Справа №758/5299/19
Провадження № 2/752/1563/21
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26.05.2021 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Оджубейської Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард» про стягнення грошових коштів, визнання умов договору незаконними,

в с т а н о в и в:

у квітні 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися суду із позовом, уточненим у подальшому, у якому просили стягнути з АТ «Банк Форвард» грошові кошти за порушення зобов`язання, своєчасно повернути суму вкладу та нарахованих відсотків згідно умов укладених депозитних договорів.

В обґрунтування позову зазначили, що 13.07.2018 в Київському відділенні №4 ОСОБА_1 уклав з АТ «Банк Форвард» договір банківського вкладу (депозит) «Крок на зустріч Базовий» №004569921 (далі - договір №1) на суму 180 000,00 грн. строком 180 днів, до 09.01.2019. Платіжним дорученням №1016991 від 13.07.2018 було внесено кошти на відкритий депозитний рахунок.

22.10.2018 ОСОБА_1 , діючи від імені та в інтересах ОСОБА_2 , на підставі нотаріально посвідченої довіреності, в Київському відділенні №4 уклав від її імені з АТ «Банк Форвард» договір банківського вкладу (депозит) «Альтернативний» №004656524 (далі - договір №2) на суму 185 000,00 грн. строком 90 днів, до 20.01.2019. Платіжним дорученням №1455519 від 22.10.2018 було внесено кошти на відкритий депозитний рахунок.

Згідно умов п. 1.1. укладених договорів №1 та №2 Банк зобов`язувався виплачувати вкладникам суму вкладу та проценти на неї в порядку та на умовах, встановленим Договорами та Умовами обслуговування вкладів фізичних осіб АТ «Банк Форвард».

У позові зазначено, що 17.12.2018 у ОСОБА_1 було викрадено паспорт громадянина України. 20.12.2018 ОСОБА_1 подав необхідні документи для виготовлення паспорта громадянина України та отримав довідку №11/270059933 з фотографією та особистими даними, що посвідчують його особу із відміткою про вилучення паспорта громадянина України.

ОСОБА_1 зазначив, що 21.12.2018 на підставі вказаної довідки та довіреності Банк видав йому відсотки за вкладом ОСОБА_3 , проте 27.12.2018 Банк відмовив ОСОБА_1 у видачі відсотків за банківським вкладами №1 та № 2 , у зв`язку із чим ним було подано до відповідача заяву про порушення прав вкладників.

09.01.2019, після закінчення терміну дії депозитного вкладу №1 ОСОБА_1 звернувся до Банку із письмовою завою про повернення вкладу та нарахованих відсотків, до якої додав паспорт для виїзду за кордон, довідку Шевченківського РВ ГУ ДМС України №11/270059933, нотаріально посвідчену довідку про присвоєння ідентифікаційного номера платника податків, довідку про реєстрацію місця проживання. Проте, відповідач відмовив йому посилаючись на відсутність у ОСОБА_1 паспорта громадянина України. Також йому було відмовлено 21.01.2019 Банком у видачі депозитного вкладу №2 та нарахованих по ньому відсотків з тих же причин.

У зв`язку із зазначеним, ОСОБА_1 22-24 січня 2019 року було подано до Банку заяви про порушення прав вкладників. На підставі звернення ОСОБА_1 у відділенні № 4 працівники банку звернулися до головного офісу із даним питанням. З 25.01.2019 Банк почав видавати ОСОБА_1 депозитні кошти по його вкладу. Грошові кошти по вкладу ОСОБА_2 банк видав лише 29.01.2019.

Разом з тим у позові зазначено, що Банк по вкладнику ОСОБА_1 проводив нарахування відсотків за зберігання коштів на рахунку, а за вкладом ОСОБА_2 таких нарахувань не здійснював.

24.03.2020 ОСОБА_1 подав до суду заяву, у якій просив суд замінити позивача ОСОБА_2 її правонаступником - ОСОБА_1 на підставі укладеного 12.09.2019 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Договору про відступлення прав вимог та набуття вигоди, згідно умов якого ОСОБА_2 передала ОСОБА_1 право вимоги до АТ «Банк Форвард» про отримання пені та інших збитків за несвоєчасне повернення суми вкладу та нарахованих відсотків по депозитному вкладу «Альтернативний» №004656524 від 22.10.2018.

Посилаючись на викладені обставини та з урахування поданої у березні 2020 року заяви про зменшення розміру позовних вимог, ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача на його користь грошові кошти за порушення зобов`язання своєчасно повернути суму вкладу та нарахованих відсотків згідно умов укладених депозитного договору №1 у сумі 89 167,49 грн. та депозитного договору №2 у сумі 45875,26 грн.

Також позивачем ОСОБА_1 було подано заяву про орієнтовний розмір судових витрат, які він очкує понести у зв`язку із розглядом даної справи, що становить 2 469,00 грн, що є втраченим заробітком з урахуванням часу на проїзд.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 28.11.2019 відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено у порядку загального позовного провадження, надано відповідачу строк на подання відзиву на позов.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 06 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Залучено до участі у справі ОСОБА_1 як правонаступника ОСОБА_2 .

Відповідачем подано відзив, відповідно до якого він заперечив проти заявлених позовних вимог, вважаючи їх безпідставними, незаконними та необґрунтованими. У відзиві зазначив, що банк повернув ОСОБА_1 депозитний вклад у розмірі 180 000,00 грн 09.01.2019 та виплатив відсотки у розмірі 1 489,88 грн. на рахунок № НОМЕР_2 у відповідності до умов договору у безготівковій формі. Проценти нараховувалися та виплачувалися вкладнику щомісячно згідно умов договору на поточний рахунок вкладника № НОМЕР_2 . У період з 25.01.2019 по 30.01.2019 з вказаного рахунку вкладником було знято грошові кошти у розмірі 100 000,00 грн. Також зазначив, що взяті на себе зобов`язання по договору депозитного вкладу №2 Банк виконав у повному обсязі. Оскільки 20.01.2019 було вихідним днем, кошти були виплачені 21.01.2019. Договір закритий. Банк в повному розмірі виконав свої зобов`язання перед вкладниками за договорами №1 та №2, додержуючись встановлених вимог законодавства а забезпечуючи захист інтересів вкладників. Проведенням ідентифікації згідно встановлених норм закону Банк жодним чином не порушив права вкладників. Одразу після надання вкладником належних документів для проведення ідентифікації відповідач повернув відповідні депозитні вклади.

В ході судового розгляду позивач підтримав уточнені позовні вимоги і обґрунтування позову в повному обсязі, просив суд позов задовольнити, з підстав, зазначених в позовній заяві.

Відповідач явку свого представника у судове засідання для розгляду справи не забезпечив, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення. Із заявами про відкладення 25.05.2021 розгляду справи відповідач не звертався, в зв`язку з чим суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність його представника.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Так, згідно ст. 4. ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках(ст. 13 ЦПК України).

Положення ст. 12 ЦПК України визначають, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 13.07.2018 в Київському відділенні №4 ОСОБА_1 уклав з АТ «Банк Форвард» договір банківського вкладу (депозит) «Крок на зустріч Базовий» №004569921 (дал - договір №1) на суму 180 000,00 грн. строком 180 днів, до 09.01.2019. Платіжним дорученням №1016991 від 13.07.2018 було внесено кошти на відкритий депозитний рахунок.

22.10.2018 ОСОБА_1 , діючи від імені та в інтересах ОСОБА_2 , на підставі нотаріально посвідченої довіреності, в Київському відділенні №4 уклав від її імені з АТ «Банк Форвард» договір банківського вкладу (депозит) «Альтернативний» №004656524 (далі - договір №2) на суму 185 000,00 грн. строком 90 днів, до 20.01.2019. Платіжним дорученням №1455519 від 22.10.2018 було внесено кошти на відкритий депозитний рахунок.

Згідно умов п. 1.1. укладених договорів №1 та №2 Банк зобов`язувався виплачувати вкладникам суму вкладу та проценти на неї в порядку та на умовах, встановленим Договорами та Умовами обслуговування вкладів фізичних осіб АТ «Банк Форвард».

Згідно умов п. 2.1 №1 та №2 Банк сплачує щомісячні проценти на рахунки вкладників № НОМЕР_2 та № НОМЕР_4 .

Так, відповідно до ч.1 ст. 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Частиною п`ятою статті 1061 ЦК України передбачено, що проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунку вкладника з інших підстав.

Закінчення строку дії договору банківського вкладу в разі невиконання зобов`язань не припиняє зобов`язальних правовідносин, а трансформує їх в охоронні, що містять обов`язок відшкодувати заподіяні збитки, встановлені договором чи законом.

Згідно ч.1 ст. 1070 ЦК України за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка або законом. Сума процентів зараховується на рахунок клієнта у строки, встановлені договором, а якщо такі строки не встановлені договором, - зі спливом кожного кварталу.

Частиною другою статті 1070 ЦК України передбачено, що проценти, передбачені частиною першою цієї статті, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 звертався до АТ «Банк Форвард» 09.01.2019 зі спливом терміну дії депозитного вкладу №004569921 з письмовою завою про повернення вкладу та нарахованих відсотків, до якої додав паспорт для виїзду за кордон, довідку Шевченківського РВ ГУ ДМС України №11/270059933, нотаріально посвідчену довідку про присвоєння ідентифікаційного номера платника податків, довідку про реєстрацію місця проживання.

