Справа №718/1658/21
Провадження №2/718/394/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2021 року м. Кіцмань Чернівецька область

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі головуючого судді Мізюка В.М., секретаря Харабара А.О. провівши підготовче судове засідання у залі суду м. Кіцмань у справі за позовом ОСОБА_1 до територіальної громади Мамаївської сільської ради Стрілецько-Кутського старостинського округу про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на підставі договору дарування від 06.04.2021 року, укладений між позивачем та її батьком ОСОБА_2 та посвідчений приватним нотаріусом Кіцманського районного нотаріального округу Троянським В.М. їй на праві власності належать будівлі адміністративно-виробничого корпусу літ.А, загальною площею 82,60кв.м.; виробничого корпусу літ.В, загальною площею 421,60кв.м.; вбиральні літ.Г; будівля пилорами літ.Д, загальна площа 400,50кв.м.; навісу літ. Е; навісу літ. Ж; ворота 1; огорожа 2; башня 3, розташовані за адресою АДРЕСА_1 . Дані будівлі розміщені на земельній ділянці площею 0,6035га, кадастровий номер :05:002:0011, цільове призначення якої: 11.02 для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості.

Зазначає, що право власності на зазначені будівлі зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що стверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Вказує, що впродовж квітня-червня 2021 року нею на зазначеній земельній ділянці збудовано будівлю виробничого корпусу літ.З, загальною площею 70,20кв.м.; будівлю виробничого корпусу літ.К, загальною площею 97,20кв.м.; будівлю сушарки літ.Л, загальною площею 42,50кв.м.; будівлю пилорами літ.М., загальною площею 160,10кв.м.; будівлю складу літ.Н, загальною площею 32,20кв.м.; будівлю котельні літ.О, загальною площею 45,80кв.м.; вбиральню літ.П; вбиральню літ.Р .

Посилається на те, що зазначені будівлі були зведені без порушення архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних, протипожежних норм і правил, земельна ділянка забудована без порушення цільового використання, в будівництві відсутні істотні порушення будівельних норм і правил.

Крім цього, вказує на те, що рішенням виконавчого комітету Мамаївської сільської ради №302/6 від 16.06.2021р. відмовлено у прийнятті в експлуатацію самочинно побудованих будівель, оскільки сільська рада не наділена повноваженнями щодо прийняття будівель в експлуатацію, проте такі будівлі можуть бути прийняті в експлуатацію на підставі рішення суду про визнання права власності на будівлю та декларації про готовність будівлі до експлуатації, а тому їй рекомендовано звернутися до суду із відповідним позовом

Посилаючись на викладене, просить визнати за нею право власності на будівлю виробничого корпусу літ.З, загальною площею 70,20кв.м.; будівлю виробничого корпусу літ.К, загальною площею 97,20кв.м.; будівлю сушарки літ.Л, загальною площею 42,50кв.м.; будівлю пилорами літ.М., загальною площею 160,10кв.м.; будівлю складу літ.Н, загальною площею 32,20кв.м.; будівлю котельні літ.О, загальною площею 45,80кв.м.; вбиральню літ.П; вбиральню літ.Р , що розташовані по АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Кіцманського районного суду Чернівецької області від 09.07.2021 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку загального позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явилася, однак скерувала на адресу суду заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи без її участі.

Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, однак скерував на адресу суду заяву про визнання позовних вимог та про розгляд справи без участі представника сільської ради.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Частиною 3. ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Судом встановлено, що згідно договору дарування від 06.04.2021 року, укладений між позивачем та її батьком ОСОБА_2 та посвідчений приватним нотаріусом Кіцманського районного нотаріального округу Троянським В.М. їй на праві власності належать нежитлова будівля, деревообробний цех, що розташований за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 11-12), що підтверджується також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 251429177 від 06.04.2021 року (а.с.10).

Рішенням виконавчого комітету Мамаївської сільської ради №302/6 від 16.06.2021р. відмовлено у прийнятті в експлуатацію самочинно побудованих будівель, оскільки сільська рада не наділена повноваженнями щодо прийняття будівель в експлуатацію, проте такі будівлі можуть бути прийняті в експлуатацію на підставі рішення суду про визнання права власності на будівлю та декларації про готовність будівлі до експлуатації, а тому їй рекомендовано звернутися до суду із відповідним позовом.(а. с. 46)

Згідно Звіту про проведення технічного обстеження будівель на відповідність державним стандартам, будівельним нормам та правилам з пожежної безпеки і санітарному законодавству від 02.07.2021р. будівельні конструкції будівель виробничого корпусу літ.З, загальною площею 70,20кв.м.; виробничого корпусу літ.К, загальною площею 97,20кв.м.; сушарки літ.Л, загальною площею 42,50кв.м.; пилорами літ.М., загальною площею 160,10кв.м.; складу літ.Н, загальною площею 32,20кв.м.; котельні літ.О, загальною площею 45,80кв.м.; вбиральні літ.П; вбиральні літ.Р , що розташовані по АДРЕСА_1 знаходяться в задовільному стані, об`єкт придатний до експлуатації і не має перешкод для узаконення чи прийняття в експлуатацію.(а. с. 47-58)

Згідно технічного паспорта (схеми розташування будівель та споруд) на земельній ділянці по АДРЕСА_1 розміщені адміністративно-вироничий корпус літ.А; виробничо-побутовий корпус літ. Б; виробничий корпус літ.В, З, К; пилорама літ.Д, М; навіс літ.Е, Ж, С, Т, У, Ф; сушарка літ. Л; склад літ. Н; котельня літ.О; вбиральня літ.П, Р; огорожа літ.№1, 2, 4; водонапірна вежа №3; бункер №4.(а.с.16)

Згідно довідки-характеристики від 02.07.2021р., доданої до технічного паспорта будівлі виробничого корпусу літ.З, загальною площею 70,20кв.м.; виробничого корпусу літ.К, загальною площею 97,20кв.м.; сушарки літ.Л, загальною площею 42,50кв.м.; пилорами літ.М., загальною площею 160,10кв.м.; складу літ.Н, загальною площею 32,20кв.м.; котельні літ.О, загальною площею 45,80кв.м.; вбиральні літ.П; вбиральні літ.Р , що розташовані по АДРЕСА_1 збудовані в 2021 році, дозвільні документи на їх будівництво відсутні, тому відповідно до п.7 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» ці будівлі вважаються побудованими самочинно.(а.с.41)

Згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку вбачається, що в Державний земельний кадастр внесено відомості про земельну ділянку кадастровий номер :05:002:0011, площею 0,6035га, цільове призначення для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. Зазначена земельна ділянка перебувала в користуванні її батька ОСОБА_2 на підставі договору оренди земельної ділянки №2 від 13.01.2006р., укладеного між Стрілецько-Кутською сільською радою та ОСОБА_2 та після укладення договору дарування на її ім`я перейшла в її користування.(а.с.13)

Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення, з наведених нижче підстав.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 319 ЦК України власник, володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відносини пов`язані з набуттям права власності на новостворений (збудований) об`єкт нерухомого майна регулюються положеннями ЦК України, зокрема статтею 331, законодавством у сфері містобудування, а також Земельним кодексом України.

Відповідно до ч.2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту прийняття його до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до Закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно ч.ч.1,2,3,5 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п`ята).

Відповідно до п.9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» при розгляді справ зазначеної категорії судам слід мати на увазі, що відповідно до статті 26 Закону № 2780-XII «Про основи містобудування» спори з питань містобудування вирішуються радами, інспекціями державного будівельного архітектурного контролю у межах їх повноважень, а також судом відповідно до законодавства. За загальним правилом кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання. У зв`язку із цим звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Отже, вказана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес.

Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом цього права.

Отже, звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати про наявність спору про право.

Згідно з вимогами ст.ст.5, 18 Закону України «Про основи містобудування» будівництво нерухомого майна повинно вестись згідно із затвердженим у встановленому порядку проектом, закінчені будівництвом об`єкти підлягають прийняттю в експлуатацію в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Контроль за додержанням законодавства та містобудівної документації при забудові територій здійснюють виконавчі комітети сільських, селищних, міських рад. Вказані повноваження виконавчих комітетів місцевих рад передбачені ст.31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та ст. 14 Закону України «Про основи містобудування».

Згідно ч.ч. 5, 7 ст.34, ч. 8 ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» контроль за виконанням підготовчих та будівельних робіт здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю.

Виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Положення про державну архітектурно-будівельну інспекцію України», затвердженого постановою КМУ № 294 від 9 липня 2014 року, Порядку здійснення державного архітектурно - будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ №553 від 23 травня 2011 року, Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою КМУ від 13 квітня 2011 року №461, зі змінами, внесеними Постановою КМУ №750 від 08 вересня 2015 року» органом, який здійснює прийняття в експлуатаціюз акінчених будівництвом об`єктів, є Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю.

Орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає декларацію про готовність об`єкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації. Рішення про відмову у видачі сертифіката може бути розглянуто у порядку нагляду центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (без права видачі сертифіката), або оскаржено до суду.

Згідно пункту 10 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництв (об`єктів), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13 квітня 2011 року, зі змінами, внесеними постановою КМУ від 27.03.2019 року № 367 (далі - Порядок) у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта.

За вищенаведених обставин та норм права, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до територіальної громади Мамаївської сільської ради Стрілецько-Кутського старостинського округу про визнання права власності на спадкове майно, слід задовольнити.

Керуючись. ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-82, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , жителькою АДРЕСА_2 право власності на будівлю виробничого корпусу літ. З, загальною площею 70,20кв.м.; будівлю виробничого корпусу літ. К, загальною площею 97,20кв.м.; будівлю сушарки літ. Л, загальною площею 42,50кв.м.; будівлю пилорами літ. М., загальною площею 160,10кв.м.; будівлю складу літ. Н, загальною площею 32,20кв.м.; будівлю котельні літ. О, загальною площею 45,80кв.м.; вбиральню літ. П; вбиральню літ. Р , що розташовані по АДРЕСА_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: В.М.Мізюк