Справа № 215/6340/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі головуючого, судді - Квятковського Я.А.

за участю секретаря - Івасюк М.В.

представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривий Ріг в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої вчиненням адміністративного правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

16.11.2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої вчиненням адміністративним правопорушенням, в якій просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду завдану адміністративним правопорушенням у розмірі 5664 грн., моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

Позивач позов обґрунтовує тим, що 18.07.2020 о 12:00 год. ОСОБА_3 знаходився біля будинку АДРЕСА_1 з собакою невідомої породи на прізвисько « Рекс » без намордника і допустив, що дана собака вкусила за праву гомілку ОСОБА_2 , чим завдала йому тілесних ушкоджень. Внаслідок адміністративного правопорушення ОСОБА_2 завдана майнова та моральна шкода. Так позивачем витрачено 5664 грн. витрат на лікування, які він просить стягнути з відповідача, також просить стягнути моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 10000 грн.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.12.2020 року у справі відкрито провадження та призначено судове засідання на 13.01.2021, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Від відповідача надійшов відзив, в якому він зазначає, що позов не визнає в повному обсязі, собаки він не має, докази щодо понесених матеріальних витрат на суму 5664 грн. є неналежними, оскільки відсутнє призначення лікаря, також відсутні підстави для стягнення моральної шкоди.

Ухвалою суду від 13.01.2021 розгляд справи було відкладено на 22.02.2021.

22.02.2021 справу знято з розгляду на 31.03.2021.

Ухвалою суду від 31.03.2021 розгляд справи було відкладено на 18.05.2021.

18.05.21 в судовому засіданні задоволено клопотання про витребування доказів та відкладено розгляд справи на 25.06.2021.

25.06.2021 в судовому засіданні, відкладено розгляд справи на 28.07.2021.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, просив відмовити в позові ОСОБА_2 з підстав зазначених у відзиві.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Суд, сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів, встановив, що 18.07.2020 о 12:00 год. ОСОБА_3 знаходився біля будинку АДРЕСА_1 з собакою невідомої породи на прізвисько « Рекс », яка була без намордника, і допустив, що дана собака вкусила за праву гомілку ОСОБА_2 , чим завдала останньому тілесних ушкоджень, а.с.10.

Згідно постанови Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.08.2020 року ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 51 грн., а.с. 10.

Згідно довідки № 817 ОСОБА_2 18.07.2020 звернувся до КНП «Криворізька міська лікарня №7» КМР за медичною допомогою, де йому було встановлено діагноз укушена рана правою гомілки, а.с.11, що також підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного хворого ОСОБА_2 . Згідно листка непрацездатності серії АДЮ №1042320 позивач перебував на лікарняному з 20.07.2020 по 25.07.2020, а.с. 7, 9.

Позивач вказує про понесення витрат на лікування в розмірі 5664 грн., а.с.8.

Згідно відповіді КП «Фармація» від 07.06.2021 № 992, лікарські засоби на суму 5664 грн. Аптекою № 13 не відпускались, а.с. 65-66.

Згідно Акту від 28.02.2021, складеного мешканцями будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 не утримує котів та собак, а.с. 79.

Оцінка суду.

Згідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Водночас, відповідно до положень ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанова суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вина відповідача у завданні шкоди внаслідок укусу собаки доведена належним чином та відповідно до ч. 4 ст.82 ЦПК України доведенню не підлягає.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження», правила утримання домашніх тварин установлюються органами місцевого самоврядування. Особа, яка супроводжує тварину, зобов`язана забезпечити безпеку оточуючих людей і тварин, а також майна від заподіяння шкоди супроводжуваною домашньою твариною. При супроводженні домашніх тварин не допускається залишати їх без нагляду. Фізичні та юридичні особи, які утримують домашніх тварин, зобов`язані дотримуватися вимог нормативно-правових актів, зазначених у статті 2 цього Закону, санітарно-гігієнічних і ветеринарних норм та правил, а також не допускати порушень прав і законних інтересів інших фізичних і юридичних осіб та не створювати загрози безпеці людей, а також інших тварин.

Згідно ст. 12 вказаного вище Закону, шкода, заподіяна особі або майну фізичної особи, а також шкода, заподіяна майну юридичної особи твариною, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує.

Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За змістом вказаних норм зобов`язання з відшкодування шкоди - це такі цивільно-правові зобов`язання, в яких потерпіла сторона (кредитор) має право вимагати від боржника (заподіювача шкоди) повного відшкодування протиправно завданої шкоди шляхом надання відповідного майна в натурі або відшкодування збитків.

З огляду на положення статті 509 ЦК України та з урахуванням приписів статей 11, 22, 599, 1166 - 1168 ЦК України факт завдання особі шкоди, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).

Для відшкодування шкоди за правилами статті 1166 Цивільного кодексу України необхідно довести неправомірність поведінки особи; неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії; наявність шкоди; під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вина особи, що завдала шкоду. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Підставою деліктної відповідальності є протиправне винне діяння особи, яка завдала шкоду. Для відшкодування завданої шкоди необхідно довести такі факти, як неправомірність поведінки особи; вина завдавача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою.

У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. У свою чергу відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) відсутня вина у заподіянні шкоди. Тобто діє презумпція вини завдавача шкоди.

У даному випадку, постановою суду про притягнення відповідача до відповідальності за порушення правил тримання собак, випискою з медичної картки, довідкою КНП "Криворізька міська лікарня №7", листком непрацездатності підтверджується наявність шкоди, вина відповідача і наявність причинно-наслідкового звязку між діями відповідача і нанесенням шкоди здоровю позивача , тому доводи представника відповідача у цій частині суд до уваги не бере.

На підтвердження матеріальної шкоди, понесеної у звязку з лікуванням, позивачем , крім медичних документів, наданий товарний чек КП «Фармація» на ім`я ОСОБА_2 від 20.07.2020 на суму 5664 грн. Однак, як випливає з відповіді КП «Фармація» від 07.06.2021 № 992, лікарські засоби на суму 5664 грн. для позивача не відпускались. Тому суд не може взяти до уваги вищевказаний доказ позивача як достатній і достовірний. Інших доказів про понесення позивачем матеріальних витрат матеріали справи не містять.

За таких обставин суд приходить до висновку щодо необґрунтованості позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди в розмірі 5664 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Відповідно до вимоги чинного законодавства України особа, якій завдано збитків, має також право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала, у т.ч. у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 5 постанови від 31.03.1995р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Згідно з п. 9 Постанови розмір відшкодування зазначеної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру й обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат і з урахуванням інших обставин; при цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог, залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, враховуючи істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, наміру, з яким діяв відповідач.

Так, на думку суду, матеріалами справи доведено, що позивач внаслідок ушкодження здоровя 18.07.2020 зазнав моральних і фізичних страждань, був вимушений змінити звичайний ритм свого життя, що пов`язано із зверненням до лікарні, проходженням лікування. Враховуючи вимоги розумності та справедливості та ступінь моральних страждань позивача, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 2000 грн., вважаючи завищеним розмір моральної шкоди, який визначений позивачем .

На підставі ст.ст. 22, 23, 1166, 1192 ЦК України, керуючись ст.ст. 6, 7, 8, 10, 12, 82, 263 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 2000 (дві тисячі) грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення адміністративного правопорушення.

В іншій частині позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 02.08.2021.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інн. НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2

СУДДЯ: