КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа 355/145/20
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/3948/2021
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів

судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Болотова Є.В.,

суддів: Лапчевської О.Ф., Музичко С.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Баришівського районного суду Київської області від 02 грудня 2020 року, ухваленого під головуванням судді Коваленка К.В.,-

встановив:

У січні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду із названим позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушені умови кредитного договору, у зв`язку із чим виникла заборгованість, яка підлягає стягненню в судовому порядку.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 02 грудня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що матеріали справи не містять підтверджень укладення кредитного договору з відповідачем, видачі кредитних коштів. Крім того, позивачем не надано підписаних відповідачем Умов та Правил надання банківських послуг, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Також відсутні докази, які підтверджують суму наданого кредитного ліміту та видачу кредитної картки.

Проте повністю з такими висновками суду погодитися не можна.

Обґрунтовуючи пред`явлений позов, банк зазначив, що 02 серпня 2011 року ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг підписала заяву № б/н, згідно якої отримала кредит у розмірі 300 грн 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Крім того, банк вказав, що відповідач належним чином не виконала умов договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 05 грудня 2019 року становить 13 444 грн 55 коп., з яких:

- 6 244 грн 00 коп. - заборгованість за тілом кредита;

- 0 грн 00 коп. - заборгованість за нарахованими відсотками;

- 0 грн 00 коп. - заборгованість за простроченими відсотками;

- 948 грн 42 коп. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625:

- 5 135 грн 72 коп. - нарахована пеня;

- 500 грн 00 коп. - штраф (фіксована частина);

- 616 грн 41 коп. - штраф (процентна складова).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконанням зобов'язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата процентів за користування ним у строки, у розмірі та валюті, як це було визначено кредитним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. 1, ч. 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підтвердження позовних вимог банком надано анкету-заяву № б/н від 02 серпня 2011 року про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, розрахунок заборгованості за договором № б/н від 02 серпня 2011 року станом на 31 травня 2015 року, розрахунок заборгованості за договором № б/н від 02 серпня 2011 року станом на 30 вересня 2019 року, розрахунок заборгованості за договором № б/н від 02 серпня 2011 року станом на 05 грудня 2019 року, виписку за договором № б/н станом на 10 червня 2020 року, довідку про зміну умов кредитування, довідку про надання кредитних карток.

Так, у наведеній анкеті-заяві від 02 серпня 2011 року, підписаній сторонами, містяться анкетні дані відповідача, відмітка про бажання отримати платіжну картку Кредитка «Універсальна», бажаний ліміт вказаний 10 000 грн 00 коп.

При цьому відсутні умови про відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

У анкеті-заяві від 02 серпня 2011 року розмір процентної ставки не зазначений.

Наведені Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, Витяг з Тарифів обслуговування позичальником не підписані.

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови кредитування розумілавідповідач, була ознайомлена і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та Правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Матеріали справи не містять доказів досягнення сторонами домовленості щодо розміру процентів або встановлення сторонами у договорі обов'язку сплати пені та штрафів за порушення умов кредитного договору.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги про стягнення заборгованості за відсотками, пенею та штрафами є безпідставними.

Разом з тим, колегія суддів бере до уваги, що матеріали справи містять виписку за договором № б/н, з якої вбачається, що ОСОБА_1 користувалась карткою, періодично здійснювала поповнення картки. Відтак фактично отримані кошти відповідач зобов`язана повернути банку.

Отже, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за тілом кредита у розмірі 6 244 грн 00 коп., оскільки фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку не повернуті.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин справи, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду від 02 грудня 2020 року постановлено з неповним з`ясуванням обставин справи, з неправильним застосуванням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволенняпозовних вимог.

У порядку розподілу судових витрат, з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір, з врахуванням часткового задоволення позову, в розмірі 2 440 грн 42 коп. (за подання позову в розмірі 976 грн 17 коп., за подання апеляційної скарги в розмірі 1 464 грн 25 коп).

Оскільки в силу положень п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною, тому у відповідності до ч. 3 ст. 389 ЦПК України винесена постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 382 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Баришівського районного суду Київської області від 02 грудня 2020 року скасувати.

Ухвалити нове рішення.

Позов акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за тілом кредита № б/н від 02 серпня 2011 року в розмірі 6 244 грн 00 коп.

В задоволенні інших вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»судовий збір у розмірі 2 440 грн 42 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 01 квітня 2021 року.

Суддя-доповідач Є.В. Болотов

Судді: О.Ф. Лапчевська

С.Г. Музичко