Провадження № 2/761/2939/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Притула Н.Г., розглянувши в м.Києві в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

19.08.2020 року до суду надійшла зазначена позовна заява.

В позовній заяві позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача 24 667,55 грн. матеріальної шкоди, пов`язаної з проведенням ремонту пошкодженого автомобіля «Тойота», державний номер НОМЕР_1 .

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.02.2019 року сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Тойота» державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності позивачу.

Як зазначає позивач, дорожньо-транспортна пригода сталася з вини ОСОБА_2 , яка постановою Святошинського районного суду м.Києва від 21 березня 2019 року визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Позивач зазначає, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ «ПЗУ Україна» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, поліс №ЕР.153981145 від 26.09.2018 року. Позивач зазначає, що ПрАТ «ПЗУ Україна» було своєчасно повідомлено про дорожньо-транспортну пригоду, позивач подав заяву про виплату страхового відшкодування, надав рахунок-фактуру та ремонтну калькуляцію згідно з якими вартість ремонту (ремонтно-відновлювальних робіт) автомобіля становить 43 835,24 грн.

Крім того, представник відповідача оглянув пошкоджений автомобіль позивача та 17.05.2019 року відповідачем здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 15 708,04 грн., яке перераховане на рахунок СТО.

Представник позивача зазначає в позові, що вказаного відшкодування не достатньо для відновлення пошкодженого транспортного засобу, що належить на праві власності позивачу.

Позивач звертався до відповідача із претензією про повну сплату страхового відшкодування, проте йому відмовлено в цьому.

Позивач був вимушений доплатити за ремонт автомобіля 28 126,21 грн., однак платником було зазначено саме страхову компанію, оскільки перший платіж був зроблений саме від їх імені.

Потім, 29.04.2020 року страховою компанією було сплачено ще 1 459,65 грн. та 24.07.2019 року ОСОБА_2 було сплачено 2 000,00 грн.

Ухвалою суду від 25.08.2020 року відрите провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Сторони не звертались до суду з клопотанням про слухання справи з викликом сторін.

12.11.2020 року до суду надійшов відзив на заявлені вимоги в яких представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог на тій підставі, що на виконання вимог законодавства, протягом 10 днів з дня отримання повідомлення про страховий випадок, за замовленням ПрАТ СК «ПЗУ Україна» експертом (оцінювачем) 15.02.2019 року проведено огляд транспортного засобу «Тойота» державний номерний знак НОМЕР_1 . Під час огляду транспортного засобу був присутній позивач, який засвідчив складений протокол своїм підписом. На підставі проведеного огляду, за замовленням відповідача проведено оцінку пошкодженого майна. Відповідно до Звіту, вартість збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу «Тойота» державний номерний знак НОМЕР_1 станом на дату оцінки становить 19 167,69 грн., включаючи ПДВ на запасні частини. На підставі Звіту здійснено розрахунок страхового відшкодування, який за мінусом ПДВ в сумі 1 459,65 грн. та франшизи в сумі 2 000,00 грн. становить 15 708,04 грн. Вказана сума була перерахована на рахунок ТОВ «Автосаміт на Столичному». У подальшому було здійснено доплату у сумі ПДВ, а саме: 1 459,65 грн. Представник зауважує, що виплату страхового відшкодування було здійснено у відповідності до діючого законодавства. Як зазначено у відзиві, пункт 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає право Страховика здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір і спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки. В той же час між сторонами не досягнуто згоди про розмір і спосіб здійснення страхового відшкодування, тому Страховиком замовлено проведення оцінки для визначення розміру страхового відшкодування. Нормами Закону не передбачено здійснення виплати страхового відшкодування на підставі рахунків осіб, які надають послуги з ремонту транспортних засобів. У відзиві зауважено, що позивачем не надано жодного доказу спростування висновків експерта, зроблених у Звіті. Позивачем не обгрунтовано та не доведено необхідність взяття судом до уваги саме поданого ним рахунку. Поданий позивачем рахунок не може слугувати підтвердженням розміру збитків. Позивачем не надано доказів сплати коштів за рахунком.

Також представник, як вбачається у відзиві, визнає ту обставину, що цивільна відповідальність власника транспортного засобу «Тойота» державний номерний знак НОМЕР_1 застрахований згідно з полісом цивільної відповідальності та встановлена франшиза в сумі 2 000,00 грн.

Відповідь на відзив до суду не надходила.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов`язок доказування покладений на сторони.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, врахувавши відзив відповідача, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 10 лютого 2019 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участі автомобілів «Тойота» державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить на праві власності позивачу та автомобілем «Сузукі», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 .

Постановою Святошинського районного суду м.Києва від 21 березня 2019 року (справа №759/3680/19) ОСОБА_2 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу.

Як зазначено в постанові суду, 10.02.2019 року приблизно о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Сузукі», державний номерний знак НОМЕР_2 , на пр. Ак. Корольова, 8 в м. Києві, виїжджаючи зі стоянки, не була уважна, не врахувала дорожньої обстановки, не дотрималась безпечного бокового інтервалу та скоїла наїзд на припаркований автомобіль «Тойота», державний номерний знак НОМЕР_1 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, чим ОСОБА_2 порушила п.п. 2.3б, 13.1 ПДР України та вчинила правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП (https://reyestr.court.gov.ua/Review/80674110).

В той же час позивач не надав суду зазначену постанову суду.

Відповідно до полісу №ЕР.153981145 від 26.09.2018 року цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Тойота» державний номерний знак НОМЕР_1 , застрахована в ПрАТ «ПЗУ Україна». Полісом встановлена франшиза в розмірі 2 000,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, уповноваженим представником відповідача в присутності позивача було оглянуто пошкоджений автомобіль «Тойота» державний номерний знак НОМЕР_1 та 15.02.2019 року складено протокол технічного огляду. Позивач як вбачається, підписав протокол без будь-яких зауважень.

За результатами проведеного огляду, 25.02.2019 року оцінювачем ОСОБА_3 був складений Звіт №SОS_-684 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу та визначено, що вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Тойота» державний номерний знак НОМЕР_1 внаслідок його пошкодження, за станом на дату оцінки, становить 19 167,69 грн. (включаючи ПДВ на запасні частини).

Листом від 10.10.2019 року відповідач надав уповноваженому представнику позивача в тому числі завірену копію зазначеного Звіту.

Проте суду не надано доказів отримання представником позивача вказаного листа.

В той же час, як вбачається з матеріалів справи, було здійснено відновлення автомобіля «Тойота» державний номерний знак НОМЕР_1 Товариством з обмеженою відповідальністю «Автосаміт на Столичному» на підтвердження чого позивач надав копію акту виконаних робіт від 27.06.2019 року на суму 42 063,44 грн. та акт виконаних робіт від 12.07.2019 року на суму 1 771,80 грн., тобто загальна вартість робіт становить 43 835,24 грн.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, відповідач визнав випадок страховим та 17.05.2019 року на виконання власних зобов`язань сплатив 15 708,04 грн. на рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «Автосаміт на Столичному».

27.06.2019 року на підставі рахунків-фактур сплачено ОСОБА_1 за ремонт та технічне обслуговування 13 127,21 грн. та 14 999,99 грн. На підтвердження сплати вказаних сум саме позивачем, до матеріалів справи надано лист Товариства з обмеженою відповідальністю «Автосаміт на Столичному» №49/2020 від 30.01.2020 року.

Крім того, 24.07.2019 року на рахунок позивача ОСОБА_4 була сплачена франшиза в сумі 2 000,00 грн. та 29.04.2020 року відповідач сплатив на рахунок позивача 1 459,65 грн. страхового відшкодування.

Отже, загальна сума яку отримав позивач на відшкодування шкоди становить 19 167,69 грн.

Однак позивач зазначає, що страхова компанія має в повному обсязі відшкодувати спричинені йому збитки в сумі 24 667,55 грн. (43 835,24 грн. - 19 167,69 грн.).

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Згідно із статтею 1 зазначеного Закону, забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

За положеннями статті 3 зазначеного Закону, обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Стаття 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Крім того, у відповідності до положень статті 29 зазначеного Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у зобов`язанні у межах суми страхового відшкодування - виступає страховик завдавача шкоди.

Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує: страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком замість завдавача шкоди. За умов, передбачених у ст. 38 вказаного Закону та ст. 1191 ЦК України, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Отже, уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик, на випадок виникнення деліктного зобов`язання, бере на себе виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди, в межах суми страхового відшкодування.

Згідно ст. 33-1.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальник, інша особа, відповідальність якої застрахована, водій транспортного засобу, причетного до дорожньо-транспортної пригоди, особа, яка має право на отримання відшкодування (потерпілий), зобов`язані сприяти страховику та МТСБУ в розслідуванні причин та обставин дорожньо-транспортної пригоди, а саме: надати для огляду належний їй транспортний засіб або інше пошкоджене майно, повідомити страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) про всі відомі їй обставини та надати для огляду та копіювання наявні у неї документи щодо цієї дорожньо-транспортної пригоди протягом семи робочих днів з дня отримання нею відповідної інформації або документа. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати ці дії, вони мають підтвердити це документально.

Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків (ст.ст. 34.1, 34.2. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до ст. 33.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів).

Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов`язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.

Так, як вбачається з матеріалів справи, огляд транспортного засобу страховиком відбувся в строк передбачений законом.

В той же час, стаття 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна;

у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

В той же час судом не встановлено, що сторони досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування.

Тобто вбачається, що в даному випадку, відповідач з дотриманням вимог ст.ст. 22, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснив виплату страхового відшкодування.

Позивач при зверненні до суду з позовом не обгрунтував свою незгоду із розміром страхового відшкодування, яке було визначене відповідачем на підставі Звіту а також не звертався до суду з клопотанням про призначення експертизи.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи предмет та підстави позову, заявлені вимоги, суд дійшов висновку, про відмову у задоволенні позовних вимог так як відповідачем здійснено виплату страхового відшкодування у відповідності до вимог діючого законодавства та Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачає обов`язку відповідача сплачувати страхове відшкодування на підставі рахунків осіб, які надають послуги з ремонту транспортних засобів.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.77-81, 264, 265, 354 ЦПК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «ПЗУ Україна», третя особа: ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо - транспортної пригоди - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Н.Г. Притула