Провадження № 2/742/762/21
Єдиний унікальний № 742/1043/21
РІШЕННЯ
26 липня 2021 року місто Прилуки
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді Ільченка О.І., секретарясудових засідань Голушко Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки цивільну справу за позовом заступника керівника Чернігівської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Прилуцької міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача комунальне некомерційне підприємство «Прилуцька центральна міська лікарня», про відшкодування витрат на лікування осіб, які потерпіли від злочину, -
26.05.2021 представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Денисенко С.В. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить поновити йому строк для подачі відзиву на позовну заяву та заперечує проти даного позову, оскільки вважає, що сума витрат, на лікування потерпілих визначена не правильно і є завищеною, а також не відповідає Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 липня 1993 р. №545 та Методиці розрахунку вартості послуги з медичного обслуговування затверджену Постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2017 р. №1075. У наданій довідці КНП «Прилуцька ЦМЛ» використовувала кількість ліжко-днів та суми фактичних витрат за рік, а не за місяць, в якому проводилось лікування потерпілих, а також враховувала витрати на придбання інвентаря та обладнання і амортизацію інструментаря. Зокрема, при розрахунку накладних витрат необгрунтовано враховувались витрати на теплопостачання в сумі 4025830,88 гри., хоча потерпілі перебували на лікуванні влітку (протягом неопалювального періоду).
21.07.2021 представник відповідача адвокат Денисенко С.В. подав до суду клопотання про відкладення судового засідання, а також зазначив, що при розрахунку до витрат лікарні враховано витрати на придбання інвентаря та обладнання і амортизацію інструментаря, а також витрати на теплопостачання, хоча потерпілі перебували на лікуванні влітку. Вказані витрати не підлягають врахуванню з підстав зазначених у відзиві на позов. Без їх врахування накладні витрати складатимуть 11,36 %, а не 32,67 %, як зазначено в розрахунку накладних витрат. Таким чином, загальна сума відшкодування за лікування потерпілого ОСОБА_2 може складати 9748,35 грн., загальна сума відшкодування за лікування потерпілої ОСОБА_3 може складати 8727,14 грн., а не як зазначено у розрахунках та позовній заяві.
У судове засідання представник Прилуцької окружної прокуратури не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час і місце судового засідання був повідомлений завчасно та належним чином.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши всі матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, в питанні чи мали ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Відповідно до ч.2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Отже закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу обставин, що виключають кримінальне провадження або наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності.
За загальним правилом для покладення на особу відповідальності за шкоду, завдану неправомірними діями, суду необхідно встановити склад цивільного делікту (правопорушення): неправомірні дії (бездіяльність) особи, шкоду, її розмір, а також причинно-наслідковий зв`язок між ними.
Аналіз положень глави 9 Кримінального процесуального кодексу України дає підстави для висновку про те, що обвинувачений у кримінальному проваджені звільняється від цивільно-правової відповідальності за шкоду, завдану злочином, у разі встановлення судом відсутності події кримінального правопорушення (ч.2 ст.129 КПК України).
Таким чином, в усіх інших випадках, у тому числі і у разі закриття кримінального провадження судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, питання про цивільно-правову відповідальність вирішується на загальних підставах.
Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, задана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилось закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти від відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету.
У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07 липня 1995 року № 11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» роз`яснено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебуває на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка-розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко - дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого.
Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року затверджено Порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», яким встановлено,що статтею 1206 Цивільного кодексу України кошти, витрачені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування особи потерпілої від злочину, за винятком випадку завдання такої шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або в стані сильного душевного хвилювання, що раптово виникло внаслідок протизаконного насильства чи тяжкої образи з боку потерпілого, підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин, у розмірі фактичних витрат.
Сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу.
Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.
Стаття 12 ЦПК України зобов`язує кожну сторону довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом.
Доказами являються будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів) що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставн, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовим і електронними доказами; висновками експертів, показаннями свідків.(ст.76 ЦПК України).
Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Потерпілі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримали тілесні ушкодження в результаті дорожньо-транспортної пригоди , яка сталася з вини ОСОБА_1 , який керував автомобілем «BMW 5201», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Провадження в справі закрито в зв`язку з примиренням потерпілих з обвинуваченим.
Як вбачається з копії довідок №01-13/56 від 15.01.2021, наданої Прилуцькою центральною міською лікарнею та №02-16/1136 від 12.03.2021, наданої Прилуцькою міською радою, витрати понесені на лікування потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від кримінального правопорушення на рахунки лікарні станом на 27.01.2021 не надходили, підприємство з відповідним позовом до суду не зверталося (а.с.15, 23).
Згідно з розрахунку вартості одного ліжко дня по КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» на 2019 рік, в ортопедичному відділенні вартість одного ліжко дня становить 476,37 грн., із них заробітна плата 253,09 грн., додаткова заробітна плата- 22,17 грн., нарахування на заробітну плату 60,56 грн., нарахування зносу 13,80 грн., накладні витрати 114,22 грн. Відповідно до розрахунку накладних витрат по КЛПЗ Прилуцька центральна міська лікарня, коефіцієнт накладних витрат становить -32,67 % , нарахування зносу 4,11% (а.с 18).
При визначенні вартості одного ліжко дня КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня», враховувалися заробітна плата працівників ортопедичного відділення, додаткова заробітна плата, нарахування на заробітну плату, харчування, нарахування зносу та накладні витрати.
Суд не може погодитися з такими твердженнями представника відповідача, оскільки представником відповідача не надано жодних належних та допустимих доказів на спростування правомірності здійсненого розрахунку витрат на лікування ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
За таких обставин, суд визнає, що розрахунок затрат на лікування потерпілих, наданий КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» складений відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року «Про Порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» та визнає його належним та допустимим доказом.
Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що КЛПЗ «Прилуцька центральна міська лікарня» понесла витрати на лікування потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які отримали ушкодження в зв`язку з вчиненням ОСОБА_1 кримінально караного діяння .
На підставі ст.141 ЦПК України суд вважає, що оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, то і судові витрати по справі необхідно стягнути з відповідача на користь держави у сумі 2270,00 грн.
На підставі наведеного та ст.166, 1191, 1206 ЦК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат», керуючись ст.247, 263-265, 268, 280, 354-355, п.15.5 розділу 13 ЦПК України,-
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) грн 00 к.
Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області шляхом подачі через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Суддя О.Ільченко