Справа № 466/111/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«24» березня 2021 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі : головуючого - судді Кавацюка В.І.

за участі секретаря Молінської С.В.

учасники справи: позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

представник позивача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання малолітньої дитини,

у с т а н о в и в :

05 січня 2021 року ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання малолітньої дитини, в якому просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати, що були понесені на лікування дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 35 785,94 грн.

В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, що з 15 квітня 2011 року перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 . У шлюбі в них із відповідачем народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

14 вересня 2015 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Львова.

Дитина народилася із діагнозом: вроджена мікроцефалія, спастичний тетрапарез, затримка мовленнєвого розвитку, симптоматична епілепсія, часті топікоклонічні напади, с-м Нунан, залізодефіцитна анемія. Крім того, у дитини виявлено: патологічна ЕЕГ, біфокальна асинхронна спілептиформна активність в центральних областях. Вказані захворювання мають досить серйозний характер з тяжкими наслідками для здоров`я.

На підставі рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 10 березня 2016 року відповідач ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_5 сплачує аліменти.

Дитина постійно проживає з нею і саме вона, ОСОБА_1 , її утримує та доглядає за нею. На лікування дитини постійно витрачаються значні кошти. З часу останньої виплати відповідачем додаткових витрат на дитину, вона постійно купувала ліки дитині, ОСОБА_5 отримала лікування та обстеження. За цей період загальна сума витрат складає 35 785,94 грн. і це тільки та сума, що підтверджується чеками та іншими платіжними документами. Реальна сума затрачених на лікування дитини за цей період коштів у декілька разів перевищує заявлені цим позовом витрати.

Вона, ОСОБА_1 , просила відповідача добровільно надати їй кошти на лікування дитини, однак відповідач на її звернення не реагує. Відтак, вона вимушена в інтересах дитини звертатися до суду.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 11 січня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

У визначений в ухвалі від 11 січня 2021 року строк від відповідача відзив не надійшов.

В судове засідання, яке після оголошення перерви було призначено на 24 березня 2021 року о 15.00 год., учасники справи не з`явилися, хоч про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, та подали до суду спільну заяву, з якої вбачається, що позивач підтримує свої позовні вимоги, відповідач позов визнає частково, а саме у розмірі 17 897,97 грн., та вони просять розглянути справу за їхньої відсутності.

У відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних, або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Положеннями ч.1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що 15 квітня 2011 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб, який був зареєстрований у виконавчому комітеті Брюховицької селищної ради м. Львова, від якого сторони мають малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 26).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 14 вересня 2015 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с.28).

ОСОБА_2 сплачує аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 щомісячно у розмірі 1/4 від всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.12.2015 і до досягнення дитиною повноліття, що підтверджується копією рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 10 березня 2016 року (а.с.29).

17 березня 2016 року Шевченківським районним судом м. Львова прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 додаткових витрат на утримання дитини у розмірі 21 827 грн. (а.с.30-31).

Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями ст. 185 цього Кодексу передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо) можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазначені або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Отже, законодавцем закріплено правило, відповідно до якого той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається згаданою вище статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою.

Відповідно до даної норми обов`язок брати участь у додаткових витратах на дитину поширюється не лише на тих батьків, хто сплачує аліменти, а й на того з батьків, до якого позов про стягнення аліментів не пред`являвся. У такому випадку такий батько зобов`язаний нести додаткові витрати на дитину.

Додаткові витрати не є додатковим стягнення коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягнення коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, що було ратифіковано Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Аналіз відповідних норм матеріального законодавства вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставин підлягають доведенню в судовому засіданні.

Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.09.2018 у справі №761/6933/17.

Як вбачається із представлених суду медичних документів, а саме: заключення за результатами медико-генетичного консультування, витягів із медичної карти хворого, консультацій лікарів, малолітній дитині сторін ОСОБА_4 встановлено діагноз: вроджена мікроцефалія, спастичний тетрапарез, затримка мовленнєвого розвитку, симптоматична епілепсія, часті тонікоклонічні напади, с-м Нунан, залізодефіцитна анемія. Крім того, у дитини ще виявлено: паталогічна ЕЕГ, Біфокальна асинхронна епілептиформна активність в центральних областях.

Відтак, дитина сторін хворіє, лікується тривалий час, в тому числі і стаціонарно, та відповідно стан здоров`я дитини потребує постійних додаткових витрат на лікування, які надаються позивачем ОСОБА_1 .

Позивачем надано документи про здійснені нею додаткові витрати на утримання дочки, а саме: медичні довідки про хворобу дитини, виписки із медичної картки, перелік лікарських препаратів, що прописані лікарем, та чеки на оплату медичних консультацій та придбання ліків для дитини на загальну суму 35 785,94 грн.

Отже, даючи юридичну оцінку наданим по справі доказам, враховуючи, що позивачем підтверджено понесення нею додаткових витрат на дитину, пов`язаних з її лікуванням в сумі 35 785,94 грн., враховуючи обов`язок обох батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача половина понесених нею витрат в розмірі 17 897,97 грн., а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Крім того, суд вважає за необхідне на підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судові витрати у справі, оскільки позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 76, 80, 81, 141, 247, 259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 180,185 Сімейного кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання малолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати, що були понесені на лікування дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 17 897,97 грн. (сімнадцять тисяч вісімсот дев`яносто сім гривень дев`яносто сім копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн. (дев`ятсот вісім гривень).

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення може бути повністю або частково оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя В. І. Кавацюк