Справа № 132/3150/20
УХВАЛА

Іменем України

"30" березня 2021 р. м. Калинівка

Калинівський районний суд Вінницької області у складі:

головуючої судді - Ставнійчук С.В.,

при секретарі - Лисюк О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Калинівка Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Іванівської сільської ради Калинівського району, про визнання недійсним дублікату заповіту,

встановив:

В провадженні суду знаходиться вищевказана цивільна справа.

Ухвалою суду від 15 жовтня 2020 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 01 грудня 2020 року прийнято до розгляду заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Путіліна Є.В. про зміну предмета позовних вимог, до участі в справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Іванівської сільської ради Калинівського району та надано п`ятиденний строк для надання пояснень щодо позову або відзиву. В порядку підготовки справи до розгляду судом було задоволено клопотання позивача про витребування для огляду у судовому засіданні кримінальної справи за №132/1163/20 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 264, ч. 1 ст. 366 КК України.

Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 14 січня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Судові засідання призначалися на 09.02.2021 року на 11:00 год, на 03.03.2021 на 14:00 год, на 30.03.2021 на 15 год 30 хв.

В судові засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 , будучи повідомленими належним чином про час, дату та місце судового розгляду, жодного разу не з`явилися, причин неявки не повідомили, заяв про розгляд справи у відсутність позивачки та її представника, про відкладення судового розгляду не подавали.

Так, про судовий розгляд на 09.02.2021 представник позивачки ОСОБА_4 повідомлений за допомогою смс-повідомлення на підставі поданої ним заяви про здійснення інформування про судовий розгляд в електронному вигляді (а.с.79, 128), однак в судове засідання позивачка чи її представник не з`явилися, будь-яких заяв до суду не надійшло.

Судове засідання було відкладено на 03.03.2021 на 14 год 00 хв, про що позивачка ОСОБА_5 була повідомлена телефонограмою, а її представник ОСОБА_4 за допомогою смс-повістки (а.с. 137,138), однак в судове засідання позивачка чи її представник не з`явилися, будь-яких заяв до суду не надійшло.

Судовий розгляд було відкладено на 30.03.3021 на 15 год 30 хв, про що позивачка ОСОБА_5 була повідомлена телефонограмою та судовою повісткою про виклик, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 147, 150) та її представник ОСОБА_4 телефонограмою, та за допомогою смс-повістки (а.с. 148,152).

Однак в судове засідання позивачка чи її представник не з`явилися, заяв про розгляд справи у відсутність позивача чи його представника, повідомлень про причини неявки, про відкладення судового розгляду не надійшло.

Будь-яких повідомлень про припинення здійснення повноважень з представництва інтересів позивачки адвокатом Путіліним Є.В. до суду також не надходило.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, причин неявки не повідомили.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчого комітету Іванівської сільської ради Калинівського району в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду за підписом секретаря ради подано заяву від 03.03.2021 за вх № 2116 про здійснення судового розгляду у відсутність представника ради (а.с. 139).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

Згідно з ч. 5 ст. 130 ЦПК України вручення судової повістки представникові учасника справи вважається врученням повістки і цій особі.

Згідно із ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Частинами першою, другою, п`ятою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Наведені правові висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18.

При цьому суд зауважує, що матеріалах справи наявні лише заяви представника позивачки ОСОБА_1 адвоката Путіліна Є.В. про проведення підготовчого судового засідання у його відсутність, закриття підготовчого судового засідання та призначення справи до судового розгляду (а.с. 44-45,58,96). Тобто заяви представника позивача стосувалися можливості проведення у його відсутність виключно підготовчого судового засідання.

Разом з тим, статтею 196 ЦПК України передбачено, що для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

Положеннями статті 189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання.

Підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи (частина перша статті 197 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 200 ЦПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

Згідно з частинами першою та другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні.

Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

За змістом пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналіз змісту пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України свідчить про те, що залишення позовної заяви без розгляду з цієї підстави може мати місце лише в тому випадку, якщо позивач, який був належним чином повідомлений про час слухання справи, повторно не з`явився саме в судове засідання, а не в підготовче засідання.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Другої судової палати Касаційного цивільного суду, викладеною у постанові

від 21 жовтня 2019 року у справі № 759/15271/17 (№ 61-14373св19), яка була підтримана у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 березня 2020 року у справі № 761/8849/19 (провадження № 61-21428св19).

З огляду на те, що позивачка та її представник будучи належним чином повідомленими про судовий розгляд повторно не з`явилися саме в судове засідання, заяв про проведення судового розгляду у їх відсутність не подавали, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Керуючись ст. ст 257 ч. 1 п. 3, 259-260 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: виконавчий комітет Іванівської сільської ради Калинівського району залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення через Калинівський районний суд Вінницької області до Вінницького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: С.В. Ставнійчук