печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4105/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2021 р. Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Литвинової І. В.,

при секретарі судових засідань - Винник С. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» про заміну сторони виконавчого провадження у справі № 757/4105/14-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана заява ТОВ «ФК «Прайм Альянс» про заміну сторони стягувача з виконання судового рішення на підставі укладеного договору факторингу № 29/01/19-1 від 29 січня 2019 року з ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», з яким попередньо 27 серпня 2015 року укладено аналогічний правочин ПАТ «ВТБ Банк», договору про відступлення права вимоги (цесії), згідно з яким право грошової вимоги перейшло до заявника.

17 лютого 2021 року матеріали справи за позовом ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по кредитному договору передано судді з архіву суду.

23 березня 2021 року від стягувача на електронну пошту суду надійшли пояснення до заяви про заміну сторони виконавчого провадження, до яких додано копію договору про відступлення права вимоги № 270815нв від 27 серпня 2015 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» з копією платіжного доручення про оплату згідно з договором факторингу № 29/01/19-1 від 29 січня 2019 року.

За приписами частини першої статті 446 ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

У судове засідання, про яке повідомлені були належним чином, учасники розгляду не з`явилися, заяви з процесуальних питань або по суті не надходили від них до суду.

Згідно з частиною третьою ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 01 квітня 2014 року було задоволено позов ПАТ «ВТБ Банк» та з відповідача ОСОБА_1 стягнуто заборгованість по кредитному договору та судові витрати.

Відповідно до договору про відступлення права вимоги від 27 серпня 2015 року, ПАТ «ВТБ Банк» відступив ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» своє право вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором № R2В від 26 квітня 2012 року, укладеним між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 . З цього часу заявник набув статусу кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до боржника у виконавчому провадженні ОСОБА_1

02 серпня 2016 року ухвалою суду замінено сторону стягувача ПАТ «ВТБ Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія».

22 березня 2017 року ухвалою суду поновлено ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» строк для пред`явлення виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № R2В від 26 квітня 2012 року до виконання.

29 січня 2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «ФК «Прайм Альянс» укладено договір факторингу № 29/01/19-1 від 29 січня 2019 року, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором №R2В від 26 квітня 2012 року перейшло до ТОВ «ФК «Прайм Альянс».

Відповідно до частини першої ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до пункту 1 частини першої ст. 512 Цивільного кодексу України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Приписами частини першої ст. 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Частиною п`ятою ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Виходячи із результатів системного аналізу цих норм, зокрема пунктів 1, 2 частини першої статті 512 Цивільного кодексу України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі згідно з правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до судової практики Європейського суду судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у праві «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy), № 36813/97). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovak, № 2132/02 від 13 червня 2006 року, «Ліпісвіцька проти України», заява № 11944/05, рішення від 12 травня 2011 року).

Гарантоване особі у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд розповсюджує дію і на стадію виконання судового рішення. У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини нагадує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід`ємна частина «процесу» в розумінні статті 6 Конвенції («Іммобільяре Саффі» проти Італії», заява 22774/93, 28 липня 1999 року, § 63; «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, § 40).

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що наявні підстави, передбачені законом, для задоволення заяви та заміни сторони стягувача його правонаступником.

Керуючись ст.ст. 1-23, 352-355, 442, 446 Цивільного процесуального кодексу України, ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», суд,

УХВАЛИВ:

Суддя І. В. Литвинова