справа № 631/995/20
провадження № 2/631/304/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2021 року смт Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Пархоменко І. О.,

при секретарі Бондаренко І. М.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів дитину,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила що вони з відповідачем мають спільну неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дитина знаходиться на утриманні позивача. Відповідач, який має постійну роботу та дохід, ухиляється від покладеного обов`язку утримувати доньку, матеріальної допомоги добровільно не надає. Інших осіб на утриманні ОСОБА_4 не має. Їх донька перебуває на обліку у невропатолога, є дитиною інвалідом підгрупи «А», потребує постійного прийому протисудорожних препаратів, таких як топамакс, ламитрил, карбалекс, янссен-силаг с.п.а., що підтверджується довідкою Поліклінічного відділення Нововодолазької центральної районної лікарні. Вартість придбаних нею ліків, які необхідно вживати нашій доньці протягом місяця становить : в січні 2020 року - 11136,90 грн, в лютому 2020 року - 6241,40 гри. в березні 2020 року - 8140,90 грн., в вересні 2020 року- 2561,10 грн., в жовтні 2020 року - 4767.80 грн., зазначене підтверджується копіями касових чеків аптечних установ, які збереглися у неї на даний час. Середня вартість ліків, які необхідно придбати протягом місяця становить сім тисяч гривень на один місяць. Просила стягнути аліменти на дитину у розмірі 1/3 частини з усіх доходів відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, та стягнути додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3000,00 грн щомісячно.

Через канцелярію суду за вхідним № 2703 від 24.05.2021 відповідач ОСОБА_4 надав відзив на позовну заяву де зазначив, що позов визнає частково. При винесенні рішення просив урахувати, що він не має офіційної постійної роботи та його дохід за 2019 рік склав 8000 гривен, що вбачається з Податкової декларації про майновий стан за 2019 рік. Він допомагає непрацездатним батькам, які є пенсіонерами за віком. Окрім того, батько, ОСОБА_6 , з 22.06.2011 року безстроково є інвалідом третьої групи і йому згідно рекомендацій Довідки МСЕК серії 10 ДАА № 619217 від 22.06.2011 р. протипоказана важка фізична праця. Він, відповідач надавав матеріальну допомогу доньці, надсилав гроші через ОСОБА_7 на ім`я позивача (дошлюбне прізвище ОСОБА_8 ). Зазначив що позивач просить стягнути додаткові витрати до повноліття дитини, але в Довідці управління соціального захисту від 07.09.2020 р. вказано про інвалідність дитини до 31 серпня 2021 року. Просив задовольнити позов частково, стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та додаткові витрати у розмірі 1500,00 грн щомісячно. В іншій частині просив відмовити (а. с. 50).

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення аналогічні викладеному у позовній заяві, просила позов задовольнити, стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на дитину у розмірі 1/3 частини з усіх доходів відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, та стягнути додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 3000,00 грн щомісячно.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнала частково, надала пояснення аналогічні викладеному у відзиві, просила задовольнити позов частково, стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини з усіх доходів щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та додаткові витрати у розмірі 1500,00 грн щомісячно. В іншій частині просила відмовити.

Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Відповідно до рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 27 жовтня 2011 року шлюб між ОСОБА_3 до ОСОБА_4 було розірвано (а. с. 4).

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області 10 березня 2006 року, ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , актовий запис № 37. Батьками дитини у свідоцтві про народження зазначені: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а. с. 5).

Судом встановлено, що дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає разом з матір`ю ОСОБА_3 та знаходиться на її утриманні.

За довідкою Ордівського старостинського округу № 4 Нововодолазької селищної ради Харківської області № 17-39/62 від 09.07.2020 ОСОБА_3 має наступний склад сім`ї: донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 6).

При обстеженні житлово-побутових умов ОСОБА_3 депутатом Нововодолазької селищної ради Харківської області Безпалою І. І. 13.07.2020 складено акт № 373 де зазначено, що ОСОБА_5 зареєстрована та фактично мешкає за адресою АДРЕСА_1 . На її утримання знаходиться її неповнолітня донька ОСОБА_5 2006 року народження (а. с. 7).

ОСОБА_3 працює у КНП ХОР «Обласному медичному клінічному центрі урології і нефрології ім. В. І. Шаповала» на посаді сестра медична палатна. За період з 01 березня 2020 року по 31 серпня 2020 року загальна сума доходу складає 42836,12 грн (довідки про доходи № 65 від 15 вересня 2020 року (а. с. 12).

Отже, між сторонами виникли правовідносини, що регулюються Сімейним кодексом України.

Разом з вимогами про стягнення аліментів позивач просила стягнути й додаткові витрати на дитину.

У ч. 2 п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що при одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і

додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо.

Частиною 2 ст. 51 Конституції України визначений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

Зазначене кореспондується зі ст. 180 СК України, а саме батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як закріплено ч. 3 ст. 181 СК України, кошти на утримання дітей (аліменти) можуть присуджуватися за рішенням суду у частці від доходу їх батька, матері і (або) у твердій грошовій сумі.

За ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з п. п. 3, 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За приписами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Положеннями статті 27 Конвенції «Про права дитини» від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27.02.1991 року закріплено що, держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов?язків, передбачених законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Приписами частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Оскільки, відповідач позовні вимоги визнав частково і надав докази у підтвердження наявності обставин, які треба врахувати при визначенні розміру аліментів, а саме, стан здоров`я дитини, матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів непрацездатних батьків, суд доходить висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, підлягають частковому задоволенню.

За податковою декларацією про майновий стан за 2019 рік, поданою 30.06.2020, ОСОБА_4 отримав 8000,00 грн загальної суми доходів, які включаються до загального річного оподатковуваного доходу, у тому числі загальна сума доходів, які включаються до загального річного оподатковуваного доходу (а. с. 51).

Згідно із свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Ордівським сільським ЗАГС Нововодолазького району Харківської області 02 січня 1977 року, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 1. Батьками зазначені: ОСОБА_6 та ОСОБА_9 (а. с. 52).

ОСОБА_6 є пенсіонером за інвалідністю третьої групи (пенсійне посвідчення № НОМЕР_3 , видане 04.04.2012 року), ОСОБА_9 є пенсіонером за віком (пенсійне посвідчення № НОМЕР_4 , видане 29.09.2011 року) (а. с. 53 - 54).

Ураховуючи зазначене, суд вважає встановлення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є справедливим та обґрунтованим, таким що відповідає засадам розумності та виваженості, є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку та потреб дитини та не призведе до надмірного матеріального тягаря для відповідача.

Щодо позовних вимог про стягнення додаткових витрат на дитину, суд дійшов такого.

За змістом ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Отже, аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею.

До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, чи інвалідність.

У ч. 1 п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, наприклад, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Судом встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дитиною інвалідом до 18 років, що вбачається з посвідчення серії НОМЕР_5 , виданого 22.09.2017 Нововодолазькою РДА(а. с. 9).

Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення Нововодолазької районної державної адміністрації №12-07/230 від 07 вересня 2020 року ОСОБА_3 , перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Нововодолазької районної державної адміністрації та отримує державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам підгрупи А з надбавкою на догляд за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 21 серпня 2013 року по 31 серпня 2021 року (а. с. 10).

Згідно з довідкою УПСЗН В НОВОВОДОЛАