Провадження № 2/761/671/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2021 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Рибака М.А.,

за участю секретаря Путрі Д.В.,

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи ОСОБА_5,

третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в залі судових засідань цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом реалізації на публічних торгах, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року до Шевченківського районного суду м. Києва подано позов публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом реалізації на публічних торгах.

Ухвалою суду від 31.05.2019 року, накладено арешт на належну ОСОБА_1 на праві власності (на підставі договору купівлі-продажу від 05.02.2019) квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 17.07.2019 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 27.01.2020 року, закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті.

17.06.2021 року позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Наступне судове засідання призначено на 30.07.2021 року.

30.07.2021 року позивач у судове засідання не з`явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідач у судовому засіданні заявив клопотання про залишення позову без розгляду, у зв`язку з повторною неявкою позивача. Також просив суд скасувати заходи забезпечення позову та стягнути з позивача судові витрати, а саме витрати відповідача на правову допомогу.

Третя особа ОСОБА_3 та представник третьої особи ОСОБА_4 клопотання позивача про залишення позову без розгляду підтримали та просили його задовольнити.

Відповідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Про належне повідомлення та виклики позивача в судові засідання свідчать наступні матеріали справи: на 17.06.2021 року - витяг з сайту «Укрпошта» про вручення за довіреністю судової повістки; на 30.07.2021 року - зворотне повідомлення з відміткою про вручення судової повістки.

З огляду на зазначене, вбачається що позивач, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення судового засідання повторно не з`явився в судове засідання та не надавав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Позивач будучи обізнаним про неможливість явки свого представника, не скористався можливістю подати відповідну заяву про розгляд позову за його відсутністю, або забезпечення участі у розгляді справи іншого представника.

Верховний суду у своїй постанові від 22.05.2019 року у справі № 310/12817/13, роз`яснив, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Верховний суд зауважив, що правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За вищевикладених обставин суд, з урахуванням строків розгляду справи, часу знаходження справи у провадженні суду, поведінки сторони позивача щодо виконання свого обов`язку явки в судове засідання, відсутності заяви про розгляд справи за відсутності позивача чи представника позивача, вважає за необхідне залишити позовну заяву без розгляду.

При цьому суд зазначає, що залишення заяви без розгляду не позбавляє позивача права повторно звернутись до суду з даною заявою.

Відповідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

Так суд приходить до висновку про скасування заходів забезпечення позову, у зв`язку з залишенням позову без розгляду.

Згідно з ч. 5 ст. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

У разі залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних із розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. Про це нагадав Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 521/3011/18.

За змістом частини дев`ятої статті 141 ЦПК України у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Для задоволення вимог про стягнення компенсації здійснених судових витрат відповідач має довести, а суд має встановити: які саме дії позивача при зверненні до суду чи під час розгляду справи по суті є необґрунтованими; чи є недобросовісним звернення позивача з позовом до суду; чи були його дії умисними та чим це підтверджується.

Із системного тлумачення положень частин п`ятої, шостої статті 142, частини дев`ятої статті 141 ЦПК України виходить, що необґрунтовані дії позивача як підстава для компенсації здійснених відповідачем витрат, пов`язаних із розглядом справи, відповідно до частини п`ятої статті 142 ЦПК України, передбачають свідомі недобросовісні дії позивача, які свідчать про зловживання процесуальними правами.

Відповідно до ст. 43 ЦПК України, брати участь у судових засіданнях є правом учасників судового процесу, а не їх обов`язком. Так, неявка позивача у судові засідання не може вважатись необґрунтованими діями.

У зазначеній справі з огляду на обставини справи, доводи заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для покладення на позивача витрат відповідача на професійну правничу допомогу на підставі частини п`ятої статті 142 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів із вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

За таких обставин, керуючись 128, 130, 223, 257, 259, 260 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом реалізації на публічних торгах - залишити без розгляду.

Роз`яснити, що особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 31.05.2019 року у справі № 761/21813/19 шляхом накладення арешту на належну ОСОБА_1 на праві власності (на підставі договору купівлі-продажу від 05.02.2019) квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Заходи забезпечення позову у даній справі зберігають свою дію до набрання законної сили ухвалою суду.

В задоволенні клопотання позивача про стягнення судових витрат - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ М.А. РИБАК

Повний текст ухвали суду складено 04.08.2021 року.