ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/926/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І.

секретар судового засідання Садік Н.Д.

за участю представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , його представника ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №686/10966/19 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 адвоката Захаркевича Олександра Володимировича на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 березня 2021 року (суддя Козак О.В., повне судове рішення складено 05 квітня 2021 року) у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи та представників учасників справи, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду ОСОБА_2 зазначав, що за час перебування у шлюбі із ОСОБА_4 , що розірваний Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області 18.10.2016, остання набула у свою власність 1/5 квартири АДРЕСА_1 . І, враховуючи, що набута ОСОБА_4 частка квартири є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, ОСОБА_2 просив суд визнати за ним право власності на 1/10 частину квартири АДРЕСА_2 .

У вересні 2019 року ОСОБА_4 подала зустрічну позовну заяву, яку в подальшому уточнила та зазначала, що з 22.01.1983 по 18.10.2016 перебувала із ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі. І в період шлюбу сторонами був придбаний автомобіль Mitsubishi Pajero, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 та поставлений ОСОБА_2 на облік 03.10.2005. Позивачка зазначає, що кошти для придбання цього автомобіля були отримані на підставі кредитного договору №0505/374 від 31.05.2005, що був укладений між ОСОБА_4 та АТ КБ «Приватбанк» на суму 30000 Євро. Відповідач перереєстрував спірний автомобіль на нового власника 06.03.2015, тобто після фактичного припинення шлюбних відносин сторін; згоди на таке відчуження позивачка не надавала; кошти від продажу автомобіля ОСОБА_2 в інтересах сім`ї не використав. ОСОБА_4 вважає, що з часу переходу права власності на автомобіль до іншого власника, об`єктом спільної сумісної власності подружжя стали грошові кошти, отримані ОСОБА_2 в результаті відчуження автомобіля. Також уточнивши зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 вказувала, що в період перебування у зареєстрованому шлюбі сторонами за рахунок спільних коштів було придбано квартиру АДРЕСА_3 , а також 3413/88572 належних до квартири ідеальних частин багатоквартирного будинку та земельної ділянки, що перебувають у співвласності. Зважаючи на викладене та враховуючи неодноразові уточнені позовні вимоги ОСОБА_4 просила суд виділи їй в особисту власність Ѕ частину грошових коштів, отриманих від продажу автомобіля марки Mitsubishi Pajero, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; стягнути з відповідача на користь ОСОБА_4 в порядку поділу спільного майна подружжя Ѕ частину грошових коштів, отриманих від продажу ОСОБА_2 06.03.2015 автомобіля марки Mitsubishi Pajero, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 в розмірі 161995 грн та в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_4 , кадастровий номер 0100-912-5094, а також 3413/88572 належних до квартири ідеальних частин багатоквартирного будинку та земельної ділянки, які перебувають у співвласності.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 вересня 2019 року зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, присвоєно справі №686/10966/19.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 грудня 2019 року провадження по цивільній справі в частині позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя закрито.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 лютого 2020 року по справі призначено судову товарознавчу експертизу.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 серпня 2020 року поновлено підготовче провадження у справі.

В лютому 2020 року ОСОБА_4 подала до суду клопотання про уточнення позовних вимог та просила суд виділи їй в особисту власність Ѕ частину грошових коштів, отриманих від продажу ОСОБА_2 автомобіля марки Mitsubishi Pajero, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; стягнути з відповідача на користь ОСОБА_4 в порядку поділу спільного майна подружжя Ѕ частину грошових коштів, отриманих від продажу ОСОБА_2 06.03.2015 автомобіля марки Mitsubishi Pajero, 2005 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 в розмірі 161995 грн та в порядку поділу спільного майна подружжя визнати за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину транспортного засобу марки VW Passat VАRIANT, 2003 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 , сірого кольору.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 лютого 2021 року позовну вимогу ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання за нею права власності на Ѕ частини квартири АДРЕСА_3 , а також 3413/88572 належних до квартири ідеальних частин багатоквартирного будинку та земельної ділянки, що перебувають у співвласності залишено без розгляду.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 березня 2021 року накладено арешт на автомобіль марки Passat Variant, 2003 року випуску, р.н. НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер (кузова/шасі) НОМЕР_3 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_2 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 березня 2021 року позов ОСОБА_4 задоволено. Виділено в особисту власність ОСОБА_4 Ѕ частину грошових коштів, отриманих від продажу ОСОБА_2 автомобіля марки Mitsubishi Pajero, 2005 року випуску, р.н. НОМЕР_1 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 Ѕ частину коштів отриманих від продажу ОСОБА_2 автомобіля марки Mitsubishi Pajero, 2005 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , в сумі 161995 грн. Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частини автомобіля марки Passat Variant, 2003 року випуску, р.н. НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер (кузова/шасі) НОМЕР_3 , сірого кольору. Вирішено питання судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_3 оскаржив його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, апелянт вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги і не враховано подані до суду та оголошені в судовому засіданні 23.03.2021 додаткові письмові пояснення щодо інструкційної необґрунтованості висновку судової автотоварознавчої експертизи за №009/06/2020 від 18.08.2020. Апелянт вважає, що методологічна база не може бути використана при визначені «середньої ринкової вартості» спірного автомобіля в розумінні позовних вимог за пунктом 2 в їх редакції від 18.11.2020, а тому висновок судової автотоварозначої експертизи носить ознаки недопустимого доказу. Також, апелянт зазначає, що судом не взято до уваги подане до суду клопотання про застосування позовної давності, адже ОСОБА_4 подала до суду клопотання про зміну позовних вимог, доповнивши вимогою щодо визнання за нею право власності на Ѕ частку транспортного засобу марки Passat VАRIANT, проте зазначена позовна вимога виходить за строки позовної давності, який спливли 11.01.2020. Зважаючи на викладене, апелянт просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким в задоволені позовних вимог відмовити.

Відзив від учасників справи не надходив.

ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 підтримали апеляційну каргу з підстав у ній наведених.

Представник позивачки ОСОБА_4 ОСОБА_1 проти задоволення апеляційної скарги заперечила, просить оскаржуване рішення залишити без змін.

ОСОБА_4 до суду не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомила.

Колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. (ч. 1 ст. 263 ЦПК України).

Суд, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 жовтня 2016 року, що набрало законної сили 11.01.2017 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що зареєстрований 22.01.1983 Хмельницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №78, розірвано (а.с.7-8).

Під час шлюбу 03.10.2005 та 10.03.2015 сторонами було придбано автомобілі марки MITSUBISHI PAJERO, 2005 року випуску р.н. НОМЕР_1 та Passat VАRIANT, 2003 року випуску, р.н. НОМЕР_2 , які були зареєстровані на праві власності за ОСОБА_2 .

Однак автомобіль MITSUBISHI PAJERO, 2005 року випуску р.н. НОМЕР_1 був зареєстрований за ОСОБА_2 з 03.10.2005 по 06.03.2015, а автомобіль Passat VАRIANT, 2003 року випуску, р.н. НОМЕР_2 - з 10.03.2015 по цей час.

Зазначені обставини підтверджується листом Ризького центру обслуговування клієнтів №12.21/2200 від 20.06.2019 (а.с.41).

Згідно висновку експерта №009/06/2020 судової автотоварознавчої експертизи від 18.08.2020, виходячи з представлених матеріалів, середня ринкова ціна зазначеного автомобіля «Mitsubishi - Pajero 3,2 Di-D 5dr (V60) Elegance E68 4AT легковий з кузовом універсал», чорного кольору, 2005 року виготовлення, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_4 , станом на дату його продажу 06 березня 2015 року, що пов`язано з відсутністю необхідних вихідних даних про усі можливі особливості його стану та експлуатації на вказану дату складала 323990 грн; виходячи з представлених матеріалів, середня ринкова ціна зазначеного автомобіля «Mitsubishi - Pajero 3,2 Di-D 5dr (V60) Elegance E68 4AT легковий з кузовом універсал», чорного кольору, 2005 року виготовлення, ідентифікаційний номер кузова VIN - НОМЕР_5 , станом на час проведення експертизи 14.08.2020, що пов`язано з відсутністю необхідних вихідних даних про усі можливі особливості його стану та експлуатації на вказану дату складала 293820 грн (а.с.110-114).

Відповідно до висновку про вартість майна №6711 ТОВ «Хмельницьке бюро нерухомості» загальна вартість автомобіля VW PASSAT VARIANT, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2003 року випуску, сірого кольору, VIN№ НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_5 становить 71500 грн (а.с.132).

Відповідно до ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Рівність прав і обов`язків у шлюбі та сім`ї включає в себе також їх рівність у майнових відносинах, що регулюються положеннями СК України та ЦК України.

Основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (ст. 60 СК України).

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ч. 1 ст. 61 СК України).

За змістом ст.ст. 68, 69 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Тому дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ч. 2 ст. 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч 1, 2 ст. 71 СК України). Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України (ч. 5 ст. 71 СК України).

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 370 ЦК України, виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст. 364 цього Кодексу, ч. 2 якої передбачено, що якщо виділ у натурі частки зі спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Згідно із ч. 5 ст. 71 СК України присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

З огляду на вищенаведене, вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення ч. 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Якщо жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Згідно ст.72 СК України, позовна давність не застосовується до вимог про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, якщо шлюб між ними не розірвано. До вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Постановляючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив із недоведеності сторонами факту припинення спільного проживання і ведення спільного господарства та недоведеності ОСОБА_2 розміру суми грошових коштів, за яку ним було реалізовано автомобіль Mitsubishi Pajero р.н. НОМЕР_1 , в т.ч. на спростування вартості автомобіля, визначеної висновком судового експерта №009/06/2020 від 18.08.2020 і того факту, що автомобіль марки Passat Variant р.н. НОМЕР_2 було придбано ним в період шлюбу за особисті кошти. Виходячи із відсутності підстав для застосування до спірних правовідносин строку позовної давності та враховуючи рівність часток подружжя в спільному майні суд задовольнив позовні вимоги ОСОБА_4 , поділивши спільне майно подружжя.

Висновки суду узгоджуються з матеріалами справи.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що судом не взято до уваги і не враховано при прийнятті оскаржуваного рішення додаткові письмові пояснення представника відповідача щодо інструкційної необґрунтованості висновку судової автотоварознавчої експертизи №009/06/2020 від 18.06.2020, судова колегія вважає їх голослівними, адже при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції взяв до уваги зазначені пояснення, однак прийшов до вірного висновку, що зазначений висновок судової автотоварознавчої експертизи є належним доказом, адже містить інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України) і який у відповідності із вимогами ст. 110 ЦПК України оцінено у сукупності із іншими доказами.

А посилання апелянта на те, що судом не враховано, що ринкова вартість КТЗ, яка визначена в результаті проведення зазначеної судової автотоварознавчої експертизи №009/06/2020 від 18.06.2020 ґрунтується на порівняльному підході транспортних засобів, що були відчужені в Україні та не враховано, що спірний автомобіль Mitsubishi Pajero, 2005 року випуску, р.н. НОМЕР_1 був відчужений на митній території Республіки Латвія не є підставою для визнання висновку експерта неналежним доказом, адже при визначенні середньої ринкової ціни зазначеного автомобіля експерт враховував ідентифікаційні ознаки досліджуваного транспортного засобу, факт припинення реєстрації власності за ОСОБА_2 на цей автомобіль в Латвійській Республіці та відсутність у матеріалах справи доказів того, що спірний автомобіль було відчужено саме на митній території Латвійської Республіки і керувався Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, що затверджена наказом Мінюсту України, Фонду держмайна України №142/5/2092, Національним стандартом №1 Загальні засади оцінки майна і майнових прав, що затверджена постановою КМУ від 10.09.2003 №1440, Бюлетнями автотоварознавця та Прайс листом перевірки VIN-коду (а.с. 41, 110-114).

Разом з тим, заперечуючи проти зазначеного висновку експерта та не оспорюючи фактів придбання і відчуження автомобіля Mitsubishi Pajero, р.н. НОМЕР_1 в період шлюбу сторін та не оспорюючи недоведеність розподілу із позивачкою коштів за реалізований транспортний засіб, відповідачем і його представником в порушення вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вартості зазначеного автомобіля на час його вибуття з власності ОСОБА_2 та на підтвердження факту відчуження автомобіля саме на митній території Республіки Латвія, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

І ці доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди апелянта із оцінкою судом доказів.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом не взято до уваги клопотання відповідача про застосування строку позовної давності, адже рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 18.10.2016 по справі №686/18928/16-ц, що набрало законної сили 11.01.2017 шлюб між сторонами розірвано, а 18.10.2020 ОСОБА_4 , змінивши позовні вимоги, крім іншого, просила визнати за нею право власності на Ѕ автомобіля Passat Variant, 2003 року випуску, р.н. НОМЕР_2 , тому зазначена позовна вимога заявлена поза строками позовної давності, є безпідставними, виходячи з наступного.

Згідно статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 2 ст. 72 СК України до вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки.

За змістом ч. 1 ст. 261 ЦК України початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

В силу положення ч. 2 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції, зазначивши в мотивувальній частині оскаржуваного рішення дату звернення ОСОБА_4 до суду із позовними вимогами про поділ спільного майна подружжя (частини майна) 03.09.2019 (в межах трирічного строку з дня розірвання шлюбу), вірно виходив з того, що строк позовної давності для звернення позивачки із позовною вимогою про визнання за нею права власності на Ѕ частини автомобіля Passat Variant, р.н. НОМЕР_2 не сплинув.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до незгоди апелянта з висновками суду першої інстанції щодо вирішення спору.

Порушень процесуального закону, які б були підставою для скасування рішення, судом першої інстанції не допущено.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлене з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав в межах доводів апеляційної скарги для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382 384, 389, 390 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Захаркевича Олександра Володимировича залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 березня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 29 липня 2021 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай