Справа № 727/3113/21
Провадження № 2/727/1194/21
ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЧЕРНІВЦІ
Р І Ш Е Н Н Я

(ЗАОЧНО)

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівці

в складі: головуючого судді Слободян Г.М.

за участю: секретаря судових засідань Дячук І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань приміщення Шевченківського районного суду м. Чернівці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ТОВ ФК «Аланд» (юридична адреса: вул. Саксаганського 14/301, м. Київ), Приватний нотаріус Житомирського нотаріального округу Горай О.С. (юридична адреса: вул. Леха Качинського буд.6, м. Житомир), Приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Мельник Ю.А. (юридична адреса: вул. Юрія Поправки буд.6 оф. 16, м.Київ) про визнання виконавчого напису таким що не підлягає виконанню,- ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВ ФК «Аланд», треті особи - Приватний нотаріус Житомирського нотаріального округу Горай О.С., Приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Мельник Ю.А. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позов мотивований тим, що 12.02.2021 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Житомирського нотаріального округу Горай О.С. про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості, в розмірі 8762, 50 гривень. Зазначає що між нею та ПАТ «Дельта Банк», 27.09.2012 року було укладено кредитний договір за №001-25-762-27-0912 на суму 4000 гривень, з кінцевою датою повернення - 26.09.2014р. Вказує, що згідно договору від 11.08.2020 року, ТОВ «ФК`Аланд» є правонаступником ПАТ Дельта Банк, при цьому вказуючи, що її, як сторону виконавчого провадження, ніхто не повідомив про заміну кредитора та їй не було направлено вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором №001-25-762-27-0912 від 27.09.2012 року, дія якого закінчилась ще 26.09.2014 року. Посилається на те, що стягнення з неї грошових коштів є незаконним та порушує її права. Просить, визнати виконавчий напис таким що не підлягає виконанню та судові витрати і витрати на правничу допомогу покласти на відповідача Рух справи та позиція сторін

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30.04.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 24.05.2021 року підготовче провадження закрито.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, будучи повідомленою про день, час і місце розгляду справи. До суду, ОСОБА_1 скерувала клопотання про розгляд справи без її участі; позовні вимоги останньою підтримано в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення.

Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія Аланд», в судове засідання будучи повідомленими про день, час і місце розгляду справи не з`явився, відомостей про поважність причини неявки, суду надано не було.

Третя особа, приватний нотаріус Житомирського нотаріального округу Горай О.С. в судове засідання не з`явився судом належним чином був повідомлений про день час та місце розгляду справи, відомостей про поважність причини неявки в засідання, суду не представив.

Третя особа, приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Мельник Ю.А. в судове засідання не з`явився судом належним чином був повідомлений про день час та місце розгляду справи, відомостей про поважність причини неявки в засідання, суду не представив.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи не здійснювалося.

Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе розглянути вищенаведену справу в заочному порядку.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності по суті заявлених вимог, суд зважає на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень пункту 8 статті 129 Конституції України однією з засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий судовий розгляд, до якого також відноситься і право апеляційного оскарження.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Досліджені судом докази і застосовані норми права.

Судом належними і допустимим доказами встановлено, що 27.09.2012 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта-Банк» було укладено кредитний договір № 001-25-762-27-0912 відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредит в сумі 4000.00 грн.. грн..,згідно умов договору; термін повернення кредиту - 26.09.2014 року.

11.08.2020 року ТОВ «Аланд», як правонаступник, згідно договору переуступки відбулась зміна кредитора, однак позивачка про це, жодним чином не повідомлялась.

Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Мельник Ю.А. було відкрито виконавче провадження №64260943.

05.10.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис № 62465 відповідно до якого стягнуто стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК Аланд» заборгованість в розмірі 8762,50 гривень.

Приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Мельник Ю.А. 12.02.2021 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат`визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить аналогічні правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені вЗаконі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

На вищеозначене вказує і правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 грудня 2018 року (справа № 756/7916/15-ц).

За наведених вище обставин, враховуючи, що первинні облікові документи, оформлені у порядку, визначеному ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік», а саме банківська виписка, яка має статус первинного документу, що підтверджено переліком типових документів, затвердженого наказом Мінюсту від 12.04.12 р. № 578/5, нотаріусу надані не були, а з довідки, яка надана Банком, неможливо встановити наявність безспірної заборгованості, підстав вважати, що розмір заборгованості позивача перед банком, зазначений у виконавчому написі, є безспірним, немає. Відповідно до зазначених вище норм закону, нотаріус, перш ніж вчиняти виконавчий напис, повинен перевірити чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який мова йдеться в Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів встановлених Кабінетом Міністрів України, чи оформлені ці документи належним чином, чи підтверджується подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов`язань, чи не виник спір між зацікавленими особам, чи не минув встановлений строк для вчинення виконавчого напису.

Підтвердженням того, що заборгованість не є безспірною вказують ті обставини, що на адресу ОСОБА_1 не направлялась письмова вимога про усунення порушення виконання зобов`язання, що є вагомою підставою для вчинення виконавчого напису нотаріусом та додатково вказує не те, що сума заборгованості не є безспірною та виключало підстави для вчинення виконавчого напису.

Суд вважає, що приватний нотаріус приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчиняючи виконавчий напис 05.10.2020 р. напис №62465 за заявою ТОВ «ФК`Аланд» про звернення стягнення заборгованості з ОСОБА_1 діяв всупереч нормам діючого законодавства, а отже оскаржуваний напис вчинено з порушеннями.

У правовому висновку Верховного Суду (постанова 06 травня 2020 року по справі № 320/7932/16-ц) зазначено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, тому вчинений ним виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум, а підтверджує, що таке право виникло раніше. Тобто, мета виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Тому суд при вирішенні такого спору не повинен обмежуватися лише перевіркою дотримання нотаріусом формальних процедур, а й має перевірити доводи боржника, чи дійсно на момент вчинення виконавчого напису у нього була беззаперечна заборгованість перед стягувачем. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Отже,, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем.

Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постановах: від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, провадження № 4-154цс18, від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18, після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

З урахуванням приписів стст.15, 16, 18 ЦК, стст.50, 87, 88 Закону «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить протилежного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень стст. 87, 88 закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права в аналогічних правовідносинах дійшла Велика палата ВС у постанові від 29.03.2019 у цивільній справі №137/1666/16-ц.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим, ухваленим відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, має відповідати завданню цивільного судочинства.

На основі всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються позивачі, як учасники справи, як на підставу заявлених вимог, оцінивши належність доказів, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підляже виконанню, ґрунтуються на законі і підлягають до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.15-16, 18 ЦК України, ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст.4, 12, 13, 81,137, 134 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд,- УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити

Визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу м. Житомир Горай О.С. 05.10.2020 року, зареєстрований в реєстрі за № 62465 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Аланд" заборгованості в розмірі 8762,50 грн. - таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з ТОВ ФК «Аланд» (юридична адреса: вул. Саксаганського 14/301, м. Київ) на користь ОСОБА_1 зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 сплачений судовий збір в сумі 1362 грн.,документально підтверджений.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 - ти днів з дня вручення копії рішення суду.

Повний текст рішення складено 30.06.2021 року.

Суддя Слободян Г.М.