Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"26" березня 2021 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Пустовойт Т. В., за участю секретаря судового засідання Родіної Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню,-

У С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позову зазначив, що 14.12.2013 року між ним та ПАТ «Дельта Банк» було укладено кредитний договір на підставі заяви №009-04079-141213. В період дії кредитного договору позивач здійснював платежі, відтак, за період з 21.06.2014 року по 13.05.2015 року ним сплачено 4611,40 грн. Згодом, з невідомих позивачеві підстав, право вимоги боргу від ПАТ «Дельта Банк» перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Аланд». 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. вчинено виконавчий напис №26984 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд» заборгованості у розмірі 20510,23 грн. 27.10.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. на підставі вищевказаного виконавчого напису відкрите виконавче провадження №63420845, а також винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 06.11.2020 року. Постанову про відкриття виконавчого провадження позивач не отримував, оскільки, як з`ясувалось пізніше, її направлялось за адресою - АДРЕСА_1 , за якою останній ніколи не був зареєстрований. Позивач вважає, що зазначений виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки його вчинено нотаріусом з порушенням законодавства, зокрема, з порушенням строків позовної давності, а заборгованість за кредитом є спірною, при цьому у позивача виникли кредитні правовідносини не з відповідачем, а з ПАТ «Дельта Банк».

Позивач, а також його представники Калініна-Заєць Ю.М., яка діє на підставі довіреності від 13.01.2021 року, та Чоп`як В.М., який діє на підставі договору про надання правничої допомоги від 11.12.2020 року, у судове засідання не з`явилися, надали суду відповідні заяви про розгляд справи у їх відсутності, просили задовольнити позов з підстав викладених у ньому, не заперечували проти винесення по справі заочного рішення.

Представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Аланд» в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив, представник відповідача не надав.

Третя особа приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином в установленому законом порядку.

Ухвалою суду від 26.03.2021 року ухвалено провести заочний розгляд справи вказаної справи, оскільки представник відповідача, будучи неодноразово належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав, в той же час позивачка не заперечувала проти заочного вирішення справи.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилось у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши надані сторонами по справі докази, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Згідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Згідно із ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Також, у відповідності до положень статей 55, 124 Конституції України та статті ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що між сторонами у справі виникли правовідносини з приводу кредитних зобов`язань.

Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, 08.09.2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. був вчинений виконавчий напис та зареєстрований в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій за №26984, за яким у безспірному порядку стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд» заборгованість у розмірі 17782,03 грн. (прострочена заборгованість за сумою кредиту - 12830,52 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 4951,51 грн.), а також плату за вчинення виконавчого напису - 500,00 грн., загальна сума, що підлягає стягненню - 18282,03 грн.

На підставі вищевказаного виконавчого напису, приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А., відкрите виконавче провадження №63420845 від 27.10.2020 року, відрахування проводиться за місцем робити ОСОБА_1 - ТОВ «Метінвест - Маріупольський ремонтно-механічний завод».

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст.18 ЦК України, ст.87 Закону України «Про нотаріат»).

Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченою угодою, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються, зокрема, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Пунктом 3 пп.2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця.

Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року (п.п.3.1 п.3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку).

У відповідності до підп.2.1. п.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника-фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо.

Заява може містити також іншу інформацію необхідну для вчинення виконавчого напису.

У матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що при вчиненні напису нотаріус отримував від банку та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, зазначені у написі є безспірними. Розрахунок боргу зазначений у виконавчому написі щодо наявності грошового зобов`язання позивача за тілом кредиту є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків стягувача та не може відображати правові підстави для стягнення відповідних сум та слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог банку до позивача.

За таких обставин підлягає перевірці питання щодо стягнення з боржника за кредитним договором, а сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 23.01.2018 року по справі №310/9293/15.

Наведене свідчить про надання фінансовою компанією неповної інформації та документів приватному нотаріусу, що має наслідком порушення при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису п.2 ч.1 ст.49 Закону України «Про нотаріат» та п.1 Глави 13 Порядку № 296/5, згідно з яким на нотаріуса покладається обов`язок відмовити у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

При цьому судом встановлено, що листування з приводу стягнення заборгованості спрямовувалось на адресу - АДРЕСА_1 , за якою нібито фактично проживає ОСОБА_1 , при цьому місцем реєстрації позивача, згідно відповідних відміток у паспорті громадянина України, є АДРЕСА_2 . Відомостей про отримання вказаних відправлень суду надано не було, що позбавило останнього права заперечити проти вчинення виконавчого напису та подати нотаріусу докази на підтвердження своїх доводів.

Ураховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи позов ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача, понесених ним судових витрат на сплату професійної правничої допомоги, суд виходить з наступного.

Право на правову допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 15 ЦПК України.

За приписами статей 133, 137 ЦПК України, витрати на правову допомогу відносяться до судових витрат.

Відповідно до статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Пунктом 2 ч.2 ст.137 ЦПК України, передбачено, що розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Аналогічна позиція викладена постановою Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 03.05.2018 року у справі №372/1010/16-ц .

За положеннями ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Водночас згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому, суд зауважує, що при розгляді справи судом питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони

Саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №755/9215/15-ц.

В матеріалах справи міститься договір про надання правничої допомоги від 11.12.2020 року, укладений між адвокатом Чоп`як В.М. та ОСОБА_1 , акти виконаних робіт від 11.12.2020 року та 14.12.2020 року, згідно яких останній, як замовник, отримав послуги професійної правничої допомоги (складання позову, адвокатського запиту), остаточна сума, яка підлягає сплаті- 3000 грн., на підтвердження проведення такої оплати, тобто здійснення відповідних витрат, позивачем надано суду квитанції до прибуткового касового ордеру №25 від 11.12.2020 року та №28 від 14.12.2020 року, які суд вважає такими, що підлягають задоволенню та стягненню з відповідача.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог та у зв`язку із задоволенням позову, підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.2-5, 76-81, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», третя особа: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, про визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №26984 від 08.09.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації - АДРЕСА_2 , місце фактичного проживання - АДРЕСА_1 ) шляхом перерахування коштів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Аланд» (ідентифікаційний код юридичної особи 42642578, місцезнаходження: 01033, м.Київ, вул.Саксаганського, буд.14, офіс 301, реквізити: НОМЕР_2 у АТ «ОТП БАНК», МФО 300528) за кредитним договором №009-04079-141213 від 14.12.2013 року у загальному розмірі 18282,03 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Аланд» (ідентифікаційний код юридичної особи 42642578, місцезнаходження: 01033, м.Київ, вул.Саксаганського, буд.14, офіс 301, реквізити: НОМЕР_2 у АТ «ОТП БАНК», МФО 300528), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , який зареєстрований в АДРЕСА_2 , витрати зі сплати надання професійної правничої допомоги у розмірі 3000 грн. (три тисячі гривень).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Аланд» (ідентифікаційний код юридичної особи 42642578, місцезнаходження: 01033, м.Київ, вул.Саксаганського, буд.14, офіс 301, реквізити: НОМЕР_2 у АТ «ОТП БАНК», МФО 300528), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , який зареєстрований в АДРЕСА_2 , судові витрати по сплаті судового збору за подання основного позову у сумі 840,80 грн. та по сплаті судового збору за подання заяви про забезпечення позову у сумі 420,40 грн., а разом 1261,20 грн. (одна тисяча двісті шістдесят одна гривня 20 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуто Іллічівським районним судом м.Маріуполя Донецької області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду або в разі пропуску з інших поважних причин.

На рішення може бути подана апеляція до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Т.В. Пустовойт