Справа № 630/196/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2021 року м. Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі головуючого Зінченка О.В., за участю секретаря судового засідання Тимошенко К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Люботин подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича про примусове проникнення до володіння боржника ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Юрій Володимирович звернувся до суду з поданням в якому просить:

- надати дозвіл на примусове проникнення до володіння боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , металевої конструкції орієнтовною площею 6 кв.м, розташованій на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку;

- розгляд вказаного подання проводити без участі приватного виконавця;

- скан-копію ухвали, постановленої за результатом розгляду вказаного подання надіслати електронною поштою на адресу: ІНФОРМАЦІЯ_2

Подання обґрунтовано тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Ю.В. перебуває зведене виконавче провадження № 64297569 з примусового виконання: виконавчого листа № 642/2179/17 від 03.03.2020, виданого Ленінським районним судом м.Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 половину вартості внеску ОСОБА_1 до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Псилогос», в розмірі 3 944 850,00 грн (виконавче провадження 64297465); виконавчого листа № 642/2179/17 від 03.03.2020, виданого Ленінським районним судом м.Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 9 600,00 грн на відшкодування судового збору, сплаченого ним за подання касаційної скарги (виконавче провадження № 64297295); виконавчого листа № 642/2179/17 від 03.03.2020, виданого Ленінським районним судом м.Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат в сумі 4 800, 00 грн (виконавче провадження № 64297472); виконавчого листа № 642/5190/19 від 06.01.2021, виданого Ленінським районним судом м.Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості 1/2 частини в легкового автомобіля марки Toyota Auris у розмірі 90 245, 00 грн та судових витрат у розмірі 1 254,05 грн (виконавче провадження № 64297299). Загальна сума стягнення з урахуванням суми боргу за виконавчими документами, основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження, на теперішній час складають 4 457 823,96 грн. Під час виконання вказаних рішень встановлено, що вжиті виконавцем заходи щодо звернення стягнення на рухоме майно боржника не призвели до повного та фактичного виконання обов`язків ОСОБА_1 , у зв`язку з чим виникла необхідність звернутися до суду.

Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Близнюков Ю.В. в судове засідання не з`явився, у поданні просив про розгляд подання без його участі.

Відповідно до ч.2 ст. 439 ЦПК України, суд розглядає подання негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Розглянувши вказане подання та додані до нього документи, суд встановив наступне.

На примусовому виконанні у приватного виконавця Близнюкова Ю.В. знаходиться зведене виконавче провадження № 64297569 з примусового виконання виконавчих листів № 642/2179/17 від 03.03.2020 виданих Ленінським районним судом м.Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 половину вартості внеску ОСОБА_1 до статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Псилогос» в розмірі 3 944 850,00 грн, на відшкодування судового збору у сумі 9 600,00 грн, сплаченого ним за подання касаційної скарги, судові витрати в сумі 4 800, 00 грн та виконавчого листа № 642/5190/19 від 06.01.2021, виданого Ленінським районним судом м.Харкова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості ? частини в легковому автомобілі марки Toyota Auris 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_2 , № двигуна НОМЕР_3 , VIN-код НОМЕР_4 (№ кузову), яка за результатами авто товарознавчої експертизи складає 90 245, 00 грн та судові витрати у розмірі 1 254,05 грн.

За вказаними виконавчими документами боржником є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідно до статей 3, 4, 24, 25, 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавцем 26.01.2021 винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень № 64297465, № 64297295, № 64297472 та № 64297299, якими боржника ОСОБА_1 зобов`язано протягом 5 робочих днів з дня відкриття виконавчих проваджень подати декларацію про доходи та майно, боржник попереджена про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Згідно з відповіді ДФС від 26.01.2021 у боржника ОСОБА_1 відкритий рахунок у АТ КБ «Приватбанк».

Відповідно до відповіді МВС від 26.01.2021 транспортні засоби за боржником ОСОБА_1 не зареєстровані.

26.01.2021 приватним виконавцем Близнюковим Ю.В. винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 .

Зазначену постанову за допомогою засобів електронної взаємодії автоматизованої системи виконавчого провадження з інформаційними системами банків, направлено для виконання до АТ КБ «Приват Банк», АТ «Універсал Банк», АТ «ТаскомБанк», АТ «КІБ», АТ «Оксі Банк», ПАТ «Банк Восток», АТ «Прокредит Банк».

27.01.2021 АТ КБ «Приват Банк» повідомив про накладення арешту та недостатності коштів на рахунку ОСОБА_1 для виконання постанов.

АТ «Універсал Банк», АТ «ТаскомБанк», АТ «Оксі Банк», ПАТ «Банк Восток», АТ «КІБ» повернули постанову приватного виконавця у зв`язку із відсутністю рахунків у боржника ОСОБА_1 .

Згідно відповіді з Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 03.02.2021 № 32-20-9-823/0/19-21 повідомлено, що відповідно Книги реєстрації державних актів на право власності, право постійного користування, договорів оренди на земельні ділянки, записи в яких здійснювалися до 29.12.2012, на ім`я ОСОБА_1 обліковується запис про реєстрацію державного акту на право приватної власності на землю серії ХР № 025-07-017031, дата реєстрації 09.11.1994 № 71, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , площею 0.1000 га, для будівництва та обслуговування будинку і господарських будівель.

Відповідно до Державного акту на право приватизації власності на землю серії ХР-025-07-017031, боржнику ОСОБА_1 належить на праві власності земельна ділянка площею 0,10 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва та обслуговування житлового будинку.

05.02.2021 приватним виконавцем Близнюковим Ю.В. складено акт про те, що боржник ОСОБА_1 не подала декларацію про доходи та майно, не з`явилася до виконавця, не надала допуску в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належить останній або яким вона користується, для проведення виконавчих дій.

Згідно з ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець при здійсненні виконавчого провадження має певні права, у тому числі: за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення.

Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян. Як зазначено у ст.30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Аналогічне положення міститься і в статті 311 ЦК України.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Відповідно до п. 1, 2 ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (ч.8 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження»).

Тобто боржник має бути повідомлений про намір виконавця вчинити виконавчі дії щодо його майна, шляхом вручення боржнику відповідних процесуальних документів виконавчого провадження. І лише після ухилення боржника від виконання рішення суду та перешкоджанню ним у здійсненні виконавчих дій, виконавець може звернутися до суду з вимогою надання дозволу на примусовий доступ до житла боржника.

Юридично важливою обставиною при розгляді подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника є не лише факт невиконання рішення та неможливість виконавця потрапити до приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, а саме перешкоджання виконавцю у вчиненні таких дій.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі №757/41727/19-ц.

Як зазначено в поданні приватного виконавця, що 27.01.2021 на адресу боржника ОСОБА_1 рекомендованим поштовим відправленням відправлено постанови про відкриття виконавчих проваджень. Однак, матеріали справи не містять доказів про те, що боржнику ОСОБА_1 вручені постанови приватного виконавця про відкриття виконавчих проваджень та належним чином повідомлено про необхідність добровільного надання доступу до володіння, власником якого вона є.

Доданий до подання поштовий чек не ідентифікує підтвердження направлення боржнику ОСОБА_1 постанов приватного виконавця про відкриття виконавчих проваджень. Приватним виконавцем не надано суду рекомендованого поштового відправлення, а також роздруківку з офіційного сайту АТ «УКРПОШТА» за трек-номером 044 з даними щодо отримання боржником вказаного відправлення, а також, що воно містить саме постанови про відкриття виконавчих проваджень.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з даним поданням, приватний виконавець Близнюков Ю.В. зазначає, що боржника ОСОБА_1 було повідомлено про намір виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна, однак боржник жодним чином не реагувала, чим чинила перешкоди.

Разом із тим, суд звертає увагу на те, що з подання та доданих до нього документів, не вбачається, що приватним виконавцем здійснювалися виклики боржника і що остання, будучи обізнаною про наявність виконавчого провадження, добровільно не надала доступу до володіння.

Окремо слід зауважити про те, що подання державного виконавця не містить доказів того, що приватний виконавець здійснював повідомлення про намір вчинити виконавчі дії з опису майна, а боржник, в свою чергу, чинила цьому перешкоди, не надавала доступу до володіння у відведений для цього час вчинення виконавчих дій, та перешкоджала проведенню виконавчих дій.

В поданні приватний виконавець просить надати дозвіл на примусове проникнення до володіння боржника ОСОБА_1 , а саме металевої конструкції орієнтованою площею 6 кв.м, розташованій на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку. У той же час, з наданих приватним виконавцем фотознімків не можливо встановити, що зазначена металева конструкція знаходиться саме на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, матеріали справи не містять належних доказів, що на час розгляду подання приватного виконавця, боржник користується металевою конструкцією орієнтованою площею 6 кв.м, розташованій на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, а також доказів того, що зазначена металева конструкція належить боржнику ОСОБА_1 на праві власності або будь-якому іншому речовому праві.

Суд, при винесенні рішення враховує, що примусове проникнення до житла чи іншого володіння людини є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, оскільки пов`язане з обмеженням конституційного права людини на недоторканість житла чи іншого володіння.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що суду не було надано достатніх доказів на підтвердження обізнаності боржника про наявність відкритих виконавчих проваджень, що боржник ухилявся від виконання судового рішення та перешкоджав приватному виконавцю у проведенні виконавчих дій, надані приватним виконавцем письмові докази є недостатніми, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. 1, 10, 18, 48 Закону України "Про виконавче провадження" ст. 10, 11-13, 247, 258-260, 263, 439 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Близнюкова Юрія Володимировича про примусове проникнення до володіння боржника ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст.261 ЦПК України з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому ухвали.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Харківського апеляційного суду до або через Люботинський міський суд Харківської області.

Суддя О.В.Зінченко

Повний текст ухвали виготовлений 31.03.2021