Справа № 589/4464/20
Провадження № 2/589/554/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2021 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Курбанової А.Р.,

за участю секретаря судового засідання Нагорної Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

11 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка реєстраційної служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 351 від 09 вересня 2014 року, а також стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі 2500 грн, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги в частині розірвання шлюбу мотивувала фактичним припиненням шлюбних відносин, відсутністю спільного з відповідачем господарства, почуттів любові, взаємоповаги та взаєморозуміння. Вимоги позову щодо стягнення аліментів обгрунтовані тим, що неповнолітня дитина ОСОБА_3 , батьками якої є сторони у справі, проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач (батько) не надає матеріальної допомоги на утримання сина, хоча має можливість таку допомогу надавати.

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що у змозі сплачувати аліменти лише в розмірі 1500 грн. щомісячно, адже не працює та не має стабільного джерела доходів, а також має боргові зобов`язання та допомагає непрацездатній матері. Вимоги позову щодо розірвання шлюбу визнав. Також просив розглянути справу без його участі.

У свою чергу, позивач відповіді на відзив не надала. У позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Позивач та відповідач перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 09 вересня 2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка реєстраційної служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 351 від 09 вересня 2014 року /а.с. 6/ та визнається відповідачем.

З копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 вбачається, що сторони у справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 7/. З письмових пояснень сторін, викладених у заявах по суті справи, встановлено, що дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні.

Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає. Доказів, спростовуючих викладене, відповідачем суду не надано.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України від 10 січня 2002 року №2947-ІІІ (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з нормою ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. При цьому, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч.2 ст.112 СК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Беручи до уваги те, що відповідач визнає позов в цій частині вимог, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону (у тому числі і нормі ч. 2 ст. 110 СК України) та не порушує прав інших осіб, а відтак у суду є всі підстави для задоволення вимог про розірвання шлюбу між сторонами.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частинами 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27.02.1991 держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Керуючись положеннями ч. 3 ст. 181, ст. 184 СК України, суд погоджується зі способом визначення аліментів у твердій грошовій сумі, обраним позивачем.

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вказане положення підлягає застосуванню незалежно від способу стягнення аліментів: в частці від доходу чи в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються з дня пред`явлення позову.

При визначенні величини аліментного платежу суд враховує відповідно до ст. 182 СК України матеріальне становище відповідача, який не працює на даний час, однак перебуває в працездатному віці, хоча й обтяжений турботами щодо надання допомоги непрацездатній матері, проте будучи батьком неповнолітнього ОСОБА_3 також зобов`язаний утримувати його до повноліття.

З огляду на викладене, з урахуванням принципу розумності, співмірності, забезпечення достатніх потреб дитини, дійсної участі батьків у її утриманні, суд дійшов висновку, що на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання дитини в розмірі 1500 грн., що є достатнім, співмірним і можливим як для платника, так і для отримувача аліментів. Спроможність відповідача сплачувати аліменти у вказаному в позові розмірі позивачем не доведено.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають частковому задоволенню у вказаному вище розмірі.

Вирішуючи питання щодо судових витрат в справі, суд відповідно до ст. 141 ЦПК України вважає правомірним покласти на відповідача понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору за вимогу про розірвання шлюбу, а також з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. за вимогу про стягнення аліментів, від оплати якого позивача звільнено п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 24, 105, 110, 112, 180- 182, 184, 191 СК України, ст.ст. 13, 76-81, 141, 206, 223, 258, 259, 263-268, ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 / та ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 /, зареєстрований 09 вересня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка реєстраційної служби Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 351.

Стягнути з ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 / на користь ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 / аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот грн. 00 коп.) щомісячно, починаючи стягнення з 11.12.2020 р. та до досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в цій частині у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 / на користь ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 / судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 / на користь держави судові витрати зі сплати судового збору в сумі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області А.Р.Курбанова