Справа №359/5817/20
Провадження №2-во/359/25/2021
УХВАЛА

26 березня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

за участю секретаря судового засідання Шеремет А.І.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні заяву акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про виправлення описки в рішенні суду у цивільній справі за позовом акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, а також виправлення помилки у виконавчому документі,

встановив:

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 9 жовтня 2020 року з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» був стягнутий борг за кредитним договором в розмірі 21639 гривень 3 копійок та витрати на оплату судового збору в розмірі 974 гривень 91 копійки.

10 листопада 2020 року вказане судове рішення набрало законної сили.

15 січня 2021 року Бориспільський міськрайонний суд видав виконавчий лист №359/5817/20, №2/2360/2020 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приват-банк» боргу за кредитним договором в розмірі 21639 гривень 3 копійок та витрат на оплату судового збору в розмірі 974 гривень 91 копійки.

Відповідно до ч.1 ст.269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.19 постанови №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Згідно з ч.1 ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.2 ЦПК України однією з основних засад (одним з принципів) цивільного судочинства є верховенство права.

Згідно з ч.4 ст.10 ЦПК України верховенство права полягає у тому, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в пілотному рішенні «Іванов проти України», право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, якби національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції»). Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок (рішення у справі «Іммобільяре Саффі» проти Італії»). Необґрунтована затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення становить порушення Конвенції (рішення у справі «Бурдов проти Росії»).

Встановлено, що в резолютивній частині рішення суду та у виконавчому листі зазначено про відсутність відомостей про ідентифікаційний номер ОСОБА_1 . Однак зі змісту анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.21) вбачається, що відповідачу був присвоєний ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 . Ці обставини свідчать про те, що в судовому рішенні та у виконавчому документі допущена описка, яка перешкоджає виконанню рішення суду.

Відмова у виправленні помилки в судовому рішенні та у виконавчому документі призведе до невиконання рішення суду на шкоду АТ КБ «Приватбанк». У такий спосіб буде порушено право стягувача на справедливий суд, гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на це суд вважає, що описку, допущену в рішенніБориспільського міськ-районного суду від 9 жовтня 2020 року, та у виданому на підставі нього виконавчому листі належить виправити та зазначити в цих документах відомості про ідентифікаційний номер ОСОБА_1 .

Керуючись п.1 ч.1, ч.2 ст.258, ч.4-ч.5 ст.259, ст.260 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» задовольнити.

Виправити описку, допущену в резолютивній частині рішенняБориспільського міськрайонного суду від 9 жовтня 2020 року у цивільній справі за позовом акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

П`ятий абзац резолютивної частини судового рішення викласти в такій редакції:

«Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 12 лютого 1998 року Бориспільським МРВ ГУ МВС України в Київській області, адреса проживання: АДРЕСА_1 ».

Виправити помилку, допущену у виконавчому листі №359/5817/20, №2/2360/2020, виданому 15 січня 2021 року Бориспільським міськрайонним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» боргу за кредитним договором в розмірі 21639 гривень 3 копійок та витрат на оплату судового збору в розмірі 974 гривень 91 копійки.

Вказати у виконавчому документі ідентифікаційний номер ОСОБА_1 НОМЕР_1 .

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня оголошення судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець