Справа № 541/320/21
Провадження №2/541/385/2021
Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
24 березня 2021 року м.. Миргород
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:
головуючої судді - Куцин В.М.,
за участю секретаря Євдокимової Н. Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 про стягнення аліментів на сина, що продовжує навчання,
12 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , що продовжує навчання.
В позовній заяві зазначала, що вона з 14.09.2002 року перебувала у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 , який було розірвано рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 15 липня 2011 року, що набрало законної сили 26 липня 2011 року.
У шлюбі народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розірвання шлюбу проживає зі нею і знаходиться на її утриманні.
З 15 червня 2011 року за рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08 липня 2011 року з відповідача на її користь стягувалися аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином повноліття.
17 жовтня 2014 року нею було укладено новий шлюб, внаслідок чого вона змінила своє прізвище на « ОСОБА_4 ».
На даний час син досяг повноліття, однак продовжує навчатися у Об`єднанні будівельно-керамічних навчальних закладів у Глівіцах - Технікумі № 4, що знаходиться в Республіці Польща, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги на оплату проживання, придбання продуктів харчування, одягу, канцтоварів, проїзд між місцем навчання та місцем проживання і додому на канікули, та інше, яку вона в не в змозі надати в повній мірі самостійно.
Відповідач не заперечував проти виїзду сина на навчання за кордон, про що 23 квітня 2018 року надав свою згоду.
Витрати, пов`язані з навчанням за кордоном, складаються з: витрат на придбання страхового полісу, що є обов`язковим для виїзду за кордон - 3590,07 грн.; витрат на оплату послуг візового центру - 710,00 грн.; витрат на оплату проживання згідно з договором проживання учня від 15.07.2020 - 700 злотих на місяць (офіційний курс НБУ станом на 11.02.2021 - 6,2945 грн. за 1 злотий); витрат на проїзд з України в Польщу - від 900 грн. до 1200 грн. в одну сторону; витрат на придбання проїзного документу для проїзду в Глівіце з місця проживання до місця навчання 46,50 злотих на місяць; витрат на придбання продуктів харчування (приблизно 300-400 злотих на місяць). Крім того, син потребує, постійного лікування у дерматолога, що підтверджується відповідними медичними документами, в зв`язку з чим вона також несу витрати на придбання ліків.
Просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини від всіх видів його доходу щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду до закінчення сином навчання.
Ухвалою судді від 16.02.2021 відкрито провадження по вищезазначеній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження з викликом сторін.
03 березня 2021 року відповідач подав відзив, в якому зазначив, що позов визнає частково. Вважає, що розмір аліментів на сина, що продовжує навчання у вигляді 1/4 частки його заробітку, який просить позивач стягнути є необгрунтованим та необхідними доказами не підтверджений. Згідно рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08.07.2011 року він сплачував аліменти в користь ОСОБА_5 шлюб з якою розірваний 15.07.2011 року рішенням цього ж суду, на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 червня 2011 року і до повноліття. 17 липня 2015 року між ним та ОСОБА_6 укладено шлюб. Разом з ним проживає його дружина ОСОБА_7 , а також її неповнолітній син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 від шлюбу з ОСОБА_9 . ОСОБА_9 рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 12 червня 2018 року позбавлений відносно ОСОБА_8 батьківських прав. Аліментів від колишнього чоловіка вона не отримує, оскільки той перебуває на тимчасово окупованій території України. Доходів дружина не має, часто хворіє. Крім того, він надає матеріальну допомогу батькам-пенсіонерам, які потребують такої допомоги. Мати хворіє цукровим діабетом II типу, тяжка форма, потребує оперативного лікування. Пенсію отримує низьку, потребує коштів на придбання ліків, які він систематично надає. У нього на утриманні є інша сім`я. Він утримує дружину та її неповнолітнього сина, а також надає допомогу своїм батькам пенсійного віку, які часто хворіють. Звернув увагу на те, що його сімейний стан та матеріальне становище свідчать про те, що він не спроможний сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітку. Зазначені обставини мають істотне значення, які необхідно врахувати при визначенні розміру аліментів.
Вважає, що може сплачувати сину на його утримання на період навчання аліменти в розмірі 1/8 частини свого заробітку. Крім того, позивач матеріально забезпечена, має достатній розмір заробітку на постійному місці роботи і спроможна надавати сину таку ж саму суму нарівні з ним.
09 березня 2021 року позивач ОСОБА_1 подала відповідь на відзив. Вказувала, відповідачем не надано доказів непрацездатності своєї дружини ОСОБА_7 , а отже і наявності у нього обов`язку по її утриманню. Копія консультативного висновку спеціаліста від 29.01.2020 року, в якому не зазначено про наявність будь-яких протипоказань для праці ОСОБА_7 , жодним чином не підтверджує її непрацездатності та не свідчить про наявність у неї захворювань, які б перешкоджали її працевлаштуванню. Посилання відповідачі на довідку Миргородської державної податкової інспекції № 285 від 25.02.2021 про відсутність у його дружини доходів, є безпідставним, оскільки згідно з вказаною довідкою ОСОБА_7 у 3 та 4 кварталі 2020 року отримувала в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» доходи у вигляді додаткового блага. Вказане свідчить про те, що ОСОБА_7 є клієнтом вказаного банку, отже має відповідні кошти для проведення розрахунків через його установи.
Щодо утримання сина дружини відповідача, то обов`язок по утриманню дитини покладено на її батьків, до яких відповідач не належить. При цьому посилання відповідача на позбавлення ОСОБА_9 батьківських прав відносно ОСОБА_8 є безпідставним, оскільки згідно з ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Посилання відповідача на неможливість отримання його дружиною від ОСОБА_9 аліментів на утримання сина є недоведеним, оскільки доказів того, що вона зверталась до органів виконавчої служби з метою стягнення з ОСОБА_9 аліментів на утримання сина не надано
Крім того, відповідно до ч,8 ст.181 СК України якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дружину, дитині призначається тимчасова державна допомога з урахуванням матеріального стану сім`ї, у якій виховується дитина. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Таким чином, дружина відповідача може звернутись до відповідного державного органу із заявою про призначення вищезазначеної допомоги, але навіть факт відмови у призначенні такої допомоги не призводить до виникнення у відповідача обов`язку утримувати ОСОБА_8 .
Вона також має захворювання хребта, але, незважаючи на це, працює, щоб отримувати заробітну плату та надавати утримання сину. При цьому частка її доходу, яку вона витрачає на утримання сина, значно більша ніж 1/4, і наявність у неї спроможності надавати утримання сину у частці від свого заробітку (доходу), про що зазначає позивач, не звільняє його від обов`язку надавати утримання сину, який його потребує.
Твердження відповідача про те, що нею не доведено, що витрати на ліки та лікування, які вказані в позові та доданих документах, пов`язані з навчанням, і оскільки позов стосується стягнення аліментів на навчання, то зазначені в позові витрати на лікування не можуть бути предметом розгляду в даній справі є безпідставним, так як аліменти стягуються не на навчання, а в зв`язку з навчанням, тобто в зв`язку з тим, що особа, яка навчається, не має можливості повноцінно працювати та себе утримувати, тому потребує матеріальної допомоги.
Вважає, що розмір аліментів в розмірі 1/8 частки заробітку відповідача, навіть за умови надання нею сину такої ж самої суми нарівні з відповідачем не є достатнім для повноцінного забезпечення життєвих потреб та розвитку сина, тому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини від всіх видів доходу відповідача щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду до закінчення сином навчання.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належим чином, відповідно до Витягу з наказу командира В/Ч НОМЕР_1 від 02.03.2021 ОСОБА_2 вибув у відрядження з 04 березня 2021 року для здійснення заходів і забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, м. Краматорськ, Донецька область (а.с.48,78).
Третя особа в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 49). Будь-яких заяв, клопотань, що стосуються предмету позовних вимог, не подав.
Заслухавши позивача, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
14 вересня 2002 року між сторонами було укладено шлюб, який рішенням Миргородського міськрайонного суду від 15 липня 2011 року розірвано(а.с. 7).
Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_4 народився син ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 27 лютого 2003 року серія НОМЕР_2 де батьками зазначені ОСОБА_11 та ОСОБА_2 (а.с.6).
Позивач після укладення шлюбу змінила прізвище з « ОСОБА_12 » на « ОСОБА_4 », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 20.09.2016 (а.с.9).
Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 08.07.2011 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_11 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 червня 2011 року і до повноліття (а.с. 8).

ОСОБА_3 навчається в Об`єднанні будівельно-керамічних навчальних закладів у Глівіцах - Технікумі № 4, що знаходиться в Республіці Польща з 28 серпня 2020 року до 31 серпня 2022 року (а.с.10-13).

Згідно нотаріально посвідченої заяви від 23.04.2018 батьки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 дали згоду на тимчасові поїздки за кордон до Республіки Польща та країн Шенгенської угоди з метою відпочинку та навчання у період з 24 квітня 2018 року по 10 лютого 2021 року, неповнолітньому сину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 14).

17 липня 2015 року між відповідачем ОСОБА_2 та ОСОБА_6 укладено шлюб. що підтверджується копією свідоцтва НОМЕР_4 від 17.07.2015 року (а.с.68).

Відповідач ОСОБА_2 має на утриманні матір ОСОБА_13 , яка є пенсіонером за віком, хворіє цукровим діабетом II типу, тяжка форма, що підтверджується медичною довідкою від21.01.2021 року, довідкою про розмір пенсії № 5321 від 01.03.2021 року. Факт родинних відносин з матір`ю підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_2 серія НОМЕР_5 від 28.01.1981 року (а.с. 71,72,75,77).

ОСОБА_2 є військовослужбовцем В/Ч НОМЕР_1 відповідно до Витягу з наказу командира В/Ч НОМЕР_1 від 02.03.2021 (а.с. 78).

Відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані їх утримувати до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку(доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При встановленні судом факту потреби в утриманні повнолітньої дитини, суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків по наданню відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення.

У пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба в зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 01 січня по 30 червня 2021 року встановлений прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2270 грн.

Суд вважає доведеним розмір щомісячного доходу відповідача в сумі 18000 грн. (4500*4), оскільки він підтверджений сторонами і відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України не підлягає доказуванню.

В разі сплати відповідачем аліментів в розмірі 1/6 частини доходу, розмір аліментів буде становити близько 3000, що складає більше ніж 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого ЗУ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» на час розгляду справи .

Суд погоджується з доводами позивача про те, що син потребує значних матеріальних затрат на навчання, оскільки необхідно сплачувати кошти за проживання, харчування та проїзд, придбавати канцелярські прилади, на момент закінчення навчання не досягне 23 років, тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та стягненню із відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина, який продовжує навчання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) починаючи з 12 лютого 2021 року і до закінчення навчання до 31 серпня 2022 року.

На переконання суду, аліменти в такому розмірі відповідають критеріям розумності та справедливості і забезпечать виконання відповідачем свого обов`язку, як одного з батьків, по утриманню дитини, яка продовжує навчання.

Суд не може взяти до уваги надані позивачем квитанції про оплату послуг сином ОСОБА_3 та визначити розмір витрат на навчання, яка відповідно до пояснень позивача становить 10000 12000 грн.., оскільки вони не місять відомостей про особу, яка здійснила оплату, та назву товару, так як не містять перекладу на державну мову.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, при подачі позову до суду про стягнення аліментів позивач звільнений від сплати судового збору, позовні вимоги задоволені частково, тому судові витрати необхідно стягнути з відповідача в дохід держави в розмірі 617,44 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 259, 263-265, 273, 352, 354, 430, ЦПК України; ст.ст. 199, 200 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на період навчання повнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі 1/6 (однієї шостої) частини з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 , щомісячно, починаючи з 12 лютого 2021 року і до закінчення навчання до 31 серпня 2022 року.

Стягнути із ОСОБА_2 , на користь держави 617 (шістсот сімнадцять) гривень 44 копійки судового збору.

Допустити до негайного виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п.п. 15 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженка м. Миргород, Полтавська область, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 рнокпп НОМЕР_6 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженець м. Полтава, Полтавська область, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_7 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Миргород, Полтавська область, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_8 .

Повне судове рішення складено 29 березня 2021 року.

Суддя: В. М. Куцин