СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/20412/20

пр. № 2/759/2134/21

04 лютого 2021 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва, в особі судді Сенька М.Ф., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування,

встановив :

24.01.2018 року в м. Київ на Кільцевій дорозі відбулась ДТП за участю транспортних засобів «Ауді» р.н. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «ВАЗ 1117», р.н. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 .

Внаслідок ДТП автомобіль марки «ВАЗ 1117», р.н. НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження.

Відповідно до постанови Святошинського районного суду від 13.04.2018р. винним у ДТП визнано ОСОБА_2 .

Факт ДТП був визнаний ПрАТ СК «ВУСО» страховим випадком.

Згідно з Рахунком-фактурою № 1041 від 31.01.2018р. та № 2875 від 22.03.2018 року вартість відновлювального ремонту автомобіля «ВАЗ 1117», р.н. НОМЕР_2 склала: 69721,58 грн.

З моменту виплати страхового відшкодування потерпілій особі 01.03.2018 року у ПрАТ «СК «ВУСО» виникло право регресної вимоги.

07.09.2020 року між ПрАТ «СК «ВУСО» та позивачем укладений договір № 07/09/2020 про відступлення права вимоги ФОП ОСОБА_1 .

За договором первісний кредитор відступив позивачу право вимоги відшкодування у порядку регресу.

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 через свого представника адвоката Трикоз Д.Є. звернувся до суду із позовом про стягнення з ОСОБА_2 збитків в порядку регресу в розмірі 18579 грн. 93 коп. та витрати на правничу допомогу в розмірі 11863 грн. 80 коп.

Відповідно до ухвали судді від 27.11.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач відзив до суду не направив, заяв чи клопотань про розгляд справи в іншому порядку до суду не надходило.

Дослідивши докази в справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Між ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» та ОСОБА_3 був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту № 4-00 від 07.08.2017 року.

Предметом договору є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «ВАЗ 1117» р.н. НОМЕР_2 .

За договором ПрАТ «СК «ВУСО» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь страхувальника страхове відшкодування.

За заявою потерпілої особи ОСОБА_3 відповідно до договору добровільного страхування на підставі страхового акту № 01884-02 від 01.03.2018 року ПрАТ «СК «ВУСО» виплатило суму страхового відшкодування у розмірі 69721,58 грн.

Цивільно-правова відповідальність відповідача як водія транспортного засобу «Ауді» р.н. НОМЕР_1 була застрахована за полісом АК № 4221877 в «Страхове Товариство «Домінанта», яке в порядку Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 993, ч.І ст.1191 ЦК України, ст.27 Закону України «Про страхування» здійснило виплату страхового відшкодування на рахунок ПрАТ «СК «ВУСО» з врахуванням фізичного зносу деталей в розмірі 51141,65 грн.

Відповідно до ст.993 ЦК Українидо страховика, який виплатив страхове відшкодування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки.

З вимог ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України вбачається, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Положенняст.1191 ЦК Українита п. 38.2.1 ст.38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачають, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Після проведення виплати потерпілій особі у ПрАТ «СК ВУСО», правонаступником якого є ФОП « ОСОБА_1 », виникло право зворотної вимоги до відповідача.

Окрім того, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, тощо.

Так, за вимогами статті 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

З матеріалів справи вбачається, що 08.09.2020 року між позивачем та адвокатом ОСОБА_1 укладений договір про надання правової допомоги № 7, гонорар адвоката становить 11863 грн. 80 коп.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом.

Разом із тим, при розподілі судових витрат за рішенням суду суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд вважає, що розмір витрат на правничу допомогу адвоката по даній справі, який підлягає стягненню саме за судовим рішенням не є пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову та при розподілі вказаних витрат судом підлягають застосуванню загальні вимоги щодо розподілу судових витрат ст. 141 ЦПК України.

З урахуванням вище викладеного в порядку статті 141 ЦПК України на користь позивача підлягає присудженню судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. та витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 1000 грн.

Керуючись ст.ст. 10-13, 77-80, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

ухвалив :

Позов Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування, задовольнити частково .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ІН НОМЕР_3 ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_4 ) 18579,93 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, витрати на правничу допомогу 1000 грн. та 840 грн. 00 коп. судового збору, а всього стягнути 20419 (двадцять тисяч чотириста дев"ятнадцять) грн. 93 коп.

В задоволенні решти вимог позову відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя М.Ф. Сенько