Номер провадження: 22-ц/813/4775/21
Номер справи місцевого суду: 491/837/19
Головуючий у першій інстанції Желясков О. О.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Комлевої О.С., Сегеди С.М.,

За участю секретаря судового засідання: Лопотан В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 07 листопада 2019 року по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа Кохівська сільська рада Ананьївського району Одеської області

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року, ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа Кохівська сільська рада Ананьївського району Одеської області.

Рішенням Ананьївського районного суду Одеської області від 07 листопада 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа Кохівська сільська рада Ананьївського району Одеської області, - відмовлено в повному обсязі.

Ухвалою цього ж суду від 08 листопада 2019 року внесені виправлення до електронного примірника вступної та резолютивної частин рішення суду від 7 листопада 2019 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа - Кохівська сільська рада Ананьївського району Одеської області, виклавши абзац сьомий резолютивної частини рішення в наступній редакції «Повний текст рішення буде складено «08» листопада 2019 року.», не змінюючи електронний примірник рішення в іншій частині.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права просить суд скасувати рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 07 листопада 2019 року та ухвалити нове рішення, задовольнивши подану нею заяву в повному обсязі.

На адресу апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу від Кохівської сільської ради Ананьївського району Одеської області не надходив, однак відповідно до положень ч.3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засідання, призначене на 25.03.2021 року, сторони не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду зазначеним вимогам не відповідає, з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції встановлено, що заявниця просить суд винести рішення, яким встановити факт, що ОСОБА_2 , котра проживала в с.Шелехове Ананьївського району Одеської області та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно була заявниці - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженці та мешканці с.Шелехове Ананьївського району Одеської області, бабою.

Заявницею є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с.Шелехове Ананьївського району Одеської області, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Ананьївським РВ ГУМВС України в Одеській області 25 липня 2012 року (а.с.5).

З доданої до заяви копії свідоцтва про народження заявниці серії НОМЕР_2 (а.с.7), виданого Кохівською сільською радою Ананьївського району Одеської області вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася « ОСОБА_3 » (відомості про ПІБ зазначені російською мовою), в якості батька ОСОБА_4 зазначено « ОСОБА_5 » (відомості про ПІБ зазначені російською мовою).

З доданої до заяви копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого 10 червня 1996 року Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області (а.с.10), вбачається, що прізвище, ім`я та по батькові ОСОБА_5 українською мовою зазначено як « ОСОБА_5 », а російською мовою « ОСОБА_5 ».

До заяви також додано копію свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 8 лютого 1985 року (а.с.12) відповідно до якого ІНФОРМАЦІЯ_4 народився « ОСОБА_5 » (відомості про ПІБ зазначені російською мовою), в якості матері ОСОБА_5 зазначено « ОСОБА_2 » (відомості про ПІБ зазначені російською мовою).

При цьому, з доданої до заяви копії повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 7, сформованого 19 квітня 2019 року (а.с.16), вбачається що його сформовано по особі - дитині ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в с.Бірки Ананьївського району Одеської області. В якості батька зазначеної особи українською мовою зазначено - « ОСОБА_5 ».

До заяви також додано копію повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 3, сформованого 19 квітня 2019 року (а.с.17) сформованого по особі - дитині ОСОБА_5 , відповідно до якого ІНФОРМАЦІЯ_4 в м.Свердловськ Луганської області народився « ОСОБА_5 » відомості про ПІБ зазначені українською мовою). В якості батька українською мовою зазначено « ОСОБА_8 », в якості матері українською мовою зазначено « ОСОБА_2 ».

В доданих до заяви копіях сторінок погосподарської книги Кохівської сільської ради Ананьївського району Одеської області по особовому рахунку № НОМЕР_5 за 1977-1979 роки, головою сім`ї зазначено російською мовою « ОСОБА_2 » ІНФОРМАЦІЯ_5 , в якості одного з синів російською мовою зазначено « ОСОБА_5 ».

З наведеного вбачається, що відповідно до наданих суду документів, зокрема копію повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 3, сформованого 19 квітня 2019 року (а.с.17), ОСОБА_2 мала сина прізвище, ім`я та по батькові якого українською мовою були « ОСОБА_5 ».

При цьому, з наданих суду документів, а саме з повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 7, сформованого 19 квітня 2019 року (а.с.16), вбачається, що прізвище, ім`я та по батькові батька заявниці українською мовою « ОСОБА_5 ».

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні заяві ОСОБА_1 , районний суд виходив з того, що не прослідковуються родинні відносини між сином ОСОБА_2 - ОСОБА_5 та заявницею, батьком якої був ОСОБА_5 , та відповідно не прослідковуються родинні відносини між ОСОБА_2 та заявницею. Крім того, судом також встановлена явна невідповідність між місцем народження заявниці зазначеним у паспорті заявниці та місцем народження доньки ОСОБА_5 - ОСОБА_4 та не надано жодного документу про те, що донька ОСОБА_5 - ОСОБА_4 змінювала прізвище на « ОСОБА_4 », що також унеможливлює ототожнення заявниці з донькою ОСОБА_5 , у зв`язку із чим, суд визнав заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин необґрунтованою, недоведеною належними доказами, а тому в її задоволенні відмовив.

Однак апеляційний суд не може погодитися із таким висновком районного суду, оскільки він не відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, виходячи з наступного.

Так, відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України передбачено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Отже, метою фізичної особи звернення до суду з заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, є виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав.

Відповідно до абз. 2 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Відповідно до абз. 1 п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право (Постанова Верховного Суду № 61-18462ск18 від 15.11.2018 року, Постанова Верховного Суду № 61-34884св18 від 14.11.2018 року).

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Тобто, факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення та породжувати юридичні наслідки.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, у якій просила встановити факт, що ОСОБА_2 , котра проживала в с.Шелехове Ананьївського району Одеської області та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно була їй - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженці та мешканці с.Шелехове Ананьївського району Одеської області, бабою.

При цьому, заявницею зазначено, що встановлення факту родиних відносин, їй необхідно для переоформлення спадщини щодо майна померлої ОСОБА_2 , оскільки Листом Ананьївської районної державної нотаріальної контори від 18.06.2019 року №1098/02-14, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 , у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують факт родинних стосунків з померлою (а.с. 19, 19 зворот).

Тобто, в даному випадку, заявниця ОСОБА_1 фактично просить встановити факт, який буде доказом та надаватиме їй право на спадкування майна, що належало померлій ОСОБА_2 .

З огляду на викладене, в даному випадку об`єктивно вбачається наявність спору про право.

Таким чином, факт, який просить встановити заявниця ОСОБА_1 , не може бути встановлений в порядку окремого провадження.

Вищевикладене не позбавляє заявника права звернутися до суду для вирішення цього питання в порядку позовного провадження.

Відповідно до п.6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

У постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) Велика Палата Верховного Суду зазначила, що якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

Розглядаючи заяву, суд першої інстанції на вищевказані вимоги закону, роз`яснення Пленуму та обставини справи уваги не звернув, належним чином не встановив, чи не вбачається із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, спір про право, не визначив коло осіб, права та інтереси яких може порушити ухвалене у справі рішення та помилково розглянув справу по суті в порядку окремого провадження без встановлення кола заінтересованих осіб.

Оскільки допущені судом порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із залишенням заяви без розгляду, та роз`ясненню заявнику, що вона має право подати позов на загальних підставах.

Доводи апеляційної скарги є частково обґрунтованими та заслуговують на увагу суду.

Згідно з положеннями ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати рішення суду повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

З огляду на викладене, оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню, а заява ОСОБА_1 залишенню без розгляду на підставі ч. 6 ст. 294 ЦПК України, у зв`язку з виявленням судом спору про право.

На підставі викладеного і керуючись ч. 6 ст. 294, ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Ананьївського районного суду Одеської області від 07 листопада 2019 року - скасувати.

Прийняти постанову.

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, заінтересована особа Кохівська сільська рада Ананьївського району Одеської області - залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 31.03.2021 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: О.С. Комлева

С.М. Сегеда