Провадження № 2/756/2200/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2021 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Яценко Н.О.

за участю секретаря Дрончак Д.А.

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного підприємства «Шериф-Пульт 002» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором про надання послуг охорони за допомогою технічних засобів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач в листопаді 2020 року звернувся до Оболонського районного суду м.Києва в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання послуг охорони за допомогою технічних засобів.

Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 27.05.2019 року між позивачем та ОСОБА_1 укладено Договір про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони №6871665 (надалі - Договір).

Відповідно до умов Договору, позивач надає відповідачу послугу визначену п. 1.3.1., а саме: охорона об`єкта - здійснюється Виконавцем шляхом спостереження за станом технічних засобів охоронної сигналізації (далі - ОС), яка встановлена на Об`єкті Замовника та автоматично сповіщає про проникнення в приміщення чи порушення архітектурно-будівельних конструкцій, а також забезпечення негайного виїзду Групи Швидкого Реагування з метою вжиття заходів, спрямованих на встановлення причин спрацювання ОС, та при необхідності - затримання осіб, які проникли на Об`єкт.

Пунктом 1.2. Договору визначено, що послуги надаються за адресою, яка вказана в Додатку №1 до Договору (надалі - Додаток №1). Так, згідно п. 1. Додатку №1 адреса об`єкта - АДРЕСА_1.

Вартість обраних Замовником послуг, згідно переліку викладеному в пункті 1.3. Договору, визначаються у Додатку №1 (пункт 2).

В свою чергу згідно п.2. Додатку №1 вартість обраних відповідачем послуг складає 695,00 грн. за один місяць їх надання.

Позивач вказує, що виконав зобов`язання за Договором, надавши відповідні послуги в повному обсязі, в свою чергу відповідачем не виконуються грошові зобов`язання по сплаті вартості наданих позивачем послуг у зв`язку з чим станом на 06.11.2020 року наявна заборгованість за Договором про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони №6871665 від 27.05.2019 р. в розмірі 2 748 грн. 60 коп.

Враховуючи вище викладене та керуючись ст.ст. 11,13,19,202,509,525,626 -629, 638, 901, 903, 978 ЦК України, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за Договором про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони №6871665 від 27.05.2019 р. в розмірі 2 748 грн. 60 коп. та витрати по сплаті судового збору.

Протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями справу передано в провадження судді Яценко Н.О.

Ухвалою суду від 04.12.2020 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності їх представника.

Відповідач в судовому засіданні просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, мотивуючи свою позицію тим, що 27.05.2019 р. між ФОП « ОСОБА_2 » та ОСОБА_3 (орендодавець), було укладено договір оренди нежитлового приміщення, за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначене вище нежитлове приміщення було взято в оренду, з метою створення в ньому продуктового магазину. 27.05.2019 р. між ПП «Шериф-Пульт 002» та відповідачем, було укладено Договір про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони №6871665. 18.12.2019, між ФОП « ОСОБА_2 » та ОСОБА_3 , було підписано договір «Про розірвання договору оренди приміщення». Та в подальшому, відразу після розірвання договору, між ОСОБА_3 та новим орендарем, було укладено новий договір оренди. Як вказує відповідач, новий орендар не бажаючи продовжувати співпрацювати з ПП «Шериф-Пульт 002», демонтував технічні засоби охоронної сигналізації зазначеного підприємства. Відповідно, ПП «Шериф-Пульт 002», жодним чином не могли виконувати свої обов`язки по Охороні Об`єкта, а саме здійснювати спостереження за станом технічних засобів охоронної сигналізації, по причині того, що вказані технічні засоби були відсутні на Об`єкті. Окрім того відповідач вказує, що особисто, в грудні 2019 року, в телефонній розмові з представником ПП «Шериф-Пульт 002» ( НОМЕР_1 , менеджер ОСОБА_4), було повідомлено про те, що доступу до приміщення, він більше не має, та відповідно не потребує послуг їхньої охоронної компанії. В свою чергу, менеджер надала відповідачу остаточний розрахунок по заборгованості у сумі близько 3500 грн., яку було ним повністю сплачено.

Суд вислухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних з наступних підстав.

Особливості та порядок провадження охоронної діяльності визначені Законом України "Про охоронну діяльність".

Частиною 1 ст. 1 Закону України "Про охоронну діяльність" встановлено, що охоронна діяльність - надання послуг з охорони власності та громадян. Охорона майна - діяльність з організації та практичного здійснення заходів охорони, спрямованих на забезпечення недоторканності, цілісності визначених власником і належних йому будівель, споруд, територій, акваторій, транспортних засобів, валютних цінностей, цінних паперів та іншого рухомого і нерухомого майна, з метою запобігання та/або недопущення чи припинення протиправних дій щодо нього, для збереження його фізичного стану, припинення несанкціонованого власником доступу до нього та забезпечення здійснення власником цього майна всіх належних йому повноважень стосовно нього.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охоронну діяльність» суб`єкт охоронної діяльності надає послуги з охорони на підставі договору, укладеного із замовником у письмовій формі відповідно до законодавства.

До зобов`язань, що виникають та існують на підставі договору охорони застосовуються відповідні положення глави 63 "Послуги. Загальні положення" ЦК України та глави 66 "Зберігання" ЦК України, одним із спеціальних видів якого згідно з параграфом 3 цієї глави є договір охорони.

Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

27.05.2019 року між позивачем -ПП «Шериф-Пульт 002» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання послуг за допомогою технічних засобів охорони №6871665 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.3.1. Договору, охорона об`єкта здійснюється виконавцем шляхом спостереження за станом технічних засобів охоронної сигналізації, яка встановлена на об`єкті замовника, та автоматично сповіщає про проникнення до приміщення чи порушення архітектурно-будівельних конструкцій, а також забезпечення негайного виїзду групи швидкого реагування з метою вжиття заходів, спрямованих на встановлення причин спрацювання охоронної сигналізації, та при необхідності - затримання осіб, які проникли на об`єкт.

Пунктом 1.2. Договору визначено, що послуги надаються за адресою, яка вказана в Додатку №1 до Договору (надалі - Додаток №1). Так, згідно п. 1. Додатку №1 адреса об`єкта - АДРЕСА_1.

Вартість обраних Замовником послуг, згідно переліку викладеному в пункті 1.3. Договору, визначаються у Додатку №1 (пункт 2).

В свою чергу згідно п.2. Додатку №1 вартість обраних відповідачем послуг складає 695,00 грн. за один місяць їх надання.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до пп. 4.1.4 п. 4.1 Договору, виконавець має право достроково розірвати договір, попередньо повідомивши про це замовника, якщо: замовник не здійснює оплату чи затримує розрахунок за договором; замовник не виконує зобов`язань за цим договором; замовник не надав повної та достовірної інформації щодо стану справ на об`єкті а саме, наявності або можливості виникнення конфліктної ситуації, спірних питань, які стосуються законних прав на об`єкт; за власним бажанням, попередивши про це замовника за 15 днів до моменту розірвання.

Як вказує відповідач, він був орендарем приміщення за адресою: АДРЕСА_1 та 18.12.2019 р. з орендодавцем - ОСОБА_3 ним підписано договір «Про розірвання договору оренди приміщення». В подальшому в телефонній розмові з представником ПП «Шериф-Пульт 002» ( НОМЕР_1 , менеджер ОСОБА_4), відповідачем було повідомлено про те, що доступу до приміщення, він більше не має, та не потребує послуг їхньої охоронної компанії та здійснив остаточний розрахунок по заборгованості у сумі близько 3500 грн. Вищенаведене підтверджується наданою відповідачем перепискою з ПП «Шериф-Пульт 002» через месенджер -Viber.

Позивачем доводи відповідача спростовано не було.

Відповідно до ч.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушення, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 264 ЦПК України встановила, що під час ухвалення рішення, суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд також вказує, що з урахуванням приписів ч. 6 ст.8 ЦПК України обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

З огляду на викладене, суд вважає, що доводи позивача стосовно наявності у відповідача боргу перед позивачем не підтверджена належними та допустимими доказами, а тому суд доходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 13, 81, 83, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позовних вимог Приватного підприємства «Шериф-Пульт 002» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором про надання послуг охорони за допомогою технічних засобів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 21 липня 2021 року.

Суддя Н.О. Яценко