Вимоги вкладника не були задоволені відповідачем, з причин відсутності у ОСОБА_1 паспорта громадянина України.

Також йому було відмовлено 21.01.2019 Банком у видачі депозитного вкладу №004656524 та нарахованих по ньому відсотків з тих же причин.

Проте така відмова Банку була безпідставною, з огляду на наступне.

Згідно п.1 ч.1 ст. 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» (дата набрання чинності 06.12.2012) визначено, що документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України є, зокрема, паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Національний банк України наголосив на необхідності дотримання банківськими установами вимог Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», згідно з яким закордонний паспорт є документом, що посвідчує особу.

З урахуванням зазначено, суд вважає, що відмова банку у видачі ОСОБА_1 депозитних вкладів на підставі поданих ним документів, серед яких був паспорт громадянина України для виїзду за кордон з урахування втрати останнім паспорта громадянина України, що було підтверджено відповідною довідкою уповноваженого на те органу, була безпідставною та порушувала права ОСОБА_1 як вкладника.

Разом з тим, із матеріалів справи вбачається, що після звернення позивача із скаргами до Банку, останнім було видано позивачу депозитні кошти та нараховані по ним відсотки на підставі поданих раніше ОСОБА_1 документів на підтвердження своєї особи.

Такі дії Банку є суперечливими та лише свідчать про безпідставність відмови ОСОБА_1 у видачі депозитних вкладів на день першочергового звернення, що потягло за собою порушення виконання Банком умов укладених з позивачем договорів .

Так, за положеннями ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом положень статей 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Особливості правовідносин за договором банківського вкладу визначено параграфом третім глави 71 ЦК України, у якому визначено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до частини другої статті 1060 ЦК України за договором банківського вкладу на вимогу банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника.

Виходячи з положень статтей 1058, 1060, частини п`ятої статті 1061 ЦК України проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу до банку, до дня фактичного його повернення вкладникові.

Таким чином строковий договір банківського вкладу покладає на банк обов`язок прийняти від вкладника суму коштів, нарахувати на неї проценти та повернути ці кошти з процентами зі спливом встановленого договором строку.

Закінчення строку дії договору банківського вкладу не звільняє банк від обов`язку повернути (видати) кошти вкладникові.

Сторони за домовленістю можуть визначити порядок здійснення повернення коштів за строковим вкладом - шляхом перерахування на поточний рахунок вкладника, шляхом видачі готівкою через касу банку, або іншим шляхом. Зазначені вище норми не містять обмежень при виборі сторонами такого договору способу виконання зобов`язання з повернення коштів банку перед вкладником.

У разі, якщо договором банківського вкладу передбачено повернення вкладу коштів шляхом їх перерахування на поточний рахунок вкладника, із чим погодились обидві сторони, укладаючи такий договір, то після здійснення зазначеної операції правовідносини сторін трансформуються у правовідносини банківського рахунку відповідно до положень частини третьої статті 1058 ЦК України.

Така трансформація означає, що вкладник має право отримати готівкою повернуті банком на поточний рахунок кошти за вкладом, але до правовідносин між ними вже не можуть застосовуватись положення договору строкового банківського вкладу у зв`язку з тим, що строк його дії закінчився.

Отже, банківський вклад є повернутим у день його фактичного повернення, а не в день формального перерахування на рахунок вкладника, з якого кошти неможливо отримати.

Із матеріалів справи вбачається, що грошові кошти за вкладом «Крок на зустріч Базовий» №004569921 на суму 180 000,00 грн строком 180 днів (до 09.01.2019) разом із нарахованими процентами у розмірі 1493,58 грн було повернуто ОСОБА_1 25.01.2019, з терміном прострочення виплати - 16 днів. Грошові кошти по вкладу «Альтернативний» №004656524 на суму 185 000,00 грн строком 90днів (до 20.01.2019) разом із нарахованими процентами у розмірі 1751,15грн були повернуті вкладнику 29.01.2019, термін прострочення виплати - 8 днів.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України).

Статтею 549 цього Кодексу встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Формами неустойки є штраф і пеня.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).

Таким чином, з часу перерахування банком вкладу на поточний рахунок клієнта відповідно до умов укладеного між ними договору банк має сплатити проценти за користування цими грошовими коштами у розмірі, визначеному відповідно до вимог статті 1070 ЦК України.

Правові наслідки неналежного виконання банком операцій за рахунком клієнта визначено статтею 1073 цього Кодексу.

Невиконання або неналежне виконання зобов`язань банку за договором банківського рахунка, зокрема відмова виконати розпорядження клієнта з видачі йому відповідних сум з рахунка, має наслідком настання відповідальності банку, встановленої договором або законом.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» встановлено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі.

Оскільки відповідно до статей 2, 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк має право здійснювати банківську діяльність на підставі банківської ліцензії шляхом надання банківських послуг, а клієнтом банку є будь-яка фізична чи юридична особа, що користується послугами банку, то до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Таким чином, відмова банку виконати розпорядження клієнта з видачі належних йому за договором банківського рахунку сум свідчить про невиконання банком своїх зобов`язань та має наслідком настання відповідальності, передбаченої законом у вигляді сплати пені в розмірі 3 % від суми утримуваних банком коштів за кожен день з моменту звернення клієнта з вимогою про видачу коштів до дня фактичної видачі.

Визначаючи розмір грошових коштів за депозитними договорами за порушення Банком зобов`язання щодо своєчасного повернення сум вкладів та нарахованих відсотків згідно умов укладених депозитних договорів, суд бере до уваги наданий позивачем розрахунок, оскільки він узгоджується із нормами закону та не спростований відповідачем.

Отже, за договором банківського вкладу (депозит) «Крок на зустріч базовий» № від 13.07.2018 на суму 180 000,00 грн строком на 180 днів (до 09.01.2019) згідно виписки з банківського рахунку розблоковано до виплат 25.01.2019. Отже, термін прострочення виплати депозитних коштів складає 16 днів, сума пені у розмірі 3% від суми коштів за кожен день затримки, яка підлягає стягненню становить 87116,92 (181493,58 (сума вкладу та нараховані проценти) х 3% х 16 днів). Сума 3% річних за термін прострочення виплат складає 238,68 (181493,58 х 3% х 16/365 днів), інфляційні втрати за вказаний період складають 875,15 грн (181493,58 х 11,0% х 16/365днів).

Таким чином загальна сума збитків за порушення Банком грошового зобов`язання за договором банківського вкладу (депозит) «Крок на зустріч базовий» № від 13.07.2018 складає 89167,49 грн.

За договором банківського вкладу (депозит) «Альтернативний» №004656524 від 22.10.2018 на суму 185 000,00 грн строком на 90 днів (до 20.01.2019) згідно виписки з банківського рахунку розблоковано до виплат 29.01.2019. Отже, термін прострочення виплати депозитних коштів складає 8 днів, сума пені у розмірі 3% від суми коштів за кожен день затримки, яка підлягає стягненню становить 44820,28 (186751,15 (сума вкладу та нараховані проценти) х 3% х 8 днів). Сума 3% річних за термін прострочення виплат складає 122,79 (186751,15 х 3% х 8/365днів), інфляційні втрати за вказаний період складають 1867,51 грн (186751,15 х 101% х 8/365днів).

Загальна сума збитків за порушення Банком грошового зобов`язання за договором банківського вкладу (депозит) «Альтернативний» №004656524 від 22.10.2018 складає 45875,26 грн.

Ураховуючи викладене позовні вимоги про стягнення грошових коштів за порушення Банком зобов`язання своєчасно повернути суму вкладу та нарахованих відсотків згідно умов укладених депозитних договорів, підлягають задоволенню.

Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти за Договором банківського вкладу «Крок назустріч базовий» № 004569921 від 13.07.2018 в розмірі 89167 гривень 49 копійок, та грошові кошти за Договором банківського вкладу «Альтернативний» №004656524 від 22.10.2018 в розмірі 45875 гривень 26 копійок.

Натомість безпідставними є заявлені вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, пов`язаних з розглядом даної справи у виді втрати заробітку, оскільки понесення таких витрат не доведено позивачем, а тому в силу приписів статті 141 ЦПК України такі витрати не можуть бути стягнуті.

Питання щодо розподілу судових витрат суд вирішує на підставі положень статті 141 ЦПК України. Враховуючи, що при зверненні із даним позовом позивач був звільнений від сплати судового збору такі витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард» про стягнення грошових коштів, визнання умов договору незаконними задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Банк Форвард» (, м.Київ, вул..Саксаганського, 105) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ) грошові кошти за Договором банківського вкладу «Крок назустріч базовий» № 004569921 від 13.07.2018 р. в розмірі 89167 гривень 49 копійок, грошові кошти за Договором банківського вкладу «Альтернативний» № 004656524 від 22.10.2018 р. в розмірі 45875 гривень 26 копійок.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Банк Форвард» (, м.Київ, вул..Саксаганського, 105) в дохід держави судовий збір в розмірі 1419 гривень 37 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя