печерський районний суд міста києва
Справа № 757/103/19-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року Печерський районний суд м. Києва

суддя Батрин О.В.

секретар судового засідання Шевченко Т.В.,

справа № 757/103/19-ц

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

представник позивача ОСОБА_3

представник відповідача ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В :

У січні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення шкоди.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 28.07.2018 року відбулось залиття квартири АДРЕСА_1 , що належить позивачу, з вище розташованої квартири АДРЕСА_2 , власником якої є відповідач. 31.07.2018 року комісією ЖЕД «Липкижитлосервіс» складено акт, відповідно до якого встановлено факт залиття належній їй квартири з вище розташованої квартири АДРЕСА_2 та внаслідок залиття були пошкоджені гардероб, кухня, ванна кімната, коридор та дві кімнати. 18.09.2018 року складено додатковий акт повторного обстеження квартири з перерахуванням додаткових пошкоджень, які виникли після залиття. У вказаних актах зазначено, що причиною залиття її квартири є «лопнула колба на фільтрі системи грубої очистки, якій встановлено на трубу холодного водопостачання внутрішньо-квартирної розводки, що знаходяться на обслуговуванні власника квартири АДРЕСА_2 ». На неодноразові її звернення до відповідача щодо відшкодування витрат та ремонт остання не реагує і вирішити питання у добровільному порядку не бажає, оскільки не проживає у належній їй квартирі АДРЕСА_2 , а здає її в оренду іноземцям. Враховуючи, що відповідач добровільно не бажає відшкодувати завдану шкоду, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь 100 000 грн. 00 коп. майнової шкоди, 50 000 грн. 00 коп. моральної шкоди та витрати на правничу допомогу у розмірі 1 600 грн., судовий збір у розмірі 2 000 грн.

Ухвалою від 04.01.2019 року справу прийнято до провадження за правилами позовного (спрощеного) провадження (а.с. 43).

Ухвалою від 26.03.2019 року розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 20.06.019 року (а.с. 48).

03.06.2019 року від представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 53-55) відповідно до якого просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на відсутність відомостей в акті від 31.07.2018 року, що залиття сталося з вини відповідача. Крім того, відповідач одразу розпочала дії по усуненню шкоди, заподіяної позивачу залиттям. 28.07.2018 року позивач та відповідач домовились про виплату відповідачем належну їй страхову компенсацію збитків, відповідно до незалежної експертної оцінки наявних збитків, спричинених позивачу залиттям та оплату роботу майстрів-ремонтників, які відремонтують квартиру позивача до того стану, який був до затоплення. 14.01.2015 року між відповідачем та ПАТ «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» було укладено договір комплексного страхування майна від пошкодження рідиною в результаті затоплення. У зв`язку з тим, що позивач отримує субсидію на оплату комунальних послуг, то попросила виплату страхової компанії виплатити на рахунок відповідача та в подальшому віддати їй готівкою. Після отримання 11.10.2018 року страхової виплати у розмірі 5 868,89 грн., відповідач 18.10.2018 року віддала позивачу 5 890,00 грн., що підтверджується розпискою позивача про отримання грошових коштів. В подальшому, відповідач знайшла бригаду будівельників для здійснення ремонту у квартирі позивача та на початку проведення ремонтних робіт відповідачем було сплачено 2 000,00 грн. за оренду сушильного апарату, 620,00 грн. за електроенергію, використану під час роботи сушильного апарату, а в листопаді 2018 року позивач повідомила, що не хоче, щоб саме ці майстри робили в їх квартирі ремонт та почала вимагати грошові кошти у розмірі 63 000,00 грн. на здійснення ремонтних роботи. Разом з тим, майстри-ремонтники оцінила ремонтні роботи у 15 000,00 грн., з них 8 510,00 грн. вже були сплачені відповідачем на користь позивача.

20.06.2019 року представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 до суду подано уточнення до позовної заяви, відповідно до якої просила стягнути з відповідача на її користь у відшкодування матеріальної шкоди суму у розмірі 66 313,00 грн., у відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 50 000,00 грн., витрати на проведення експертизи у розмірі 5 725,00 грн. (а.с. 90-91).

Ухвалою суду від 22.10.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03.02.2020 року (а.с. 161).

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_3 підтримала позовні вимоги з підстав, викладених у заяві про зміну предмета позову.

Представник відповідача ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечила щодо задоволення позовних вимог, з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву. Згодом до судового засідання не з`явилась. Тому, суд розглянув справу у її відсутність.

Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з такого.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтва про право власності на житло, виданим 23.11.1993 року відділом приватизації державного житлового фонду Печерського району м. Києва та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 07.06.2011 року (а.с. 9).

За даними технічної характеристики квартира АДРЕСА_1 жилою площею 38.5 кв.м. та складається з двох кімнат 13.0 кв.м. та 25.5 кв.м., кухні - 6.2 кв.м., ванної кімнати - 3.1 кв.м., вбиральні - 1.1 кв.м., коридору - 7.5 кв.м., комори - 0.9 кв.м. Загальна площа квартири - 61,8 кв.м. (а.с. 33).

28.07.2018 року відбулось залиття квартири АДРЕСА_1 , що належить позивачу ОСОБА_1 , у зв`язку з тим, що лопнула колба на фільтрі системи грубої очистки, який встановлено на трубу холодного водопостачання внутрішньо-квартирної розводки, що знаходиться на обслуговуванні власника квартири АДРЕСА_2 .

Вказане стверджується актом про залиття від 31.07.2018 року, складеного працівниками ЖЕД «Липкижитлосервіс» (а.с. 31).

Відповідно до цього акту при візуальному огляді виявлено такі пошкодження:

- гардероб - на стелі сліди від залиття площею до 1,59 кв.м. (водоемульсійне фарбування), на стелі здуття шпалер площею до 1,50 кв.м.

- кухня - на стелі сліди від залиття площею до 12,00 кв.м., також спостерігається відшарування штукатурного шару площею до 2,50 кв.м.

- ванна - на стелі сліди від залиття площею до 5,70 кв.м. (водоемульсійне фарбування), на стіні здуття шпалер площею до 3,00 кв.м.

- коридор - на стелі сліди від залиття площею до 17,00 кв.м. (клейове фарбування), на стінах здуття шпалер на площі до 15,00 кв.м.

- кімната - на стелі сліди залиття площею до 12,00 кв.м. (водоемульсійне фарбування), на стіні здуття шпалер площею до 19,00 кв.м.

- кімната - на стіні сліди залиття площею 20 кв.м. (водоемульсійне фарбування), на стіні здуття шпалер площею до 25,00 кв.м.

Крім того, відповідно до акту про залиття від 18.09.2018 року, складеного працівниками ЖЕД «Липкижитлосервіс» при візуальному огляді виявлені такі пошкодження: на підлозі кухні спостерігається деформація паркету площею до 6,00 кв.м., також спостерігається деформація дверей на кухні, кладова, ванна кімната, до кімнат 3 шт., та вхідні двері (а.с. 32).

Інших даних (акту) щодо встановлення причини залиття квартири позивача та визначення пошкоджень квартири, внаслідок її залиття, суду не надано.

Враховуючи відсутність інших доказів, як б підтверджували вказані обставини, суд при вирішенні справи бере до уваги вихідні дані вказаних актів про залиття щодо дати та причин залиття.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно договору комплексного страхування № К2А3NBR-150E4XS від 14.01.2015 року, укладеного між ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» та відповідачем ОСОБА_2 , за умовами якого остання застрахувала свою відповідальність у разі відшкодування заподіяної ним шкоди. Застрахованим майном є квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 57).

Відповідно до п. 8.1.3 договору комплексного страхування страхова сума в частині відповідальності страхувальника перед третіми особами за шкоду заподіяну майну становить 5000,00 грн.

04.08.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» про виплату страхового відшкодування за договором комплексного страхування № К2А3NBR-150E4XS від 14.01.2015 року на карту ОСОБА_2 (а.с.58).

Згідно з довідкою АТ КБ «Приватбанк» від 16.10.2018 року на картковий рахунок ОСОБА_2 ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» була перерахована сума страхового відшкодування у розмірі 5 868,89 грн. (а.с. 59).

Відповідно до розписки від 18.10.2018 року ОСОБА_1 отримала від ОСОБА_2 нараховані страховою компанією відповідно до договору комплексного страхування № К2А3NBR-150E4XS від 14.01.2015 року грошові кошти у розмірі 5 890,00 грн. (а.с. 60).

12.03.2019 року між позивачем ОСОБА_1 та ТОВ «Судова незалежна експертиза України» та судовим експертом Кріві К.В. укладено договір № ЕС-1702-1-1292.19 про проведення судової будівельно-технічної експертизи з визначення розміру матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття приміщень коридору №1, житлових кімнат № 2 і № 3, ванної кімнати № 4, комори № 5, вбиральні № 6 та кухні № 7 квартири АДРЕСА_1 (а.с. 95-96).

Вартість проведення даного дослідження складає 5 725,00 грн. (а.с. 93-94).

Згідно з висновком експерта № ЕС-1702-1-1292.19 від 03.04.2019 року за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи у цивільній справі № 757/103/19-ц встановлено, що розмір матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття приміщень коридору № 1, житлових кімнат № 2 і № 3, ванної кімнати № 4, комори № 5, вбиральні № 6 та кухні № 7 квартири АДРЕСА_1 станом на момент проведення експертизи становить 66 313,00 грн. (а.с. 97-142).

Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, тож якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України з відшкодування шкоди, то саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року(справа № 761/6144/15-ц,провадження № 61-18064св18).

Відповідно до ст. 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно зі ст. 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Судом встановлено та вказана обставина не спростована відповідачем, що у зв`язку з неналежним обслуговуванням холодного водопостачання внутрішньо-квартирної розводки, яка знаходиться в квартирі відповідача, призвело до залиття квартири позивача, внаслідок чого останній було заподіяно матеріальну шкоду.

Визначаючи розмір майнової шкоди, завданої внаслідок залиття квартири позивача, суд бере до уваги незалежний висновок експерта судової будівельно-технічної експертизи від 03.04.2019 року № ЕС-1702-1-1292.19 за основу визначення вартості матеріальної шкоди, заподіяної залиттям квартири позивача, оскільки при його складанні враховано величину фізичного зносу матеріалів, експертом було здійснено візуально-інструментальне обстеження, необхідні обміри пошкоджених приміщень для визнання площ (об`ємів) стін, стель, на яких необхідно виконати ремонтні роботи, а також наявності електроприладів, довжини лиштв, плінтусів, наявності/відсутності меблів тощо, демонтаж/монтаж яких необхідно буде виконати у зв`язку з технологією виконання ремонтних робіт та фото фіксацію об`єкту дослідження.

Крім того, висновок експерта судової будівельно-технічної експертизи від 03.04.2019 року № ЕС-1702-1-1292.19, складений судовим експертом ТОВ «Судова незалежна експертиза України» Кріві К.В., яка має вищу технічну освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень спеціаліста з будівництва, кваліфікацію судового експерта з правом проведення інженерно-технічних експертиз, висновок підготовлено для подання до суду, підписаний нею особисто та остання попереджена про кримінальну відповідальність за ст. 384 КК України.

При цьому, суд не бере до уваги звіт про незалежну оцінку № 1773172 від 31.07.2018 року про встановлення відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого майна, здійсненного на замовлення ПрАТ «Страхова компанія «Інгосстрах» експертом ПП «Екорт» ОСОБА_5 , оскільки зазначений висновок не підписано особою, яка його складала, не містить посилань, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок; огляд пошкодженого внаслідок залиття приміщення не проводився, а дослідження виконано на підставі ряду документів, наданих замовником.

Щодо доводів відповідача про те, що акт про залиття квартири позивача від 31.07.2018 року є неналежним доказом у справі, оскільки він не відповідає Правилам утримання жилих будинків та при будинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 № 76 «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, форма якого передбачена додатком № 4.

Відповідно до Додатку № 4 в акті повинні бути відображені: дата складання акту (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Як вбачається з акту від 31.07.2018 року, останній за формою та змістом відповідає вимогам вказаного Додатку № 4, у ньому зазначено дату та місце залиття, пошкодження квартири, інформацію про причину залиття та квартиру, з якої воно сталося.

Будь-яких доказів на спростування зазначених у акті відомостей про події залиття, причини та обсяги пошкоджень відповідач не надала.

Посилання відповідача на те, що акт про залиття був складений без її участі, при цьому не вказано, що вона відмовляється від його підпису зводяться до незгоди із письмовими доказами та відповідачем не обґрунтувала, яким чином це вплинуло б на визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженої квартири.

Також слід зазначити, що акт є первинним документом, що засвідчує факт певної події.

Отже, акт про залиття від 31.07.2018 року в силу статей 77, 78 ЦПК України є належними доказами тієї обставини, що залиття квартири позивачів відбулось з вини відповідача.

З урахуванням наведеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню майнова шкода відповідно до висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи від 03.04.2019 року № ЕС-1702-1-1292.19 у розмірі 66 313 грн. 00 коп.

Оскільки позивачем ОСОБА_1 отримано від відповідача ОСОБА_2 нараховані та сплачені страховою компанією відповідно до договору комплексного страхування № К2А3NBR-150E4XS від 14.01.2015 року грошові кошти у розмірі 5 890,00 грн., що стверджується довідкою АТ КБ «Приватбанк» від 16.10.2018 року та розпискою від 18.10.2018 року, то до стягнення підлягає сума у розмірі 60 423 грн. 00 коп. (66 313 грн. 00 коп. - 5 890 грн. 00 коп.).

Щодо вимог позову про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

З урахуванням душевних страждань позивача з приводу залиття квартири, принципів співмірності, розумності та справедливості, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 20 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Загальна ціна позовних вимог майнового характеру складає 66 313,00 грн., суд дійшов висновку про стягнення 60 423,00 грн., що становить 91,12% від загальної суми позовних вимог та 20 000 грн. у відшкодування моральної шкоди, що складає 40% від ціни позову - 50 000 грн.

Тому, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 804, 23 грн., що пропорційно сумі задоволених вимог (60 423,00 грн. + 20 000 грн.=80 423,00 грн.)

Позивачем за проведення експертизи було сплачено 5 725 грн.

З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на її користь підлягають стягненню витрати на проведення експертизи у розмірі 5 216 грн. 62 коп., що пропорційно сумі задоволених вимог (91,12% від суми задоволених вимог майнового характеру).

На підставі викладеного та керуючись ст. 1166, 1167, 1192, 22 ЦК України та ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 267, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 60 423 грн. у відшкодування майнової шкоди та 20 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 804 грн. 23 коп. та витрати на проведення експертизи у розмірі 5 216 грн. 62 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

позивач: ОСОБА_1 : АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1

відповідач: ОСОБА_2 : АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2

Суддя О.В.Батрин