Ухвала

02 серпня 2021 року

місто Київ

справа № 202/2234/16-ц

провадження № 61-10234св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Яремка В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробничий центр «Енергія-Сервіс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Тайсон Інвестмент Групп», Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРЩЕББУД»,

особа, яка подала касаційну скаргу, - ОСОБА_3 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 січня 2020 року у складі колегії суддів: Городничої В. С., Варенко О. П., Лаченкової О. В.,

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивача

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про звернення стягнення на предмет застави, визнання права власності, припинення права власності.

Також до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробничий центр «Енергія-Сервіс» (далі - ТОВ НВЦ «Енергія-Сервіс») із позовом про звернення стягнення на предмет застави.

ТОВ НВЦ «ЕНЕРГІЯ-СЕРВІС» на обґрунтування позову посилалося на те, що між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЙСОН ІНВЕСТМЕНТ ГРУПП» (далі - ТОВ «ТІГ») у простій письмовій формі укладено договір позики. Відповідно до пунктів 1, 2 договору позичальник отримав від позикодавця грошову суму у розмірі 6 000 000, 00 грн зі строком повернення до 01 грудня 2015 року.

Відповідно до пункту 5 договору позичальником передано позикодавцю з метою забезпечення належного виконання своїх зобов`язань із повернення суми позики в заставу нерухоме майно, що на праві власності належало ТОВ «ТІГ», а саме: земельні ділянки за кадастровими номерами: :05:004:0123; :05:004:0124; :05:004:0125; :05:004:0126; :05:004:0127; :05:004:0131, що розташовані за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка.

Відповідач ОСОБА_2 поручився перед ТОВ НВЦ «ЕНЕРГІЯ-СЕРВІС» за виконання ТОВ «ТІГ» зобов`язання щодо повернення грошових коштів у сумі 6 000 000, 00 грн до 01 грудня 2015 року.

На час розгляду судового спору позичальник та ОСОБА_2 грошові зобов`язання перед ТОВ НВЦ «ЕНЕРГІЯ-СЕРВІС» не виконали, від обов`язку щодо повернення грошових коштів ухиляються.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2020 року позов задоволено.

В рахунок погашення заборгованості за договором позики від 05 січня 2016 року, укладеним між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у розмірі 790 000, 00 грн, на підставі пункту 5 договору позики від 05 січня 2016 року звернуто стягнення на предмет застави, а саме: квартиру, загальною площею 70, 1 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Припинено право власності ОСОБА_2 на зазначену квартиру. Визнано за ОСОБА_1 право власності на зазначену квартиру.

Додатковим рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2016 року позов третьої особи ТОВ НВЦ «Енергія-Сервіс» задоволено.

Визнано недійсним договір іпотеки від 06 грудня 2010 року № 04-589/1-1, укладений між Публічним акціонерним товариством «БАНК НАЦІОНАЛЬНИЙ КРЕДИТ» (далі - ПАТ «БНК») та ТОВ «ТІГ», посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Воробйовою Тетяною Антонівною. Визнано недійсним договір про внесення змін до договору іпотеки від 12 квітня 2012 року № 2248, що укладений між ПАТ «БНК» та ТОВ «ТІГ», посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Воробйовою Т. А.

Скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про іпотеку від 06 грудня 2010 року за номером 5518082; запис про заборону на нерухоме майно від 06 грудня 2010 року за номером 5518093; запис про іпотеку від 06 грудня 2010 року за номером 5518155; запис про заборону на нерухоме майно від 06 грудня 2010 року за номером 5518148; запис про іпотеку від 06 грудня 2010 року за номером 5518222; запис про заборону на нерухоме майно від 06 грудня 2010 року за номером 5518212; запис про іпотеку від 06 грудня 2010 року за номером 5518194; запис про заборону на нерухоме майно від 06 грудня 2010 року за номером 5518185; запис про іпотеку від 06 грудня 2010 року за номером 5518138; запис про заборону на нерухоме майно від 06 грудня 2010 року за номером 5518127; запис про іпотеку від 06 грудня 2010 року за номером 5518253; запис про заборону на нерухоме майно від 06 грудня 2010 року за номером 5518251.

У рахунок погашення заборгованості за договором позики від 01 вересня 2010 року, укладеним між ТОВ НВЦ «Енергія-Сервіс» та ТОВ «ТІГ» у розмірі 6 000 000, 00 грн, на підставі пункту 5 договору позики від 01 вересня 2010 року звернуто стягнення на предмет застави шляхом визнання права власності за ТОВ НВЦ «Енергія-Сервіс» на такі об`єкти нерухомості:

- земельну ділянку за кадастровим номером :05:004:0123, площею 2, 4045 га, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка;

- земельну ділянку за кадастровим номером :05:004:0125, площею 3, 6307 га, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка;

- земельну ділянку за кадастровим номером :05:004:0127, площею 5, 7720 га, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка;

- земельну ділянку за кадастровим номером :05:004:0126, площею 2, 4080 га, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка;

- земельну ділянку за кадастровим номером :05:004:0124, площею 4, 6549 га, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка;

- земельну ділянку за кадастровим номером :05:004:0131, площею 4, 9367 га, що розташована за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка.

Здійснено розподіл судових витрат.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 29 січня 2020 року додаткове рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 12 квітня 2016 року скасовано. У задоволенні позову третьої особи з самостійними вимогами на предмет спору - ТОВ НВЦ «Енергія-Сервіс» відмовлено. Здійснено розподіл судових витрат.

Скасовуючи додаткове рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції посилався на те, що платіжне доручення, копія якого міститься в матеріалах справи, не приймалось банком платника та платіж не здійснювався. Жодних доказів зарахування коштів у сумі 6 000 000, 00 грн на рахунок ТОВ «ТІГ» матеріали справи не містять, тобто докази передання грошей кредитодавцем та їх отримання позичальником відсутні. Отже, з урахуванням норм статті 1046 ЦК України у частині позики договір позики є неукладеним. Крім того, як свідчать матеріали справи, договір позики не посвідчувався нотаріально, отже жодних прав іпотекодержателя (в тому числі права звернення стягнення на заставлене майно у будь-який спосіб) за таким договором ТОВ НВЦ «ЕНЕРГІЯ-СЕРВІС» не набувало; докази державної реєстрації іпотеки на користь ТОВ НВЦ «ЕНЕРГІЯ-СЕРВІС», як іпотекодержателя, у матеріалах справи відсутні.

ІІ. АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Короткий зміст вимог касаційної скарги

ОСОБА_3 , яка не залучалася судом апеляційної інстанції до участі у справі, 10 липня 2020 року звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Визначення заявником підстав касаційного оскарження

Заявником як підстави касаційного оскарження наведеного судового рішення визначено, що оскаржуване судове рішення ухвалене з порушенням норм процесуального права. Суд апеляційної інстанції ухвалив рішення про права, свободи, інтереси та обов`язки заявника, яка не була залучена до участі у справі (пункт 8 частина перша статті 411 ЦПК України), зокрема вирішено питання щодо земельних ділянок, які належать ОСОБА_3 на підставі судового рішення у порядку поділу майна подружжя. Судом апеляційної інстанції ухвалено рішення без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 01 березня 2017 року у справі № 6-130цс17. Відповідно до таких висновків іпотека залишається дійсною незалежно від зміни власника майна.

Узагальнений виклад позиції інших учасників справи

У наданому відзиві ТОВ «ТІГ» просило касаційну скаргу залишити без задоволення.

ІІІ. ВІДОМОСТІ ПРО РУХ СПРАВИ У СУДІ КАСАЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ ТА МЕЖІ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ СУДОМ

Ухвалою Верховного Суду від 03 вересня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

ІV. ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційне провадження у справі підлягає закриттю з таких підстав.

Обставини, встановлені в рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій

За встановленими судом першої інстанції обставинами 01 вересня 2010 року між ТОВ НВЦ «ЕНЕРГІЯ-СЕРВІС» та ТОВ «ТІГ» у простій письмовій формі укладено договір позики.

Відповідно до пунктів 1, 2 договору позичальник отримав від позикодавця грошову суму у розмірі 6 000 000, 00 грн зі строком повернення до 01 грудня 2015 року.

Відповідно до пункту 5 договору позичальником передано позикодавцю з метою забезпечення належного виконання своїх зобов`язань по поверненню суми позики в заставу нерухоме майно, що на праві власності належало ТОВ «ТІГ», а саме: земельні ділянки з кадастровими номерами: :05:004:0123; :05:004:0124;:05:004:0125; :05:004:0126; :05:004:0127; :05:004:0131, що розташовані за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Білогородка.

Встановлено, що ОСОБА_2 поручився перед ТОВ НВЦ «ЕНЕРГІЯ-СЕРВІС» за виконання ТОВ «ТІГ» зобов`язання щодо повернення грошових коштів у сумі 6 000 000, 00 грн до 01 грудня 2015 року.

Встановлено, що 06 грудня 2010 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Воробйовою Т. А. посвідченого договір іпотеки від 06 грудня 2010 року

№ 04-589/1-1, що укладений між ПАТ «БНК» та ТОВ «ТІГ».

12 квітня 2012 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Воробйовою Т. А. посвідчено договір про внесення змін № 2248 до договору іпотеки, укладеного між ПАТ «БНК» та ТОВ «ТІГ».

На підставі укладеного договору іпотеки та договору про внесення змін до договору іпотеки було внесено до державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відповідні записи щодо іпотек та накладення заборони на нерухоме майно.

В подальшому ТОВ «ТІГ» на підставі нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу було відчужено земельні ділянки з кадастровими номерами: :05:004:0123; :05:004:0124; :05:004:0125; :05:004:0126; :05:004:0127; :05:004:0131 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРЩЕББУД»

(далі - ТОВ «УКРЩЕББУД».

Як встановлено судом апеляційної інстанції, у платіжному дорученні у реквізиті «Платник» зазначено ТОВ НДЦ «ЕКСПЕРТ-СЕРВІС», а не ТОВ НВЦ «ЕНЕРГІЯ-СЕРВІС»; у реквізиті «Код платника» зазначено код за ЄДРПОУ ТОВ НВЦ «ЕНЕРГІЯ-СЕРВІС», а не особи, зазначеної у реквізиті «Платник»; у реквізиті «Банк платника» невірно зазначено найменування банку (ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНЕПР» замість ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО»); номери балансових рахунків платника та отримувача не відповідають вимогам законодавства; відсутній підпис та відбиток печатки платника; не заповнено реквізит «Одержано банком»; реквізит «Проведено банком» (тобто дата виконання) засвідчено печаткою каси Гоголівського відділення ПАТ «БАНК КРЕДИТ ДНІПРО», однак таке відділення зареєстровано 23 травня 2011 року, тобто більше ніж через півроку з дати платіжного доручення.

Таким чином, платіжне доручення, копія якого міститься в матеріалах справи, не приймалось банком платника та платіж не здійснювався. Жодних доказів зарахування коштів у сумі 6 000 000, 00 грн на рахунок ТОВ «ТІГ» матеріали справи не містять.

Оцінка аргументів, викладених у касаційній скарзі

Згідно зі статтею 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Статтею 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Чинний ЦПК України містить декілька норм, що регулюють участь в касаційному перегляді осіб, які не брали участі у справі.

Статтею 17 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Право на касаційне оскарження судових рішень учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, передбачено частиною першою статті 389 ЦПК України.

З наведеного слідує, що необхідною умовою для набуття особою, яка не брала участі у справі, права на касаційне оскарження судового рішення, є вирішення цим судовим актом питання щодо її прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків.

