ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6989/21 Справа № 214/7922/20 Суддя у 1-й інстанції - Євтушенко О.І. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2021 року м.Кривий Ріг

Справа № 214/7922/20

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі - Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг», Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат», Приватне акціонерне товариство «Суха Балка», Приватне акціонерне товариство «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат»,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу відповідача Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 травня 2021 року, яке постановлено суддею Євтушенком О.І. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 12 травня 2021 року,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» (далі ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг»), Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (далі ПАТ «Кривбасзалізрудком»), Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» (надалі ПрАТ «Суха Балка»), Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі ПРАТ «ЦГЗК») про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок ушкодження здоров`я під час виконання ним трудових обов`язків.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він, працюючи у відповідачів в шкідливих умовах праці, отримав професійні захворювання, у зв`язку із чим, висновком МСЕК від 08.10.2020 року йому первинно встановлено втрату професійної працездатності в загальному розмірі 50 % (10% - ХОЗЛ, 40% - вібраційна хвороба) з 28 вересня 2020 року до 01 жовтня 2021 року, з наступним переоглядом 01.09.2021 року.

Вважає, що у зв`язку з отриманими професійними захворюваннями йому спричинено моральну шкоду, яка завдана з вини відповідачів та підлягає відшкодуванню ними, а тому просив суд стягнути з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на свою користь моральну шкоду у розмірі 36514,14 грн., без утримання податку з доходу фізичних осіб, з ПАТ «Кривбасзалізрудком» на свою користь моральну шкоду у розмірі 55100,76 грн., без утримання податку з доходу фізичних осіб, з ПрАТ «Суха Балка» на свою користь моральну шкоду у розмірі 13050,18 грн., без утримання податку з доходу фізичних осіб, з ПРАТ «ЦГЗК» на свою користь моральну шкоду у розмірі 27154,92 грн., без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 травня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_1 30 318 грн. 60 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження його здоров`я (без нарахування та утримання податку з доходів фізичних осіб та інших зборів і платежів).

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь ОСОБА_1 37 799 грн. 39 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження його здоров`я (без нарахування та утримання податку з доходів фізичних осіб та інших зборів і платежів).

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь ОСОБА_1 13 379 грн. 73 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження його здоров`я (без нарахування та утримання податку з доходів фізичних осіб та інших зборів і платежів).

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 28 352 грн. 29 коп., в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ушкодження його здоров`я (без нарахування та утримання податку з доходів фізичних осіб та інших зборів і платежів).

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг», Приватного акціонерного товариства «Суха Балка», Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» з кожного окремо в рівних частках, в дохід держави судовий збір в розмірі по 210 грн. 20 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» ставить питання про скасування рішення суду в частині задоволених позовних вимог до ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та ухвалення нового рішення в цій частині про відмову у задоволенні позову до ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповноту рішення, необ`єктивне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи.

Вважає, що визначений судом розмір моральної шкоди є значно завищеним, таким, що не відповідає роз`ясненням, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди».

Крім того, відсутня вина та причинно-наслідковий зв`язок між діями відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» та отриманням позивачем професійних захворювань, проте, наявнийпричинно-наслідковий зв`язок між діями самого позивача, які виразились у тривалому продовженні роботи з власної волі у шкідливих умовах праці на підприємстві відповідача

На думку відповідача, саме безвідповідальне ставлення позивача до свого здоров`я у результаті призвело до встановлення йому професійних захворювань, прогресування його хвороби, погіршення самопочуття та встановлення 50% втрати працездатності.

Звертає увагу, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, оскільки позивач просив стягнути з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» моральну шкоду у розмірі 36514,14 грн., проте, суд стягнув 37799,30 грн., що на 1285,16 грн. більше, що є порушенням приписів ЦПК України.

Відзиви на апеляційну скаргу не надходили.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Рішення суду в частині задоволених позовних вимог позивача до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», Приватного акціонерного товариства «Суха Балка», Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок ушкодження здоров`я під час виконання ним трудових обов`язків в апеляційному порядку не оскаржено, у зв`язку з чим колегією суддів не перевіряється законність та обґрунтованість рішення суду в цій частині, адже, згідно ч. 1 ст. 13, ч. 1 ст. 367 ЦПК України, і зважаючи на роз`яснення, викладені в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 року, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та заявлених позовних вимог у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 працював на ВО «Кривбасруда», правонаступником якого є ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» помічником машиніста екскаватора та машиністом екскаватора з 10 травня 1990 року по 15 липня 2002 року, в умовах впливу шкідливих факторів, тобто 12 02 місяці. З 22 липня 2002 року по 16 серпня 2010 року ОСОБА_1 працював машиністом екскаватора на Криворізькому державному гірничо-металургійному комбінаті «Криворіжсталь», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг», в шкідливих умовах праці 8 років. З 28 березня 2011 року по 22 лютого 2014 року позивач працював в ПрАТ «Суха Балка» машиністом екскаватора, в шкідливих умовах праці, що складає 2 роки 10 місяців. В період з 18 липня 2014 року по 16 липня 2020 року ОСОБА_1 працював машиністом екскаватора в ПрАТ «ЦГЗК», в шкідливих умовах праці, що складає 6 років (а.с. 30-33).

Згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії високоспеціалізованого профпатологічного закладу охорони здоров`я Державної установи «Українського НДІ промислової медицини» про наявність професійного характеру захворювання № 1069 від 16.07.2020 року ОСОБА_1 встановлені професійні захворювання: вібраційна хвороба другої стадії загальної вібрації з церебрально-переферичним ангіодистонічним синдромом у поєднанні з полірадикулонейропатією (L5, S1, C5, C6, C7), вираженим порушенням біомеханіки хребта, стійким больовим та м`язово-тонічним синдромом, нейродистрофією у вигляді двобічного плечолопаткового періартрозу (ПФ другого ступеня), остеоартрозу ліктьових суглобів та колінних суглобів (ПФ другого ступеня), остеоартрозу дрібних суглобів кистей. Хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пилковий бронхіт першої стадії, емфізема легенів першої стадії), група А. Легенева недостатність першого ступеня (а.с.12).

Згідно п.17 Акту розслідування професійного захворювання від 07 серпня 2020 року, у ОСОБА_1 професійне захворювання виникло за таких обставин: працюючи в Глеюватському кар`єрі машиністом екскаватора, позивач керував одноковшовим екскаватором під час виконання видобувних робіт. Навантажував гірничу масу у технологічний автотранспорт, розробляв гірничу масу, здійснював селективну розробку забою. При цьому внаслідок недосконалості технології відкритого видобутку руди, мавши місце порушень режимів експлуатації екскаваторів підпадав під вплив підвищених рівнів виробничої загальної вібрації та підвищених концентрацій аерозолю переважно фібро генної дії у повітрі робочої зони. Крім того, згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії «Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини» від 16 листопада 2020 року протокол №1069 підставою для встановлення професійного характеру захворювання послужив профмаршрут: з 02.1996 року - 07.2002 року ВО «Кривбасруда», машиніст екскаватора; з 07.2002 року 08.2020 року ВАТ «АМКР», машиніст екскаватора (помічник); з 03.2011 року 02.2014 АТ « Суха Балка», машиніст екскаватора. (а.с.10).

В пункті 18 вищевказаного Акту зазначено, що причиною виникнення хронічних професійних захворювань є вібрація загальна: вібрація загальна транспортно-технологічна, рівень в дБ:61 при гранично допустимому 59; пил переважно фіброгенної дії: пил з вмістом кристалічного кремнію діоксину (SiO2) від 10 % до 70 % в повітрі робочої зони в 3,3 рази перевищує ГДК (6,6 мг/м3 згідно ГОСТ 12.1.005-88 «Загальні санітарно-гігієнічні вимоги до повітря робочої зони») (а.с. 10).

Згідно пункту 20 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 07.08.2020 року, враховуючи тривалу роботу ОСОБА_1 впродовж 23 років 04 місяців в умовах впливу шкідливих виробничих факторів, неодноразову зміну керівництва у структурному підрозділі, конкретних посадових осіб, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти та нормативно-правові акти, встановити неможливо (а.с.11).

Висновком МСЕК від 08.10.2020 року йому первинно встановлено втрату професійної працездатності в загальному розмірі 50 % (10% - ХОЗЛ, 40% - вібраційна хвороба) з 28 вересня 2020 року до 01 жовтня 2021 року, з наступним переоглядом 01.09.2021 року.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції керувався вимогами ч.2 ст. 153, ст. 173, ч.1 ст. 237-1 КЗпП України й виходив з обов`язку відповідача Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» відшкодувати на користь позивача моральну шкоду у зв`язку з отриманими ним на виробництві професійними захворюванням.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для стягнення моральної шкоди, з наступних підстав.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Як вбачається з Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від (отруєння) 07 серпня 2020 року, причиною виникнення професійних захворюваньпозивача є вібрація загальна: вібрація загальна транспортно-технологічна, рівень в дБ:61 при гранично допустимому 59; пил переважно фіброгенної дії: пил з вмістом кристалічного кремнію діоксину (SiO2) від 10 % до 70 % в повітрі робочої зони в 3,3 рази перевищує ГДК (6,6 мг/м3 згідно ГОСТ 12.1.005-88 «Загальні санітарно-гігієнічні вимоги до повітря робочої зони»).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що професійні захворювання позивача, які завдають йому фізичного болю та душевних страждань, виникли також з вини ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», яким було допущено перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» про те, що в діях відповідача відсутня протиправна поведінка, оскільки Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 07 серпня 2020 року встановлено порушення відповідачем законодавства про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи.

Крім того, відсутність причинного зв`язку між завданою позивачу шкодою і протиправною поведінкою відповідача, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві, оскільки до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входять моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівника додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому, вина власника не названа серед юридичних фактів, які входять до такого юридичного складу.

Отже, Закон не перешкоджає стягненню з власника моральної шкоди за відсутності його вини, якщо є юридичні факти, що складають підставу обов`язку власника відшкодувати моральну шкоду.

Суд, правильно визнав, що позивачу була заподіяна моральна шкода, так як порушено та порушуються його нормальні життєві зв`язки, він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, оскільки постійно виникають складнощі у зв`язку з загальною слабкістю, втомою, болями. Позивач не може повернутися до повноцінного образу життя, відчуває фізичні страждання, фізичну біль, обумовлену важкістю самопочуття та особливостями лікування, психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначається на його душевному та фізичному стані. Його турбує біль у відділі хребта, біль у колінних та ліктьових, плечових суглобах, задищка при навантаженні, сухий кашель, біль у ділянці серця, внаслідок чого позивач переносить моральні страждання.

Зазначений висновок суду першої інстанції є обґрунтованим, відповідає вимогам діючого законодавства, обставинам справи та узгоджується з роз`ясненнями, наданими Пленумом Верховного Суду України в п. 13 Постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 з подальшими змінами та доповненнями.

Виходячи із наведених вище обставин, колегія суддів вважає, що позивачу ОСОБА_1 заподіяно моральну шкоду, і він має право на її відшкодування.

Посилання відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» в апеляційній скарзі на те, що позивач добровільно працював тривалий час у шкідливих умовах праці та саме його дії стали причиною професійних захворювань безпідставні та суперечать вищевикладеному, оскільки згідно Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від (отруєння) 07 серпня 2020 року причиною професійних захворювань позивача є перевищення гранично допустимого рівня небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища та трудового процесу.

При цьому, добровільність виконання позивачем робіт у шкідливих умовах праці, не знімають з відповідача обов`язку виконати вимоги ч. 2 ст.153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці» й нести відповідальність за їх невиконання у вставленому законом порядку, у зв`язку із чим, доводи апеляційної скарги відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» в цій частині, колегія суддів не бере до уваги.

Посилання відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог, оскільки позивач просив стягнути з ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» моральну шкоду у розмірі 36514,14 грн., проте суд стягнув 37799,30 грн., що на 1285,16 грн. більше, що є порушенням приписів ЦПК України, колегія суддів не бере до уваги, з огляду на наступне.

Суд першої інстанції, вирішуючи питання про розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню відповідачем ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» позивачу виходив з засад розумності, виваженості та справедливості, а також з урахуванням конституційної значущості здоров`я, як невідчужуваного та непорушного блага, що належить людині від народження і охороняється державою, інтенсивності та довготривалості моральних страждань позивача, періоду роботи на підприємствах в шкідливих умовах праці, та розраховував розмір моральної шкоди пропорційно до відпрацьованого стажу на відповідному підприємстві у шкідливих умовах праці.

Компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Колегія суддів погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром відшкодування моральної шкоди, стягнутої з відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на користь позивача, який визначено ним, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховано характер отриманих професійних захворюванб, стаж роботи позивача в умовах впливу шкідливих факторів тільки на підприємстві відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» (8 років, що становить 34,41 % від загального трудового стажу в шкідливих умовах праці), відсоток втрати ним професійної працездатності в розмірі 50 %, визнання його особою з інвалідністю третьої групи, стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану та можливість такого відновлення.

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів не бере до уваги доводи апеляційної скарги відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», про необґрунтованість розміру моральної шкоди.

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів, що виходить за межі повноважень суду апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає вимогам законності та обґрунтованості й підстави для його зміни у відповідності до доводів апеляційної скарги відсутні, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» - залишити без задоволення.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 травня 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 04 серпня 2021 року.

Головуючий:

Судді: