Справа № 149/92/20
Провадження №2/149/222/21
Номер рядка звіту 41
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22.03.2021 р. Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді Робак М. В.,

при секретарі Поліщук Л. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику цивільну справу за позовом АТ КБ "Приватбанк" до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості

В С Т А Н О В И В:

Позивач АТ КБ "Приватбанк" з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 5253,98 грн, в тому числі 3811,78 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту та 1442,20 грн - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України.

Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 11.06.2014, згідно якої отримала кредит у розмірі 800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідач ознайомлена із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується її підписом у ній, де є відповідні його запевнення щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді, а також наказом банку про їх затвердження. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ "ПриватБанк", які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідачка не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідачка станом на 01.12.2019 року має заборгованість в сумі 14929,61грн., проте позивач просить стягнути лише заборгованість за тілом кредиту в сумі 3811,78 грн. та заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України в сумі 1442,20 грн.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, зменшенні позовні вимоги підтримує та просить задоволити.

Відповідач в судове засідання не з"явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги не визнає, вказуючи, про її необізнаність з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також в заяві від 07.12.2020 просила застосувати строки позовної давності (а.с. 88)

Дослідивши докази, судом встановлено таке: 11.06.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № б/н, у відповідності до якого відповідач отримала кредит у розмірі 800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Даний Кредитний договір складається з Анкети-Заяви (копія на а.с. 13), тарифів банку (а.с.14), а також Умов та правил надання банківських послуг (копія на а.с. 15-31).

Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, вважає, що в матеріалах справи достатньо даних, для вирішення спору. Даний позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного:

Ч.1, 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1.2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит)позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1ст. 1048 ЦК України).

Ч.2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Враховуючи, що відповідачем не заперечується отримання нею кредитних коштів , а також не спростовано розрахунок боргу банку по тілу кредиту в сумі 3811,78 грн., тому суд вважає за можливе в цій частині позовні вимоги задоволити та стягнути з відповідача 3811,78 грн заборгованості за тілом кредиту.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Враховуючи, що боржником не виконуються грошові зобов"язання за кредитним договором, а тому слід застосувати вимоги ст. 625 ЦК України та стягнути з відповідача заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, що не є штрафною санкцією, а є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Проте, в заяві про зменшення розміру позовних вимог, позивач не обгрунтував зазначеного ним розміру відсотків, що значно відрізняється від суми зазначеної в позовній заяві за один і той же період часу, а тому суд вважає, що стягненню підлягає саме 589,0 грн.

Статтею 257 ЦК України встановлено загальну позовну давність тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно з частиною четвертою статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строкукредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною п`ятою статті 261 ЦК Українипочинається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

Вказана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження№ 14-10 цс 18).

З матеріалів справи встановлено, що останнє зарахування грошових коштів на картку було 12.04.2019 (а.с. 11), з позовом банк звернувся 16.01.2020, тобто в межах строку позовної давності, а тому клопотання відповідача щодо застосування строку позовної давності задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 4,12,13,76-81,258,259,264,265,273,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована : АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" () заборгованість за договором б/н від 11.06.2014 в сумі 4400,78 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 3811,78 грн.; 589,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України.

В задоволені іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована : АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" () 1760,65 грн. сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.

Дата складення повного тексту рішення - 26.03.2021

Суддя Робак М. В.