Встановлено, що ОСОБА_3 не брала участі у цій справі, а тому оскарження нею постанови Дніпровського апеляційного суду від 29 січня 2020 року, ухваленої у цій справі, необхідно розглядати як подання касаційної скарги особою, яка не брала участі у справі, але вважає, що оскаржуваними судовими рішеннями вирішено питання про її права та (або) інтереси.

Верховний Суд, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи заявника, вважає, що оскаржуваним судовим рішенням не вирішувалися питання про її права, свободи, інтереси (або) обов`язки, а тому ОСОБА_3 не має права на касаційне оскарження постанови Дніпровського апеляційного суду від 29 січня 2020 року.

Так, на обґрунтування заяви ОСОБА_3 посилалася на те, що оскаржуваним рішенням апеляційний суд фактично встановив, що договір іпотеки від 06 грудня 2010 року № 04-589/1-1, укладений між ПАТ «БНК» та ТОВ «ТІГ», є чинним, що стосується її прав та інтересів, оскільки предметом договору були, зокрема земельні ділянки, що належать їй на праві власності.

Водночас, зазначений довід касаційної скарги Верховний Суд визнає необґрунтованим, оскільки предметом розгляду у цій справи не є чинність/дійсність договору іпотеки від 06 грудня 2010 року № 04-589/1-1, укладеного між ПАТ «БНК» та ТОВ «ТІГ», і судом не вирішувалося питання щодо звернення стягнення на предмет іпотеки за цим договором.

Крім того, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що доказів зарахування коштів у сумі 6 000 000, 00 грн на рахунок ТОВ «ТІГ» від ТОВ НВЦ «ЕНЕРГІЯ-СЕРВІС» матеріали справи не містять, сам договір позики не посвідчувався нотаріально, отже жодних прав іпотекодержателя (в тому числі права звернення стягнення на заставлене майно у будь-який спосіб) за таким договором третя особа не набула. За наведених обставин у задоволенні позову третьої особи відмовлено за необґрунтованістю.

За встановлених обставин посилання заявника на те, що судом апеляційної інстанції ухвалено рішення без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених, зокрема у постанові Верховного Суду України від 01 березня 2017 року у справі № 6-130цс17, Верховний Суд визнає необґрунтованими.

Верховним Судом також враховано правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 (провадження № 12-44гс20), згідно із яким виключення відомостей про право іпотеки з відповідного державного реєстру на підставі судового рішення є не правовим наслідком такого рішення, а фактичною дією, вчиненою на підставі цього рішення; виключення відомостей про право іпотеки з відповідного Державного реєстру, зокрема, на підставі судового рішення не впливає на чинність іпотеки. Скасування того судового рішення, що мало наслідком внесення до Державного реєстру іпотек запису про припинення іпотеки, не відновлює дію останньої, оскільки іпотека зберігає чинність незалежно від відсутності певний час відомостей про неї у відповідному державному реєстрі.

Отже, скасування апеляційним судом рішення суду першої інстанції у цій справі не відновило дію іпотеки, оскільки вона зберігала чинність незалежно від відсутності певний час відомостей про неї у відповідному державному реєстрі.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 396 ЦПК України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом першої чи апеляційної інстанції питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Тлумачення наведеної норми процесуального права свідчить про те, що суд касаційної інстанції в межах відкритого касаційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судами попередніх інстанцій питань про права та інтереси особи, яка не брала участі у розгляді справи судом першої та апеляційної інстанцій.

Встановлені обставини свідчать про те, що судом апеляційної інстанції не вирішувалося питання про права та інтереси ОСОБА_3 у цій справі, тому відповідно до пункту 3 частини першої статті 396 ЦПК України касаційне провадження за її касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 січня 2020 року підлягає закриттю.

Керуючись статтею 396 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 січня 2020 року закрити.

Ухвала суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді С. О. Погрібний

І. Ю. Гулейков

В. В. Яремко