, його розміру, умов та порядку надання, розміру процентної ставки за користування кредитом тощо.

Тобто, у заяві-анкеті, підписаній 01.02.2018 року, не зазначено яку суму кредитних коштів у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок, отримає відповідачОСОБА_1 на виконання умов кредитного договору.

08.02.2019 року ОСОБА_1 підписано заяву на актуалізацію даних по преміальній карті, зі змісту якої вбачається, що остання подається у зв?язку із зміною інформації, вказаною у анкеті-заяві. Згідно змісту заяви, сума кредитного ліміту - 200 000 грн., валюта - гривня.

Разом з тим, доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно із вказаною нормою закону підставою для бухгалтерського облік господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 року № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Матеріали цивільної справи містять виписку, яка відображає рух коштів по двом рахункам № НОМЕР_1 та НОМЕР_2 (а.с. 9-13).

Разом з тим, матеріали цивільної справи не містять жодних належних та допустимих доказів, які б вказували на те, що зазначені вище рахунки№№ НОМЕР_1 та НОМЕР_2 відкрито на ім`я відповідача ОСОБА_1 на виконання умов кредитного договору від 01.02.2018 року, на який міститься посилання у позові, як на підставу звернення до суду.

Слід зазначити, що банківські послуги не обмежуються наданням кредитів, а тому із наданої позивачем анкети-заяви та заяви про актуалізацію даних по преміальній карті не можна дійти беззаперечного висновку, що відповідач мав намір укласти саме кредитний договір, враховуючи відсутність посилання на обраний вид картки та розміру кредитного ліміту, умов та порядку їх надання та процентної ставки за користування кредитом.

Слід зазначити, що в наданому позивачем розрахунку заборгованості за договором б/н від 01.02.2018 року(а.с. 6-8) відсутні відомості про те, за якою карткою зроблено розрахунок.

В обґрунтування тієї обставини, що вказані вище рахунки відкрито на ім`я відповідача ОСОБА_1 у зв`язку із укладенням між сторонами кредитного договору, позивач надав в розпорядження суду довідку (а.с. 15).

Суд критично оцінює вказану довідку на предмет належності та допустимості доказу, оскільки остання не містить ані номеру та дати її видачі, ані прізвища та посади особи, уповноваженої на підписання від банку документів такого характеру, ані прив`язки до кредитного договору від 01.02.2018 року.

З вказаних підстав, суд відкидає вказаний доказ.

З аналогічних підстав, суд відкидає як доказ, і довідку про зміну умов кредитування (а.с. 14).

Враховуючи вищевикладене, представник позивача не надав жодного належного та допустимого доказу на підтвердження заявлених позовних вимог, в тому числі і факту видачі 01.022018 року відповідачу кредиту у будь-якому розмірі, в тому числі і у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відтак, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовуу повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 11,202, 526, 626, 627,628, 638, 1048, 1054 ЦК України ст. ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 274, 280-283, 353, 354 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовуАкціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором , - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: