Ухвала

29 липня 2021 року

м. Київ

справа № 611/442/20

провадження № 61-11782ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Калараша А. А. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Ткачука О. С., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 17 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, індексації, компенсації та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» (далі - СТОВ Агрофірма «Барвінківська») про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, індексації, компенсації та відшкодування моральної шкоди.

Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 20 листопада 2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду Харківської області від 24 січня 2018 року та постановою Верховного Суду від 20 травня 2020 року, позов ОСОБА_1 до СТОВ Агрофірма «Барвінківська», Головного управління Держпраці у Харківській області, треті особи: СТОВ Агрофірма «Подолівська», Відділення виконавчої дирекції фонду соціального страхування від нещасних випадків та професійних захворювань України у Барвінківському районі Харківської області, про поновлення на роботі, оскарження рішення комісії (спеціального) розслідування нещасного випадку (аварії), що стався на виробництві та встановлення факту нещасного випадку на виробництві за формою Н-1 і зобов`язання вчинити певні дії, а також стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, задоволено частково. Поновлено його на посаді тракториста-машиніста СТОВ АФ «Барвінківська». Скасовано акт проведення спеціального розслідування нещасного випадку від 11 квітня

2014 року. Зобов`язано відповідачів виконати вимоги «Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України

№ 1232 від 30 листопада 2011 року. Стягнуто із СТОВ АФ «Барвінківська» заробітну плату за час вимушеного прогулу, тобто із 27 березня 2014 року по час розгляду справи судом у розмірі 135 812,96 грн та 32 360,27 грн - суми індексації, а також

79 581,39 грн компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, витрати на правову допомогу у розмірі 7 684,47 грн та 20 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, а всього - 267 754,62 грн. Однак, рішення суду до цього часу відповідачем не виконане і як наслідок, заробітна плата за період із

01 вересня 2017 року по 01 червня 2020 року, тобто за 33 місяці, не виплачена, чим порушені права позивача.

На підставі вищевказаного позивач просив стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 131 853,10 грн за період із

01 вересня 2017 року по 01 червня 2020 року, тобто тридцять три місяці, а також індексацію на заробітну плату у сумі 62 975,72 грн, компенсацію за затримку виплати заробітної плати, яка становить 196 035,22 грн, компенсацію за невикористані відпустки 21 588,80 грн та моральну шкоду у розмірі 50 000 грн, а всього стягнути 462 452,84 грн.

Рішенням Близнюківського районного суду Харківської області від 03 лютого

2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто із СТОВ Агрофірма «Барвінківська» на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу із 01 вересня 2017 року по 01 червня 2020 року у розмірі 131 853,10 грн, індексацію на заробітну плату у розмірі 62 975,72 грн та компенсацію за затримку виплати заробітної плати в розмірі 196 035,92 грн, моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн, а всього 400 864,04 грн. Допущено негайне виконання рішення суду в частині стягнення виплати заробітної плати за один місяць. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 17 червня 2021 року рішення Близнюківського районного суду Харківської області від 03 лютого 2021 року змінено. Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто із СТОВ Агрофірма «Барвінківська» на користь ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу із 19 жовтня 2017 року по 01 червня 2020 року у розмірі 126 458,66 грн, індексацію заробітної плати у розмірі 357,55 грн та компенсацію втрати грошових доходів в розмірі 8 173,38 грн, моральну шкоду у розмірі

10 000,00 грн, а всього 144 989,59 грн.

12 липня 2021 року ОСОБА_1 , засобами поштового зв`язку, звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Харківського апеляційного суду від 17 червня 2021 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судове рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а судові рішення у цій категорії справ не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же статті ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними є: справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

У вказаній справі ціна позову становить 462 452,84 грн, яка станом

на 01 січня 2021 року не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270 * 250 = 567 500).

Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах та справах з ціною позову, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти стабільності цивільних правовідносин.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

При цьому Верховним Судом також перевірено, чи мають місце обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, та зазначених обставин не встановлено.

Таким чином, обставин, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, підлягають касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на судове рішення, що згідно положень ЦПК України не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частинами шостою, дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного суду від 17 червня

2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірма «Барвінківська» про стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, індексації, компенсації та відшкодування моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: А. А. Калараш

Є. В. Петров

О. С. Ткачук