Провадження № 2/761/3815/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2021 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Рибака М.А.,

за участю секретаря Путрі Д.В.,

позивача за первісним позовом ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва із позовом до ОСОБА_4 (далі по тексту - відповідач) про поділ майна подружжя.

Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони перебували у шлюбі з 29.04.2006 року, який було розірвано рішенням Дарницького районного суду м. Києва №753/4064/18 від 29.01.2019 року.

За час перебування у шлюбі сторонами, з метою спільного проживання та за спільні кошти, було придбано двокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 80,2 кв.м., о тому вказане майно є об`єктом спільної сумісної власності подружжя і підлягає поділу в порядку встановленому законодавством. Купівля квартири подружжям підтверджується свідоцтвом на право власності на нерухоме майно від 04.07.2014 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.07.2014, номер запису про право власності 6219351.

Спірне майно купувалось наступним чином: 16.06.2010 між відповідачем та ТОВ «Виробничо-будівельна фірма «МЖКбуд» було укладено попередній договір №42 про укладання в майбутньому договору про відступлення права вимоги. Відповідно до умов вказаного договору сторони зобов`язуються до 31.12.2010 року укласти основний договір про відступлення права вимоги за договором купівлі-продажу майнових прав №16-383/К81 від 20.05.2009 на квартиру АДРЕСА_2 .

Пунктом 6 попереднього договору №42 було передбачено, що за передачу в майбутньому права вимоги майнових прав квартиру АДРЕСА_2 Відповідач сплачує кошти у сумі 1 190 450,87 грн. в наступному порядку до 18.06.2010 - 471 465,70 грн.; до 21.09.2010 - 353 599,27 грн.; до 21.12.2010-365 385,90 грн. Грошові кошти були сплачені своєчасно та в повному обсязі, що підтверджується квитанціями до прибуткових касових ордерів №24, №34, №51, №52 від 18.06.2010 року, 21.09.2010 року та 21.12.2010 року відповідно. 28.04.2011 року між відповідачем та ТОВ «Виробничо-будівельна фірма «МЖКбуд» було укладено договір №16-383/У-23 відповідно до якого товариством було відступлено право вимоги по договору купівлі-продажу майнових прав №16-383/К81 від 20.05.2009 року на квартиру АДРЕСА_2 . В подальшому, як зазначалося вище, після завершення будівництва ПАТ «ХК «Київміськбуд» право власності на двокімнатну квартиру за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 80,2 кв.м. - формально було зареєстровано за відповідачем.

Посилаючись на викладене, а також вимоги ст.ст. 368 ЦК України та 60, 68, 69, 70 СК України позивач просив суд в порядку поділу майна подружжя, визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 09.10.2020 року було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 17.02.2021 року.

17.02.2021 року розгляд справи було відкладено на 07.04.2021 року на підставі ст.ст. 197 та 198 ЦПК України з метою надання часу для підготування відзиву на позов.

06.04.2021 року від представника відповідача надійшов відзив на позов, якому вона позов не визнала та заперечувала проти його задоволення. При цьому зазначала, що спірну квартиру було придбано відповідачем за особисті кошти, подаровані їй батьком, що підтверджується нотаріально посвідченим договором. Відповідач особисто укладала договори щодо квартири та особисто сплачувала кошти за неї. А тому вважала позовні вимоги безпідставними.

Також, не погоджуючись із первісним позовом, 07.04.2021 року відповідач ОСОБА_5 звернулась до суду із зустрічним позовом, в якому, посилаючись на те, що квартиру було придбано за її особисті кошти, отримані в дар, просила суд визнати за нею право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 07.04.2021 року було прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю та об`єднано її в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя.

В судовому засіданні 07.04.2021 року було оголошено перерву до 07.06.2021 року для надання можливості позивачеві ознайомитись із зустрічним позовом та підготувати свої заперечення.

18.05.2021 року від позивача надійшов відзив на зустрічний позов, в якому останній зазначав, що про договір дарування грошей від 15.06.2010 ОСОБА_1 дізнався в перше в рамках слухання даної справи. Більш того ОСОБА_1 стверджує, що кошти, зазначені в вказаному договорі дарування ніколи не використовувались для придбання квартири за адресою АДРЕСА_1 , йому не передавались, в сім`ї не зберігались і взагалі про їх існування ОСОБА_1 не знав. Також ОСОБА_1 ставить під сумнів реальність вказаного договору дарування, оскільки, йому відомо, що ОСОБА_6 не мав на той час фінансових джерел на формування такої суми. Так, передумовою укладання попереднього договору від 16.06.2010 № 42 про укладання в майбутньому договору про відступлення права вимоги стали тривалі перемовини мати ОСОБА_1 . ОСОБА_7 , яка ще в 2008 році звернулась до ТОВ «Виробничо-будівельна фірма МЖКбуд» з проханням допомогти їй купити квартиру в житловому АДРЕСА_4 , генеральним підрядником будівництва якого був «МЖКбуд», Таке звернення було обумовлено багаторічним професійним співробітництвом і «МЖКбуд» та бажанням допомогти родині свого сина, оскільки, та проживала в квартирі-студії на Позняках, в якій її онучка та син з невісткою не мали власних кімнат, також у сина, який багато працював архітектором, не було кабінету. Після звернення ОСОБА_7 у 2008 році розпочалися переговори між «МЖКбуд» та АТ ХК «Київміськбуд», в яких «МЖКбуд» фактично в інтересах ОСОБА_7 а уклав 20.05.2009 року договір купівлі-продажу майнових прав №16-383/К81 на квартиру з AT ХК «Київміськбуд». В подальшому дотримуючись усних домовленостей «МЖКбуд» запропонувало ОСОБА_7 викупити цю квартиру на пільгових умовах. Підписантом угоди ОСОБА_7 захотіла бачити родину свого сина, адже обдаровування своїх дітей, праця на їх користь, було її принциповою позицією.

16.06.2010 були проведені загальні збори учасників ТОВ «МЖКбуд» на яких було розглянуто заяву ОСОБА_8 (невістки ОСОБА_7 ) та ОСОБА_1 (сина ОСОБА_7 ) про відступлення майнових прав на квартиру АДРЕСА_5 . Загальні збори затвердили передачу квартири АДРЕСА_5 сім`ї ОСОБА_1 вказавши в якості набувача ОСОБА_9 лише з технічних підстав, адже її прізвище було першим у заяві, а окремих побажань саме хто повинен був бути стороною в договорі сім`я ОСОБА_10 не висловила, оскільки це була родинна покупка.

Зазначені факти підтверджуються листом ТОВ «Виробничо-будівельна фірма МЖКбуд» від 14.05.2021 № 14/05-21. Окрім того, позивач отримував кошти за розробку проектних робіт в сумі 15000,00 доларів США, а також в день сплати першого внеску за квартиру позивач отримав позику від ОСОБА_11

04.06.2021 року від ОСОБА_4 надійшов відзив на відзив на зустрічний позов. Так, відповідач за зустрічним позовом зазначала, що позивачем не було надано доказів фактичного отримання коштів за договором позики, а також їх сплати саме за майнові права на квартиру.

07.06.2021 року від представника позивача надійшло клопотання про витребування доказів.

Ухвалою суду від 07.06.2021 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 02.08.2021 року. За клопотанням позивача витребувано у ОСОБА_4 для огляду в судовому засіданні оригінал договору дарування грошових коштів, укладений 15.06.2010 року між нею та ОСОБА_6 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Побединською В.О., зареєстрований в реєстрі за № 2357 та оригінал акту приймання-передачі грошових коштів від 15.06.2010 року. Витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Побединської Вікторії Олександрівни засвідчену належним чином копію справи, сформовану за результатами посвідчення 15.06.2010 року договору дарування грошових коштів, укладеного 15.06.2010 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , зареєстрованого в реєстрі за № 2357. Витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Побединської Вікторії Олександрівни належним чином засвідчену копію реєстру нотаріальних дій, в якому міститься запис № 2357 про реєстрацію договору дарування грошових коштів, укладеного 15.06.2010 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

В судовому засіданні позивач за первісним позовом та його представник первісний позов підтримали та просили суд про його задоволення.

Представник відповідача за первісним позовом просила суд відмовити у його задоволенні. Зустрічний позов просила суд задовольнити.

Суд, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає що в задоволенні первісного позову слід відмовити, а зустрічний позов задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 29.04.2006 року, який було розірвано рішенням Дарницького районного суду м. Києва №753/4064/18 від 29.01.2019 року.

Під час перебування у шлюбі відповідачем було придбано, зокрема, нерухоме майно, а саме - квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 80,2 кв.м., що підтверджується свідоцтвом на право власності на нерухоме майно від 04.07.2014 року та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.07.2014, номер запису про право власності 6219351

За змістом статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; 3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно із статтею 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

За змістом статті 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Згідно із постановою Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 522/19610/15-ц, у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.

Із матеріалів справи вбачається, що спірну квартиру було набуто ОСОБА_4 під час перебування у шлюбі.

Згідно із довідкою ВБФ «МЖКБУД» АТ ХК «Київміськбуд» від 28.04.2011 року ОСОБА_4 повністю сплачені кошти в розмірі 1190450,87 грн. за відступлення майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки АТ ХК «Київміськбуд» від 10.06.2011 року, яка видана ОСОБА_4 в тому, що нею повністю сплачено майнові права на квартиру АДРЕСА_2 в сумі 1190450,87 грн., що складає 100% вартості майнових прав.

Також із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 було сплачено кошти за майнові права 18.06.2010 року в сумі 471 465,70 грн.; до 21.09.2010 року - 353 599,27 грн.; до 21.12.2010 року - 365385,90 грн., що підтверджується квитанціями до прибуткових касових ордерів №24, №34, №51, №52 від 18.06.2010 року, 21.09.2010 року та 21.12.2010 року.

Разом із тим, 15.06.2010 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було укладено договір дарування грошей, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Побединською В.О., зареєстрований в реєстрі за № 2357.

Оригінал договору досліджений в судовому засіданні.

Згідно з умовами вказаного договору, ОСОБА_6 подарував та передав ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 1190500,00 грн. з метою придбання ОСОБА_4 майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 .

Відповідно до акту приймання-передачі грошових коштів, кошти були передані ОСОБА_4 15.06.2010 року, перед укладенням договору та сплатою коштів за ним.

В подальшому, 16.06.2010 року між відповідачем та ТОВ «Виробничо-будівельна фірма «МЖКбуд» було укладено попередній договір №42 про укладання в майбутньому договору про відступлення права вимоги. Відповідно до умов вказаного договору сторони зобов`язуються до 31.12.2010 року укласти основний договір про відступлення права вимоги за договором купівлі-продажу майнових прав №16-383/К81 від 20.05.2009 на квартиру АДРЕСА_2 .

28.04.2011 року між відповідачем та ТОВ «Виробничо-будівельна фірма «МЖКбуд» було укладено договір №16-383/У-23 відповідно до якого товариством було відступлено право вимоги по договору купівлі-продажу майнових прав №16-383/К81 від 20.05.2009 року на квартиру АДРЕСА_2 .

В подальшому, право власності на квартиру АДРЕСА_1 було зареєстровано за ОСОБА_4 .

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що майнові права на квартиру були сплачені особисто ОСОБА_4 за її особисті кошти, отримані в дар, а тому квартира АДРЕСА_1 є її особистою приватною власністю.

Посилання позивача з приводу сплати ним коштів за квартиру, які були отримані ним в позику, судом відхиляються, оскільки в матеріалах справи відсутні докази фактичного отримання коштів в позику, а також її цільового використання саме на придбання майнових прав на вказану квартиру.

Сплата коштів, отриманих позивачем за виконані ним роботи в сумі 15000,00 доларів США, в рахунок придбання майнових прав на вказану квартиру також не знайшло свого підтвердження матеріалами справи.

Посилання позивача з приводу показань свідків, які могли б підтвердити оплату особисто позивачем коштів за квартиру судом не було взято до уваги, оскільки зі змісту абзацу другого частини першої статті 218 ЦК вбачається, що не може доводитися свідченням свідків не лише заперечення факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин, а й факт його вчинення, а також виконання зобов`язань, що виникли з правочину (постанова Верховного Суду від 12 листопада 2020 року у справі № 642/3198/19, п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»).

Також не підтверджено жодними доказами посилання позивача з приводу укладення договорів з приводу спірної квартири в інтересах матері позивача ОСОБА_7 .

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом із тим, в ході судового розгляду не знайшов підтвердження факт того, що спірна квартира є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За таких обставин суд приходить до висновку про відмову у задоволенні первісного позову в повному обсязі та необхідності задоволення зустрічного позову.

Керуючись ст. ст. 259, 263, 264, 265, 268, 272 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні первісного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя - відмовити повністю.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_4 право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Стягнути з зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі 11350,00 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін:

ОСОБА_1 : АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

ОСОБА_4 : АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 .

СУДДЯ М.А. РИБАК

Повний текст рішення суду складено: 06.08.2021 року.