Справа № 212/2263/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривий Ріг Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Козлова Ю. В.,

секретаря судового засідання Машошиної Ю.О.,

в порядку ст.247 ЦПК України, за відсутності учасників справи та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в міста Кривому Розі Дніпропетровської області, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання одного з подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2021 року позивач звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів на своє утримання, зазначивши що з 08 березня 1979 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . На теперішній час між подружжям постійно погіршуються стосунки через недостатнє матеріальне забезпечення з боку відповідача. Позивач не працює, але намагається утримувати сім`ю випадковими заробітками. Відповідач досяг пенсійного віку, отримує пенсію, яку витрачає на свій розсуд, не враховуючи інтереси сім`ї. Коштів позивача не вистачає на забезпечення своїх потреб (купування ліків, приватних речей, одяг), вирішення побутових питань (утримання житла, оплата комунальних послуг) та іншого життєво необхідного для неї та чоловіка. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, інших осіб на утриманні або стягнень не має.

Позивач ОСОБА_1 до суду не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явився, надав заяву згідно якої позов визнав, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини доходу на утримання дружини.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, на які посилалися сторони як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши у сукупності докази, досліджені у судовому засіданні, дійшов висновку щодо відмови в задоволенні позовних вимог з наступних підстав.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд вважає, що вони виникли в зв`язку із обов`язком подружжя по утриманню, а тому регулюються Главою 9 СК України.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають в шлюбі з 08 вересня 1979 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого Терновським районним відділом РАЦС м.Кривого Рогу, актовий запис № 642.

ОСОБА_2 досяг пенсійного віку, з 17.06.2009 є пенсіонером за віком, що підтверджено пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 серія НОМЕР_2 .

Відповідно до ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той з подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом першої, другої чи третьої групи. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Аналіз указаних норм матеріального права дає підстави дійти висновку, що аліментні зобов`язання на утримання одного з подружжя можуть призначатися за наявності юридичних складових сукупності певних умов, зокрема: перебування у зареєстрованому шлюбі або після розірвання шлюбу, якщо особа стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу, а також коли вона стала інвалідом після спливу одного року від дня розірвання шлюбу, якщо її інвалідність була результатом протиправної поведінки щодо неї колишнього чоловіка, колишньої дружини під час шлюбу; непрацездатність одного з подружжя; потреба в матеріальній допомозі; нижчий від прожиткового мінімуму рівень матеріального забезпечення. Таким чином, право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом. Вказаний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 11 жовтня 2018 року у справі № 161/16931/16-ц.

Так, приписами ч.ч 1-4 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

При цьому, за положеннями ч.5 ст.12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

В свою чергу, приписами ч.ч.1,2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до положень ч.1,6 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Встановлено, що право на утримання (аліменти) має непрацездатна особа, яка не забезпечена прожитковим мінімумом.

В позовній заяві зазначено, що позивач не працює, отримує мінливий заробіток, тому перебуває в тяжкому матеріальному стані, відповідач отримує пенсію, однак жодного письмового доказу, ні довідки про дохід відповідача (розмір пенсії), на підтвердження, що відповідач може надавати матеріальну допомогу позивачу, ні довідки, з Державної податкової служби України, що у позивача відсутні доходи або з Криворізького міськрайонного центру зайнятості, що ОСОБА_1 , не перебуває на обліку, на підтвердження що вона перебуває в тяжкому матеріальному становищі.

Крім того, ОСОБА_1 не має статусу особи, яка зазначена в ч.3 ст.75 СК України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що на даний час позивач не є особою, який потребує матеріальної допомогу у розумінні ч.ч.3,4 ст.75 Сімейного кодексу України, а тому і позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання одного із подружжя не підлягає задоволенню, незалежно від позиції відповідача, хоча він погоджується з позовом.

Відповідно до ч.1ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом та у задоволенні позовних вимог відмовлено у повному обсязі, тому судові витрати по сплаті судового збору необхідно віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 12, 76-81, 206, 223,247, 258, 259, 264-265, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 79, 84 Сімейного Кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

В позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання одного з подружжя - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: Ю. В. Козлов