Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №439/736/21

Провадження № 2/439/325/21

29 липня 2021 року м. Броди

Бродівський районний суд Львівської області

в складі:

головуючого - судді Петейчука Б.М.,

з участю секретаря

судового засідання Ковальчук Н.І.,

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування завданої шкоди, ухвалив таке рішення.

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 , у якій просить суд стягнути з ОСОБА_2 в свою користь 2 520 гривень 72 копійки на відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, а також 25 000 гривень на відшкодування заподіяної моральної шкоди.

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач зазначає, що Вироком Бродівського районного суду Львівської області від 04.02.2021 року по справі № 439/1496/20 ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і призначено покарання у виді штрафу у розмірі 1 190 гривень.

Позивач наголошує, що 26 вересня 2020 року приблизно о 19 годині 30 хвилин ОСОБА_2 , перебуваючи на території спортивного майданчика, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних відносин до ОСОБА_1 , з метою завдання тілесних ушкоджень останньому, умисно наніс йому три удари кулаками обох рук в обличчя, внаслідок чого, спричинив ОСОБА_1 тілесні ушкодження у вигляді синця на обличчі в ділянці правої скроні, синців і саден на чолі зліва і на спинці носу, перелому кісток носу, струсу головного мозку, які згідно висновку судово-медичного експерта №117/2020 від 28.09.2020 року відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

Позивач стверджує, що протиправними діями ОСОБА_2 , які виразились у нападі та побиттю позивача, останньому було завдано матеріальних та моральних збитків, так як після побиття позивач потрапив на стаціонарне лікування.

Позивач наголошує, що кримінальним правопорушенням йому завдано матеріальної шкоди у розмірі 2 520 гривень 72 копійки.

Позивач вважає, що враховуючи обставини скоєного злочину, характер та обсяг страждань, яких він зазнав, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, відшкодування моральної шкоди є необхідним та достатнім саме у розмірі 25 000 гривень.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

29.07.2021 року відкрито провадження у справі.

Відповідачам було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву.

Позивач під час судового засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Вважає, що внаслідок вчинення відповідачем кримінального правопорушення відносно нього, відповідач зобов`язаний відшкодувати усі матеріальні витрати, які пов`язані із лікуванням. Також наголосив, що враховуючи душевні страждання, які йому були завданні кримінальним правопорушенням та подальшим лікуванням підлягають матеріальній компенсації у сумі 25 000 гривень, що буде необхідним та достатнім компенсаційним механізмом.

Відповідач під час судового засідання позовні вимоги визнав частково. Не заперечив відносно відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 2 520 гривень 72 копійки. Проте вважає позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди необґрунтованими. Заподіяння моральної шкоди не нічим підтверджується. Тому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог у частині відшкодування моральної шкоди.

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланнями на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Доказами по справі встановлено, що 26 вересня 2020 року приблизно о 19 годині 30 хвилин ОСОБА_2 , перебуваючи на території спортивного майданчика, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних відносин до ОСОБА_1 , з метою завдання тілесних ушкоджень останньому, умисно наніс йому три удари кулаками обох рук в обличчя, внаслідок чого, спричинив ОСОБА_1 тілесні ушкодження у вигляді синця на обличчі в ділянці правої скроні, синців і саден на чолі зліва і на спинці носу, перелому кісток носу, струсу головного мозку, які згідно висновку судово-медичного експерта №117/2020 від 28.09.2020 року відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, що підтверджується Вироком Бродівського районного суду Львівської області у справі за № 439/1496/20 від 04 лютого 2021 року, який не оскаржувався і набрав законної сили.

ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділені КНП «Бродівська ЦРЛ» починаючи із 26 вересня 2020 року по 29 вересня 2020 року. Діагноз: перелом кісток носа, струс головного мозку. ОСОБА_1 були призначений перелік медикаментів на час лікування, що підтверджується Відповіддю на запит № 302/01-10 від 23.02.2021 року; Медичною картою стаціонарного хворого № 3488 від 26.09.2020 року (а.с. 8-16).

ОСОБА_1 понесено витрат на лікування за вищевказаний період у розмірі: 2 520 гривень 72 копійки, що підтверджується відповідними касовими квитанціями за період, починаючи із 26.09.2020 року по 29.09.2020 року (а.с. 17-25).

Щодо виникнення недоговірного (деліктного) зобов`язання.

Відповідно до законодавчого припису пункту 8 частини 2 статті 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

У свою чергу імперативними положеннями частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Виходячи зі змісту частини 1 статті 1195 Цивільного кодексу України, фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі, зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Загалом чинне цивільне законодавство України вибудовує до даного типу зобов`язальних недоговірних (деліктних) правовідносин загальну конструкцію цивільно-правової відповідальності, яка становить собою наявність таких обов`язкових умов:вина заподіювача шкоди, протиправність поведінки заподіювача шкоди, наявність цієї шкоди у потерпілого і причинного зв`язку між ними.

Як встановлено під час судового засідання між діянням ОСОБА_2 , яке полягало у нанесенні умисного легкого тілесного ушкодження ОСОБА_1 та настанням короткочасного розладу здоров`я позивача наявний безпосередній причинно-наслідковий зв`язок.

Вина ОСОБА_2 у вчиненні такого діяння встановлена судовим рішенням у кримінальній справі, що із огляду на частину 4 статті 82 ЦПК України не підлягає доказуванню.

Внаслідок заподіяння легкого тілесного ушкодження ОСОБА_1 , яке спричинило короткочасний розгляд здоров`я потерпілого (перелом кісток носа, струс головного мозку), позивач вимушено поніс витрати на лікування власного здоров`я у загальному розмірі, що становить 2 520 гривень 70 копійок.

За таких обставин, всебічно та повно встановивши обставини справи на основі достатніх, достовірних, допустимих та належних доказів, суд приходить до переконання, що внаслідок виникнення у відповідача ОСОБА_2 недоговірного (деліктного) зобов`язання, останній зобов`язаний відшкодувати позивачу ОСОБА_1 витрати пов`язані із лікуванням та придбанням ліків, що становить 2 520 гривень 70 копійок. Відтак позовні вимоги в цій частині є підставними та підлягають повному задоволенню.

Щодо відшкодування завданої моральної шкоди.

Відповідно до норми ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно із ч. 1 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

У частинах 3, 4 ст. 23 ЦК України визначає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Вирішуючи питання щодо відшкодування моральної шкоди, суд враховує те, що відповідачем внаслідок вчинення кримінального правопорушення відносно позивача та заподіяння останньому шкоди здоров`ю, позивачеві спричинено немайнову - моральну шкоду, яка полягала у наступному:

Позивач ОСОБА_1 , будучи особою, яка потерпіла від кримінального правопорушення та особою, якій винними протиправними діями було завдано шкоду здоров`ю (перелом кісток носа, струс головного мозку) переносив фізичний біль та страждання у зв`язку із ушкодженням здоров`я. Також позивач був вимушений через стан свого здоров`я періодично проходити медичне обстеження та курс стаціонарного лікування. Позивач внаслідок протиправних дії відповідача, зазнав певних незручностей, які спричинили порушення (зміну) звичайного ритму його життя. Позивач змушений докладати певних зусиль для відновлення свого порушеного права.

Сукупність вказаних факторів свідчить про те, що позивачеві протиправними діями відповідача була спричинена моральна шкода.

Позивач вважає, що необхідним та достатнім розміром матеріального відшкодування завданої моральної шкоди буде 25 000 гривень. Водночас, позивач не наводить жодних доказів та пояснень щодо конкретного розміру такого матеріального відшкодування саме у такій сумі.

З огляду на вищевикладене, враховуючи недоведеність позивачем розміру матеріального відшкодування завданої моральної шкоди у сумі 25 000 гривень, беручи до уваги особу позивача, якому було заподіяно моральну шкоду, що полягала у фізичному болі та страждання у зв`язку із ушкодженням здоров`я, суд, керуючись статтями 16, 23, 1167 ЦК України, принципами розумності та справедливості, виходячи із власного переконання, вважає, що моральна шкода підлягає відшкодуванню у розмірі 5 000 гривень, що у достатній мірі компенсує позивачеві завдану моральну шкоду.

Щодо стягнення судового збору.

Згідно із нормою частин першої, другої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Нормою ч. 1 ст. 141 ЦПК України закріплено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із пунктом 2 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Порядок розподілу та відшкодування судових витрат регламентується статтею 141 ЦПК України. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені частково. Доказами по справі підтверджується, що позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

У свою чергу позовні вимоги, які були заявлені до відповідача є вимогами майнового характеру та загалом встановлюють ціну позову у розмірі 27 520 гривень 72 копійки.

Виходячи із законодавчих приписів статті 141 ЦПК України, зважаючи на норму пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий за подання даного позову підлягав сплаті 908 гривень 00 копійок.

Тобто за обставин, коли позовні вимоги позивача хоча і задоволені частково, проте у випадку подання хоча однієї із позовних вимог судовий збір підлягав би сплаті у мінімальному (тотожному) розмірі, позивач є особою, яка відповідно до Закону України «Про судовий збір» має пільги щодо звільнення від сплати судового збору необхідно здійснити компенсацію понесених судових витрат на рахунок Державного бюджету за рахунок відповідача.

За таких обставин, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_2 необхідно стягнути понесені судові витрати за сплачений судовий збір за подання позовної заяви на рахунок Державного бюджету, що буде відповідати вимогам чинного цивільного процесуального законодавства України.

Керуючись статтями 10, 81, 89, 206, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 2520 (дві тисячі п`ятсот двадцять) гривень 72 копійки заподіяної матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 5 000 (п`ять тисяч) гривень заподіяної моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 908 гривень судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 ч. 1 Розділу ХІІІ ЦПК України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне рішення складено 05.08.2021.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя Б.М. Петейчук