Справа №333/4152/21
Провадження №2/333/2975/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2021 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді Варнавської Л.О.,

за участю секретаря судового засідання - Христової Н.К.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Білоконєвої А.В.,

представника відповідача адвоката Хмарського Р.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до ОСОБА_2 в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на своє утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ОСОБА_1 23 років. Посилається на те, що рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.06.2017 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 були стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_1 у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 03.04.2017 року. 18 червня 2021 року ОСОБА_1 , виповнилось повні 18 років. Вона продовжила навчання в Відокремленому структурному підрозділу «Запорізький фаховий коледж комп`ютерних технологій Національного університету «Запорізька політехніка» за спеціальністю: «Автоматизація та комп`ютерно-інтегральні технології» на денному відділенні, форма навчання: безоплатне навчання. Навчання з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2022 року.

У зв`язку з академічною успішністю за результатами сесій, ОСОБА_1 за період з грудня 2020 року по травень 2021 року включно (за шість місяців) отримувала дохід у вигляді стипендії на загальну суму 7 551, 82 грн. Отриманий дохід у вигляді стипендії менший фактичного розміру прожиткового мінімуму на одну особу в розрахунку на місяць.

Стипендії не вистачає для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

ОСОБА_1 продовжує перебувати на утриманні та проживає з матір`ю ОСОБА_3 та не має змоги влаштуватись на роботу, у зв`язку з денною формою навчання та необхідності виконувати домашні завдання, самостійної підготовки до практичних та семінарських занять, виконання письмових, практичних робіт, в тому числі рефератів, курсових робіт, щоб самостійно отримувати заробіток і у зв`язку з вищенаведеним потребує матеріальної допомоги.

ОСОБА_3 працює військовослужбовцем за контрактом у Військовій частині № НОМЕР_1 , займає посаду кухар, її дохід за період 01.12.2020 року по 31.05.2021 року становить 73116,98 грн.

Відповідач ОСОБА_2 , є пенсіонером та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області, крім того працює судовим експертом в Запорізькому науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Батько інших аліментних зобов`язань не має та за матеріальним станом може надавати їй матеріальну допомогу, однак добровільно цього не робить.
Вважає, що стягнення аліментів з відповідача на її користь в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу (заробітку), буде достатнім розміром матеріальної допомоги від батька повнолітній дитині у зв`язку з продовженням мною навчання.
Ухвалою від 22.06.2021 року суддя прийняла позовну заяву до розгляду та відкрила провадження у справі, а також відповідно до ст. 274 ЦПК України вирішила розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження.
19.07.2021 року на адресу суду представником відповідача надана відзив на позовну заяву, відповідно до якого позов визнає частково, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дитини у розмірі 1/8 частини заробітку щомісячно, починаючи від пред`явлення позову і до закінчення навчання дитини, але не більше як досягнення нею 23 років. В обґрунтування зазначив, що відповідач ОСОБА_2 має двох повнолітніх доньок, у тому числі молодшу доньку - ОСОБА_1 , яка виступає Позивачкою у цій справі. Відповідач ніколи не відмовлявся від добровільного надання матеріальної підтримки своїм дітям. Щодо надання матеріальної допомоги Позивачці, Відповідач визнає, що позивачка проживає окремо від нього і до моменту настання її повноліття він добросовісно сплачував аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів свого заробітку (доходу), включаючи заробітну плату і пенсію, і будь-якої заборгованості зі сплати аліментів не має. Відповідач, як батько, підтримує рішення Позивачки продовжити навчання у вищому навчальному закладі та радіє її успіхам у навчанні і готовий надалі її підтримувати.

Проте, відповідач ОСОБА_2 хворіє на гіпертонічну хворобу 1 ступеню та ряд інших захворювань - внаслідок якої у 2010 році вимушений був звільнитись з військової служби за станом здоров`я.

10 травня 2021 року Відповідач переніс ішемічний інсульт, внаслідок якого вимушений в період з 04 червня по 03 липня 2021 року був проходити курс стаціонарного та амбулаторного лікування.

Відповідач на період хвороби вимушений був витрачати значні кошти на своє лікування і відновлення працездатності, що підтверджується відповідними квитанціями

Також відповідач має хворого батька - ОСОБА_4 , 1950 року народження, у якого відповідач залишився єдиним сином, якій зобов`язаний надавати йому допомогу, у тому числі на лікування. З березня 2021 року у ОСОБА_4 діагностовано онкологічне і захворювання «рак передміхурової залози», «адеокарциома простати», у зв`язку з чим Відповідач своїми силами і за власний кошт забезпечує діагностику і лікування свого батька.

Додатково відповідач зазначає, що квартира, у якій проживає позивачка і її мати ОСОБА_3 (квартира АДРЕСА_1 ) належить відповідачу на праві приватної власності, тобто останній забезпечив Позивачку житлом у повному обсязі, а вона лише несе частину поточних витрат на сплату комунальних послуг, які фактично споживає.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Білоконєва А.В. позов підтримали з підстав викладених у позові. Представником позивача додатково було надано пояснення на відзив, згідно яких остання зазначила, що при винесені рішення суду у 2017 році про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, судом було враховано захворювання відповідача яке у нього було виявлено у 2010 році. Щодо перенесеного ішемічного інсульту та хвороби батька відповідача зазначає, що відповідачем не надано жодного доказу про надання матеріальної допомоги батьку та про те, що він взагалі потребує матеріальної допомоги, та те, що саме відповідач несе матеріальні витрати на утримання та лікування свого батька.

Крім того зазначила, що дохід відповідача ОСОБА_2 значно перевищує мінімальний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та який є більшим у два рази ніж дохід мати позивача ОСОБА_3 , тому посилання відповідача на погіршення матеріального становища не заслуговують уваги, оскільки єдиними доказами витрат були надані квитанції на лікування саме відповідача на суму 4791,20 грн. Відповідач разом зі своєю новою дружиною перебував у травні-червні місяці на відпочинку у Єгипті, що зовсім не свідчить про погіршення матеріального стану.

Позивач отримує стипендію, про те її розмір значно менший від розміру прожиткового мінімуму визначений для працездатної особи.

Також не відповідає дійсності і посилання відповідача на те, що він забезпечив сою дитину та колишню дружину житлом, оскільки квартира де останні проживають була придбана у шлюбі та за спільні кошти ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Таким чином вказана квартира є спільною сумісною власністю.

На підставі викладеного вважають, що саме ј частина стягуваних аліментів з відповідача буде достатнім розміром допомоги для повнолітньої дитини.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з?явився, його інтереси представляв адвокат Хмарський Р.Б., який зазначив про визнання позову частково. Додатково пояснив, що відповідач повністю виконував обов`язок щодо утримання своєї неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , підтвердженням чого є постанова про закінчення виконавчого провадження про стягнення аліментів. Відповідач має два джерела доходу. Один з яких працює вибухотехніком. Зазначена професія потребує концентрації та щільних нервів. І те, що відповідач наразі може отримати інвалідність у зв`язку із захворюванням може суттєво сказатись на його працездатності. Відповідач не відпочивав в Єгипті в травні-червні, як зазначає представник позивача. Стосовно батька відповідача ОСОБА_5 зазначив, що останній проживає в іншому місті, і про хворобу свого дідуся ОСОБА_1 обізнана. Його забезпечує відповідач ОСОБА_2 всім необхідним, і матеріальним ресурсом і супроводом.

Вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до копії рішення суду № 333/1829/17 від 22.06.2017 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу боржника, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.04.2017 року і до досягнення дитиною повноліття.
ОСОБА_1 наразі є повнолітньою, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.9)
ОСОБА_1 навчається на денному відділенні ВСП «Запорізький фаховий коледж комп`ютерних технологій Національного університету «Запорізька політехніка» за спеціальністю «Автоматизація та комп`ютерно-інтегральні технології» на денному відділенні, форма навчання: безоплатне навчання. Навчання з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2022 року (а.с. 20).

Відповідно до довідки про доходи № 41 від 09.06.2021 року ОСОБА_1 отримує стипендію, розмір доходу у період з грудня 2020 року по травень 2021 року становить 7551,82 грн. (а.с.21).

ОСОБА_1 проживає разом із матір`ю ОСОБА_3 та перебуває на її утриманні (а.с.8).
Відповідно до вимог ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітній син чи донька продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років.
Згідно зі ст.198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.
Стягнення аліментів на дітей, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198,199 Сімейного кодексу України, здійснюється у судовому порядку за новою позовною заявою.
Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд Як зазначено в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дочку, сина з одного з батьків суд повинен взяти до уваги можливість надання утримання й другим із батьків і врахувати стан здоров`я та матеріальне становище як дочки (сина), так і платника аліментів, інших дітей чи непрацездатних батьків, дружини, дітей та інші обставини, що мають істотне значення (ст. ст.182,200 СК України).
Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із можливістю батьків надавати таку матеріальну допомогу.
Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

З аналізу наведених норм необхідно дійти висновку, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.
Як встановлено судом, батько дитини ОСОБА_2 не заперечує проти утримання своєї повнолітньої дитини та вважає достатнім визначенням розміру аліментів саме 1/8 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ОСОБА_1 23 років.

ОСОБА_2 є пенсіонером та працює судовим експертом у Запорізькому НДЕКЦ МВС.

Дохід ОСОБА_2 за основним місцем роботи за період з січня 2021 року по 30 червня 2021 року становить 123434,72 грн. Отримана пенсія за вказаний період становить 32301,36 грн. Тобто, щомісячний дохід відповідача складає майже 26000 грн. на місяць.

Крім того судом встановлено, та підтверджено матеріалами справи, що відповідач ОСОБА_2 хворіє на гіпертонічну хворобу 1 ступеню, 10 травня 2021 року переніс ішемічний інсульт, внаслідок якого перебував на лікуванні в період з 04 червня по 03 липня 2021 року. Також відповідач має батька - ОСОБА_4 , 1950 року народження, який має онкологічне захворювання.

Водночас, судом приймається до уваги те, що мати ОСОБА_1 ОСОБА_3 працює кухарем у військовій частині НОМЕР_1 , її дохід за період з грудня 2020 року по травень 2021 року становить 73116,98 грн.(а.с.22). Та те, що мати позивача також потребує додаткових витрат за станом здоров`я, що підтверджено випискою епікризом із медичної картки стаціонарного хворого № 1280 виданої 15.03.2021 року Хірургічним відділенням патології молочної залози КНП «ЗРПЦ» ЗОР (а.с.23).
При визначенні розміру аліментів суд також врахував, що прожитковий мінімуму для працездатних осіб на час розгляду справи складає 2379 грн.

1/8 частина від суми щомісячного доходу відповідача складає 3250 грн., що перевищує прожитковий мінімум для працездатних осіб.

Таким чином, виходячи з принципу справедливості та розумності, приймаючи до уваги принцип рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, виходячи із встановленого обоюдного обов`язку батьків на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчатися і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, встановивши матеріальний стан позивача та потребу останньої в отриманні такої допомоги, та можливість відповідача її надавати, суд вважає доцільним визначити розмір аліментів для утримання ОСОБА_1 в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, що буде, на думку суду, забезпечувати, з врахуванням допомоги, отримуваної від матері, та власного доходу стипендії, потреби позивача, пов`язані з продовженням нею навчання після досягнення повноліття.
Визначення аліментів у такому розмірі не буде порушувати основні соціальні гарантії, закріплені Конституцією України та законами України (зокрема, Законом України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії" від 05.10.2000 N 2017-III, Законом України «Про прожитковий мінімум" від 15.07.1999 N 966-XIV), що включають право відповідача на достатній життєвий рівень для себе не нижчий прожиткового мінімуму.
Враховуючи, що позивачці 18.06.2021 року виповнилось 18 років, саме в цей день вона звернулась до суду, то стягнення аліментів слід присудити з наступного дня, оскільки за 18.06.2021 року аліменти на утримання позивачки, як неповнолітньої дитини стягувались на підставі рішення суду № 333/1829/17 від 22.06.2017 року.
Оскільки позивач по даній категорії справ звільнений від сплати судового збору при подачі позову, то відповідно до приписів ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 908 грн.
Керуючись ст.ст.10-13, 77-80, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , є пенсіонером, працює судовим експертом у Запорізькому НДЕКЦ МВС () на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/8 частини його доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 19.06.2021 року, на період навчання, але не більше ніж до досягнення ОСОБА_1 двадцяти трьох років, в решті позову - відмовити.

Рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в сумі 908 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького Апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 04.08.2021 року

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Л.О. Варнавська