Справа № 206/5272/20
Провадження № 2/206/222/21
У Х В А Л А

15 березня 2021 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі головуючого судді Кушнірчука Р.О., при секретареві Ільїній І.М., розглянувши в порядку ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення її позову до ОСОБА_2 , третя особа Восьма дніпровська державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину, визнання права власності у порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в:

В провадженні Самарського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Восьма дніпровська державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину, визнання права власності у порядку спадкування за заповітом.

12 березня 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення вищевказаного позову шляхом заборони відповідачу ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам, у тому числі об`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії щодо реєстрації права власності, відчуження, обтяження, зміну майнових прав об`єкту нерухомого майна, внесення відповідних змін до державних реєстрів відносно нерухомого майна, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101; об`єкт нерухомого майна: домоволодіння; адреса: АДРЕСА_1 , право власності на яке зареєстровано за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що за відповідачем на теперішній час на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом зареєстровано Ѕ частину вказаного домоволодіння. Саме ці свідоцтва про право на спадщину є оспорюваними, оскільки ОСОБА_2 може належати лише 1/6 частина вказаного домоволодіння. У неї, як позивача, є підстави вважати, що відповідач після отримання копії позовної заяви з додатками, з метою створення перешкод у зменшенні його частки в спільній частковій власності та у виконанні судового рішення під час розгляду справи в суді буде вживати термінові заходи щодо переоформлення належної йому частки нерухомого майна на іншу особу - наприклад укладе договір дарування своєму малолітньому сину ОСОБА_3 , 2018 року народження, який також зареєстрований у цьому домоволодінні. Вважає, що невжиття судом заходів забезпечення позову може значно ускладнити як розгляд справи так і виконання рішення суду.

Розглянувши подану позивачем заяву про вжиття заходів забезпечення позову, зважаючи на фактичні обставини справи, суд вважає її не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» при вирішенні питання про забезпечення позову суди повинні оцінювати обґрунтованість доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням таких умов: наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірність ускладнення виконання або невиконання судового рішення у разі невжиття таких заходів.

Згідно роз`яснень даних в п.4 цієї постанови, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 6 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Всупереч наведеним вище нормам, ОСОБА_1 належним чином не обґрунтувала вимоги щодо необхідності забезпечення позову шляхом заборони відповідачу чи будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо реєстрації права власності, відчуження, обтяження, зміни майнових прав щодо спірного домоволодіння, при цьому не навела переконливих обставин того, що не вжиття таких заходів може унеможливити виконання рішення суду в майбутньому, а тільки зробила припущення, що відповідач може перереєструвати належне йому майно на інших осіб, про те доказів про реальний намір останнього це зробити - не надала.

Крім того, за умови вчинення відповідачем будь-яких дій щодо відчуження, перереєстрації належної йому частки, позивач, будучи співвласником спірного домоволодіння, буде достовірно обізнана про це, оскільки згідно положень ЦК України, остання має переважне право купівлі частки у праві спільної часткової власності (ч. 1 ст. 362)

Також, нормами ч. 2 ст. 362 ЦК України передбачено, що продавець частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний письмово повідомити інших співвласників про намір продати свою частку, вказавши ціну та інші умови, на яких він її продає.

Якщо інші співвласники відмовилися від здійснення переважного права купівлі чи не здійснять цього права щодо нерухомого майна протягом одного місяця, а щодо рухомого майна - протягом десяти днів від дня отримання ними повідомлення, продавець має право продати свою частку іншій особі.

Суд також звертає увагу, що позивач ОСОБА_1 , обґрунтовуючи свої припущення щодо наміру відповідача перереєструвати належне йому майно на інших осі

Однак, позивач звернулася зі своїм позовом до суду ще в листопаді 2020 року, а 10 лютого 2021 року відповідач ОСОБА_2 надав суду відзив на позовну заяву і з 19 лютого 2021 року представництво його інтересів у суді здійснює адвокат Чернецька О.А., тобто відповідач давно є обізнаним про існування позову в суді та про суть позовних вимог ОСОБА_1 і жодним чином не чинить перешкод у здійсненні судового розгляду, тощо.

Отже, суд не може прийняти до уваги посилання відповідача на вказані обставини, як на підставу своїх вимог щодо забезпечення позову.

Таким чином, зважаючи на викладені обставини та приймаючи до уваги, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову - не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149 - 154, 260 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення її позову до ОСОБА_2 , третя особа Восьма дніпровська державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину, визнання права власності у порядку спадкування за заповітом - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий суддя : Кушнірчук Р.О.