Ухвала

04 серпня 2021 року

м. Київ

справа № 405/5478/17

провадження № 61-8980ск21

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кропивницького апеляційного суду від 20 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа - Публічне акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК», про визнання недійсним відчуження арештованого майна,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа - Публічне акціонерне товариство «ТАСКОМБАНК» (далі - ПАТ «ТАСКОМБАНК»), про визнання правочинів про відчуження арештованого майна недійсними.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 травня 2019 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано недійсним договір дарування від 17 березня 2016 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений державним нотаріусом Кіровоградської державної нотаріальної контори № 1 Биковим С. Є., зареєстрований в реєстрі за № 1-134, номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 17 березня 2016 року № 137977234, індексний номер № 28854697 від 22 березня 2016 року щодо об`єкту нерухомого майна - нежитлове приміщення, з ґанком та сходами площею 41,8 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 , та скасовано його державну реєстрацію.

Визнано недійсним договір дарування від 02 серпня 2016 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , посвідчений державним нотаріусом Кіровоградської державної нотаріальної контори № 1 Биковим С. Є., зареєстрований в реєстрі за № 1-528, номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 15780897 від 02 серпня 2016 року, індексний номер № 30820500 від 08 серпня 2016 року щодо об`єкту нерухомого майна - нежитлове приміщення, з ґанком та сходами площею 41,8 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 та скасовано його державну реєстрацію.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення від 31 серпня 2017 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Бабіч Л. Ю., зареєстрований в реєстрі за № 2646, номер запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 22109995 від 31 серпня 2017 року, індексний номер № 36851994 від 31 серпня 2017 року щодо об`єкту нерухомого майна - нежитлове приміщення, з ґанком та сходами площею 41,8 кв. м, за адресою: АДРЕСА_1 та скасовано його державну реєстрацію. У задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 20 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено. Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 травня 2019 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 10 лютого 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Постанову Кропивницького апеляційного суду від 20 серпня 2020 року залишено без змін. Поновлено дію постанови Кропивницького апеляційного суду від 20 серпня 2020 року.

ОСОБА_1 28 травня 2021 року засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Кропивницького апеляційного суду від 20 серпня 2020 року у вищевказаній справі, в якій посилаючись на те, що він не був учасником справи, проте оскаржуваною постановою порушено його права, просить її скасувати та направити справу на новий розгляд.

Разом із касаційною скаргою ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на касаційне провадження.

Крім того, ОСОБА_1 подав клопотання про звільнення його від сплати судового збору, яке обґрунтовував тим, що він є студентом денної форми навчання Київського національного економічного університету ім. Вадима Гетьмана, на платній основі, не працює та не має постійного доходу, що підтверджує відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків. Просить врахувати також, що його батька - співпозивача у цій справі було звільнено від сплати судового збору ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 жовтня 2017 року, тому критичний майновий стан сторони є фактом, що не потребує повторного доведення. До клопотання також додає копію студентського квитка на імя ОСОБА_1 , копію квитанцію про сплату за навчання Київського національного економічного університету ім. Вадима Гетьмана студента ОСОБА_1 , свідоцтво про народження ОСОБА_1 , Витяг з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання, витяг з електронного кабінета споживача ОСОБА_2 про заборгованість за надання послуг з водопостачання та водовідведення, копію повідомлення про припинення газопостачання у квартиру АДРЕСА_2 .

Ухвалою Верховного Суду у складі судді-доповідача Гулейкова І. Ю. від 17 червня 2021 року визнано підстави для поновлення строку на касаційне оскарження постанови неповажними; відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору за подання касаційної скарги; касаційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків до 19 липня 2021 року, але не більше десяти днів з дня отримання ухвали. Зокрема, надано ОСОБА_1 строк для подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій зазначити дату, коли саме йому стало відомо про існування оскаржуваної постанови та підтвердити відповідними доказами та сплатити судовий збір у розмірі 4 228,80 грн.

У липні 2021 року до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків, зокрема: заява про поновлення строку на касаційне оскарження, заява про звільнення або відстрочення чи розстрочення сплати судового збору.

Заява про поновлення строку на касаційне оскарження обґрунтована тим, що строк на касаційне оскарження пропущено заявником з поважних причин, оскільки копію повного тексту оскаржуваної постанови апеляційного суду ОСОБА_1 отримав 12 травня 2021 року. На підтвердження зазначеного надає копію заяви про ознайомлення з матеріалами справи № 405/11641/13-ц, з відміткою про отримання ним копії оскаржуваної постанови 12 травня 2021 року.

Відповідно до частини першої, другої та третьої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Перевіривши доводи клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Кропивницького апеляційного суду від 20 серпня 2020 року, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, оскільки з наданих до клопотання доказів убачається, що оскаржувану постанову апеляційного суду заявник дійсно отримав 12 травня 2021 року та звернувся з касаційною скаргою 28 травня 2021 року, що є підставою для його поновлення.

Разом із цим, ОСОБА_1 подав нову заяву про звільнення від сплати судового збору, в якій просить у випадку, якщо Суд дійде висновку, що відсутні підстави для звільнення його від сплати судового збору, просить відстрочити або розстрочити сплату судового збору.

Клопотання обґрунтовано тим, що розмір доходу ОСОБА_1 за 2019 - 2020 роки становить 13 872 грн, встановлений розмір судового збору за подання касаційної скарги значно перевищує 5 % розміру його річного доходу, тому наявні підстави для звільнення його від сплати судового збору зменшення розміру судового збору у відповідності до статті 8 Закону України «Про судовий збір» та статті 136 ЦПК України.

На підтвердження зазначених у клопотанні доводів, ОСОБА_1 надає відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків.

Наведені заявником обставини не можуть бути підставою для звільнення від сплати або розстрочення чи відстрочення сплати судового збору, оскільки надані відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів у розмірі 13 872,00 грн за 2019 - 2020 рокине характеризують майновий стан заявника у повному обсязі та не можуть беззаперечно свідчити, що в нього відсутні інші, крім зазначених доходів для сплати судового збору за подання касаційної скарги. Заявником не надано інших доказів на підтвердження неможливості сплати судового збору та відсутності коштів призначених для сплати судового збору на момент подання касаційної скарги. Такими документами, наприклад, можуть бути довідки про доходи (зокрема і фіскальних органів), про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка фіскального органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо. Тому клопотання задоволенню не підлягає.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (§ 44 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; § 63, 64 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (§ 111 рішення Європейського суду з прав людини від 20 лютого 2014 року у справі «Shishkov v. Russia»).

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Посилання, як на окрему підставу для звільнення від сплати судового збору на те, що предметом касаційного звернення є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, пов`язаних з невиконанням державою протягом шести років апеляційного рішення у справі № 405/11641/13-ц, Суд відхиляє, оскільки положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані за наявності майнового критерію, який не довів належними доказами заявник.

Отже, ОСОБА_1 не в повному обсязі виконав вимоги ухвали Верховного Суду від 17 червня 2021 року.

Відповідно до частини 2 статті 127 ЦПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Оскільки вимоги ухвали Верховного Суду від 17 червня 2021 року виконані частково, суд вважає за можливе продовжити строк для усунення недоліків вказаної касаційної скарги, в частині сплати судового збору.

Керуючись статтями 127, 136, 390 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Кропивницького апеляційного суду від 20 серпня 2020 року.

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, відстрочення або розстрочення сплати судового збору відмовити.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення зазначених недоліків касаційної скарги до 06 вересня 2021 року, але не більше десяти днів з дня отримання ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков