Справа № 569/9312/19
УХВАЛА

03 серпня 2021 року

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі судового засіданням - Корнійчук А.В.

з участю:

представника заявника - відповідача - адвоката Пилипчук Л.М.

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за заявою відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Рівненської міської ради до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про витребування майна, визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Рівненського міського суду від 22.04.2020 р., ухваленому в цивільній справі за позовом Рівненської міської ради до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про витребування майна, визнання права власності.

Заявник - відповідач ОСОБА_2 через представника адвоката Пилипчук Л.М. звернувся до Рівненського міського суду із заявою про перегляд заочного рішення від 22.04.2020 року по справі № 569/9312/19, посилаючись на те, що про розгляд справи № 569/9312/19 Рівненським міським судом Рівненської області відповідачу ОСОБА_2 відомо не було. Про рішення Рівненського міського суду Рівненської області він дізнався у травні 2021р. 25 травня 2021р ним було укладено договір про надання правової допомоги. 26 травня представником ОСОБА_2 - ОСОБА_4 було подано до Рівненського міського суду заяву про ознайомлення з матеріалами цивільної справи № 569/9312/19 та 31 травня 2021р. з даними матеріалами було надано можливість ознайомитися, про що міститься відмітка в матеріалах справи.Ухвали про відкриття провадження по справі та копії позовної заяви з додатками до неї, ні судових повісток йому вручено не було. Про що свідчить кореспонденція як відправлялася на адресу ОСОБА_2 , та яка повернулася до суду в зв`язку з закінченням терміну зберігання. Відповідно ОСОБА_2 був позбавлений будь-якої можливості захистити свої законні права та інтереси, прийняти участь у даному судовому засіданні та реалізувати свої процесуальні права шляхом подачі відзиву на позов з запереченнями проти нього. Позовні вимоги Рівненської міської ради ОСОБА_2 не визнаються, вважаються безпідставними та він заперечує проти їх задоволення з наступних підстав: Однокімнатна квартира за адресою АДРЕСА_1 була, загальною площею 20,4 кв.м., житловою 11 кв.м., придбана ОСОБА_2 у ОСОБА_3 на підставі договору купівлі- продажу квартири від 30.08.2017р. посвідченого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Фесюк Т.В., зареєстровано в реєстрі за №287. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 11 липня 2017р. по справі № 569/3273/17 було визнано за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_2 за набувальною давністю. Зазначене судове рішення набрало законної сили після закінчення строку на його оскарження (10-ти денного відповідно до ч.І ст.294 ЩІК України 2004р.). Право власності ОСОБА_3 на зазначену квартиру було зареєстровано 25 липня 2017р., що підтверджується Інформаційною довідкою № 241321570 сформованою 21.01.2021р. та долученою позивачем до матеріалів справи. Відтак, на момент укладення договору купівлі-продажу квартири право власності було зареєстровано за продавцем - ОСОБА_3 , а потім 30 серпня 2017р., після укладення договору купівлі-продажу квартири, за ОСОБА_2 , відтак набуття квартири у власність ОСОБА_2 відбулося на законних підставах, а тому ОСОБА_2 є добросовісним набувачем. Просив поновити строк на подачу заяви про перегляд заочного рішення. Скасувати рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 квітня 2020 р. по цивільній справі № 569/9312/19 та призначити справу до розгляду. Представник заявника адвокат Пилипчук Л.М. в судовому засіданні заяву підтримала у межах її доводів, просила задовольнити. Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні просив суд заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишити без задоволення, оскільки доводи заявника є безпідставними та спростовуються матеріалами справи. Підтримав подані письмові заперечення на заяву про перегляд заочного рішення від 22.04.2020 року, які мотивував тим, що ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Саме за зазначеною адресою відповідачу у справі направлялися судові повістки, які поверталися у зв`язку із закінченням терміну зберігання. ОСОБА_2 неодноразово повідомлявся про дату, час і місце судового розгляду справи, зокрема судовими повістками за зареєстрованим місцем проживання, які поверталися за закінченням терміну зберігання та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З огляду на зазначене безпідставними є доводи відповідача щодо неналежного повідомлення про судовий розгляд справи та наявність поважних причин неявки в судове засідання. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 11.07.2017 р. у справі № 569/3273/17 позовні вимоги ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Рівненської міської ради, третя особа ОСОБА_5 про встановлення факту постійного проживання, визнання безвісно відсутнім та визнання права власності за набувальною давністю задоволено. Встановлено факт постійного проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 25 грудня 2004 року по даний час за адресою: АДРЕСА_1 . Визнано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадяднина України, зареєстрованого АДРЕСА_1 безвісно відсутнім. Визнано за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_2 за набувальною давністю. 21.07.2017 року Виконавчим комітетом Рівненської міської ради було подано на вказане рішення апеляційну скаргу. Проте, на підставі рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11.07.2017 р. у справі № 569/3273/17, яке не набрало законної сили оскільки Рівненська міська рада 21.07.2021р. подала апеляційну скаргу на рішення суду, що підтверджується відміткою на апеляційній скарзів, державним реєстратором Управління забезпечення адміністративних послуг Рівненської міської ради Данилевич Іриною Євгеніївною 25.07.2017 року за ОСОБА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_2 , виданий 24.12.2004 року Рівненським MB УМВС України в Рівненській області, зареєстровано право власності на квартиру з реєстраційним номером 101, загальною площею 20,4 кв.м., житловою 11 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 . Тобто, право власності ОСОБА_3 на квартиру з реєстраційним номером 101, загальною площею 20,4 кв.м., житловою 11 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 виникло в результаті прийняття рішення державного реєстратора від 25 липня 2017 року, незважаючи на внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, проте в період, коли рішення суду фактично не набрало законної сили, оскільки було оскаржене. Постановою Апеляційного суду Рівненської області від 25 січня 2018 року у справі № 569/3273/17 апеляційну скаргу Виконавчого комітету Рівненської міської ради задоволено. Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 11 липня 2017 року скасовано. В задоволенні позову ОСОБА_3 до Виконавчого комітету Рівненської міської ради, третя особа - ОСОБА_5 про встановлення факту постійного проживання, визнання безвісно відсутнім та визнання права власності за набувальною давністю відмовлено. Вказаною постановою Апеляційного суду Рівненської області встановлено, що квартира АДРЕСА_2 перебуває в комунальній власності. Відповідно до частини 1 статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Однак, ОСОБА_3 не була власником квартири, а тому не могла передати квартиру у власність ОСОБА_2 . Достовірно знаючи, що квартира їй не належить ОСОБА_3 свідомо повідомила нотаріусу неправдиву інформацію. Крім того, відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Однак, ні нотаріус, ні ОСОБА_2 не перевіряли набрання законної сили рішенням суду у справі № 569/3273/17, хоча мали реальну можливість це зробити. На підставі договору купівлі-продажу квартири № 287 від 30.08.2017 року приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Фесюк Т.В. за ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , паспорт громадянина України, серія та номер: НОМЕР_4 , виданий 30.08.2017 року, видавник: 5610 зареєстровано право власності на квартиру з реєстраційним номером 101, загальною площею 20,4 кв.м., житловою 11 кв. м. за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 не може вважатися добросовісним набувачем квартири, оскільки сума сплачена ним за договором купівлі - продажу квартири 10193 гривні (десять тисяч сто дев`яносто три) гривні (400$ на 30.08.2017) є істотно нижча від ринкової вартості майна. За таких обставин ОСОБА_2 , виявивши розумну обачність не міг не знати, що рішення суду у справі № 569/3273/17, не набрало законної сили за даними ЄДРСР, а також, що вартість квартири істотно відрізняється від ринкової вартості. Наведене вище обумовлює обгрунтований сумнів в добросовісності ОСОБА_2 як набувача за договором купівлі - продажу квартири від 30 серпня 2017 року. Ухвалою суду від 15.06.2021 р. поновлено пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22.04.2020 року. Прийнято заяву відповідача ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, вивчивши доводи заяви про скасування заочного рішення у справі, а також пояснень позивача на цю заяву, суд дійшов висновку, що заяву ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, з наступних підстав. У відповідності до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:

1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;

2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;

3) відповідач не подав відзив;

4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З оглянутої справи № 569/9312/19 за позовом Рівненської міської ради до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про витребування майна, визнання права власності, вбачається, що справу було розглянуто 22.04.2020 року з ухваленням заочного рішення у зв`язку з тим, що відповідач ОСОБА_2 , який належним чином повідомлявся про день та час судового розгляду справи 17.09.2019 р., 28.10.2019 р., 04.12.2019 р., 04.02.2020 р., 11.03.2020 р., 22.04.2020 р., проте до суду не з`явився, надіслана судом поштова кореспонденція ( ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатками в с/з на 17.09.2019 28.10.2019 р., 04.12.201904.02.2020 р., 11.03.2020 р., 22.04.2020 р.) була повернута до суду по закінченню строку зберігання , через неявку відповідача за отриманням рекомендованих листів на повідомлення пошти і долучені до матеріалів справи.(а.с.47,52,57,61,68,69). Ні відзиву, ні заяв від відповідача до суду не надійшло. Як було встановлено судом, за інформацією відділу обліку моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління ДМС в Рівненській області, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та викликався до суду належним чином рекомендованою кореспонденцією за адресою зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 . Отже, судом було вчинено всі необхідні дії, а тому відповідач ОСОБА_2 вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. З урахуванням неявки відповідача без повідомлення та підтвердження причини неявки, і з врахуванням того, що позивач не подавав до суду заперечень проти даного порядку розгляду справи, суд правомірно ухвалив проведення заочного розгляду справи з ухваленням заочного рішення. При прийнятті рішення в цій частині суд бере до уваги і практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка згідно статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є джерелом права в Україні. Так, у справі "Брумареску проти Румунії" ЄСПЛ зазначив, що право на справедливий розгляд в суді, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, має тлумачитися у світлі Преамбули до Конвенції, яка проголошує, між іншим, верховенство права як частину спільної спадщини Договірних Сторін. Одним з основних аспектів верховенства права є принцип правової певності, який вимагає, крім іншого, щоб у випадках, коли суди винесли остаточне рішення з якогось питання, їхнє рішення не підлягало сумніву. В даному контексті також слід враховувати іншу правову позицію ЄСПЛ у справі "Пономарьов проти України", згідно з якою сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (п.41). Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що судом були вжиті належні заходи для повідомлення відповідача про дату, час і місце судового розгляду, в якому ухвалено заочне рішення, а його доводи про те, що він не отримував судових повісток не є підставою для скасування заочного рішення, оскільки протягом тривалого часу відповідач не вживав заходів щоб дізнатись про стан відомого йому предмету спору. Відповідно до ч.10 ст. 130 ЦПК, якщо місцеперебування відповідача невідоме, суд розглядає справу після надходження до суду відомостей щодо його виклику до суду в порядку, визначеному цим Кодексом. Суд зазначає, що під час судового розгляду були досліджені належним чином всі наявні письмові матеріали справи. Відповідачем не надано жодного доказу, який має істотне значення для правильного вирішення справи та зазначений доказ не був врахований і не оцінений судом при розгляді справи по суті . Окрім того, заявник посилається у своїх доводах на ті докази яким суд дав оцінку при розгляді даної справи, так я справи за рішенням якої був пред`явлений даний позов. Тобто, фактично просить переоцінити докази. Поважними причинами неявки можуть бути хвороба, тривале відрядження, інші обставини, що об`єктивно перешкоджають явці в судове засідання, які, безумовно, повинні бути підтверджені документально відповідними доказами (додаватись до заяви про перегляд заочного рішення). Крім того, відповідач також повинен вказати докази, які мають значення для справи, та можуть призвести до ухвалення рішення, протилежного заочному повністю або частково, або до його зміни. Наявність вищенаведених обставин мусить бути у їх сукупності, при відсутності хоча б однієї з них заочне рішення скасуванню не підлягає. Підсумовуючи все вищевикладене, оскільки відповідач про судове засідання, в якому було ухвалено заочне рішення, повідомлявся судом належним чином рекомендованою кореспонденцією за місцем реєстрації відповідача, та зважаючи на те, що відповідач при зверненні із заявою про перегляд заочного рішення до такої заяви не надав доказів, які б мали істотне значення для перегляду такого рішення, враховуючи те, що викладені в заяві доводи не заслуговують на увагу, як такі, що мають істотне значення, суд дійшов висновку, що заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення. На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 284-287, ст. 288, ст. 260, 261, 353, 354, 355 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у цивільній справі за позовом Рівненської міської ради до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про витребування майна, визнання права власності, залишити без задоволення.

Роз`яснити , що заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Панас