Житомирський апеляційний суд
Справа №274/7448/19 Головуючий у 1-й інст. Хуторна І. Ю.
Категорія 82 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.

суддів: Павицької Т.М., Миніч Т.І.,

з участю секретаря судового засідання Ляшук М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 274/7448/19 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання здійснити дії

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» на рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 01 квітня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Хуторної І.Ю. в м. Бердичеві,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати незаконною бездіяльність Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» щодо невідновлення залишку коштів на її банківському рахунку, та зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором № ASJ-47681-17-DOM від 31.05.2017 із вирахуванням сум знятих коштів в період з 14.01.2019 по 15.01.2019 та відповідних нарахувань.

Позовна заява мотивована тим, вона є клієнтом ПАТ АБ «Укргазбанк», у відділенні якого уклала кредитний договір № ASJ-47681-17-DOM із загальним лімітом 60200 грн.

У період з 14.01.2019 по 15.01.2019 невстановленими особами шляхом ймовірного виготовлення дублікату її фінансового телефонного номеру та використання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації отримано доступ до її банківського рахунку в ПАТ «Украгазбанк» та проведено багаторазові операції по списанню з нього коштів на загальну суму 23549 грн (номер картки НОМЕР_1 ).

Дізнавшись про вчинення протиправних дій, 16.01.2019 вона написала заяву про вчинення кримінального правопорушення до Бердичівського відділу поліції, про що до ЄРДР внесені відповідні відомості за ч.1 ст.185 КК України (ЄРДР № 0000058). На даний час досудове розслідування триває, однак проведено ряд слідчих дій, які вказують на незаконний доступ третіх осіб до банківських рахунків ОСОБА_1 .

Позивач звернулась на гарячу лінію ПАТ АБ «Укргазбанк» та до регіонального відділення банку щодо проведення службового розслідування за даним фактом.

Вважає дії відповідача щодо невідновлення її залишку коштів на рахунку протиправними, оскільки дані вона нікому не розголошувала, пін-код та коду доступу до мобільного додатку «ЕКО-БАНК» нікому не надавала. Таким чином, вона не вчиняла жодних дій, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 01 квітня 2021 року позов задоволено.

Визнано незаконною бездіяльність посадових осіб Публічного акціонерного товариства Акціонерного банку «Укргазбанк» по невідновленою залишку коштів на банківському рахунку ОСОБА_1 , відкритого на підставі кредитного договору №ASJ-47681-17-DOM від 31.05.2017 (картка НОМЕР_1 ) до того стану, у якому він був перед виконанням операцій по зняттю з нього коштів в період з 14.01.2019 до 15.01.2019.

Зобов`язано Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» здійснити перерахунок заборгованості за кредитним договором №ASJ-47681-17-DOM від 31.05.2017, укладеним між ПАТ АБ «Укргазбанк» і ОСОБА_1 із вирахуванням сум знятих коштів за період з 14.01.2019 до 15.01.2019.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ АБ «Укргазбанк», посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду скасувати.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що факт нерозголошення позивачем даних про свої кредитні картки та коди доступу до мобільного додатку нічим не підтверджено. Дізнавшись про вчинення протиправних дій, позивач повинна була через гарячу лінію банку заблокувати свої рахунки.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В суді апеляційної інстанції представник Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» адвокат Ткаченко В.М. доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, надав пояснення аналогічні викладеному в апеляційній скарзі.

Позивач до суду апеляційної інстанції не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Від представника позивача адвоката Гуменюка О. до апеляційного суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, у якій він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Бердичівського міськрайонного суду від 01.04.2021 залишити без змін.

Розглянувши справу в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами НБУ та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Частиною першою статті 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Відповідно до статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частин сьомої, восьмої, дев`ятої розділу VI «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками» Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705, емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором.

Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу.

Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок.

Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІН -коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Лише наявність обставин, які безспірно доводять, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН -коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, є підставою для його притягнення до цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року № 223, емітент у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин.

Таким чином, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій у разі відсутності доказів сприяння ним втраті, використанню ПІН -коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Відповідний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15 та постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року у справі № 214/2867/18.

Встановивши, що будь-якими доказами не підтверджується, що позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяла втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, а також те, що позивач невідкладно повідомила банк та правоохоронні органи про несанкціоноване списання коштів, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини, детально виклавши це у своєму рішенні.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що висновки суду викладені в рішенні суду першої інстанції в частині суми списаних коштів не відповідають фактичним обставинам справи є безпідставними, оскільки суд першої інстанції дійшов висновку, що з кредитної картки № НОМЕР_1 , яка видана ПАТ АБ «Укргазбанк» на підставі кредитного договору №ASJ-47681-17-DOM від 31.05.2017, що належить ОСОБА_1 , 14.01.2020 було здійснено списання грошових коштів на загальну суму 23625 грн., а також нараховано та списано комісію за переказ коштів та відсотки у розмірі 36% від суми заборгованості за користування кредитом. Зазначений висновок зроблено судом на підставі Виписки з рахунку з 14/01/2019 - 15/01/2019 ОСОБА_1 , що є належним доказом у справі. До того ж вимог про стягнення з відповідача на свою користь конкретно визначеної суми позивач не заявляла. Її позов стосується вимог щодо визнання незаконної бездіяльності відповідача та зобов`язання вчинити певні дії.

Аргументи апеляційної скарги щодо того, що позивач не повідомляла ні суд, ні правоохоронні органи, а судом, відповідно, не досліджувались обставини де ОСОБА_1 знаходилась 13-14 січня 2019 року в період зняття коштів з її карткового рахунку, а також з ким вона розмовляла по телефону напередодні, сім-карта з якого була використана для перерахування спірних коштів, не заслуговують на увагу, оскільки цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України). Проте відповідач, сталячи під сумнів вимоги позивача, жодними доказами їх (вимоги) не спростував.

Натомість судом першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів у справі встановлено, що списання коштів з рахунку ОСОБА_1 відбулося без належної правової підстави, внаслідок заміни 13.01.2019 невідомими особами у м. Кривій Ріг сім-карти НОМЕР_2 , до якого прив`язана кредитна картка ОСОБА_2 .

Судом першої інстанції не було встановлено, що списання грошових коштів із рахунку ОСОБА_2 відбулося внаслідок її дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що дізнавшись про вчинення протиправних дій, позивач повинна була через гарячу лінію банку заблокувати свої рахунки, не можуть бути враховані, оскільки встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до контакт-центру банку 15.01.2019 о 18-02 год, карту було заблоковано Банком до її звернення - 14.01.2019 о 13:45 у зв`язку з підозрою на несанкціоноване використання карти (а.с.135).

Зважаючи на те, що під час дослідження доказів та встановлення фактів у справі судом першої інстанції не були порушені норми процесуального права, правильно застосовані норми матеріального закону, тому рішення суду є законним і обґрунтованим.

Оскільки, рішення місцевого суду містить вичерпні висновки, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи, та обґрунтування щодо кожного доводу сторін по суті позову, що є складовою вимогою ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, то колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення суду, а також викладення більш детальних мотивів, що стали підставою для задоволення позову.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381-384, 390-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» залишити без задоволення.

Рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 01 квітня 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 02.08.2021.

Головуючий Судді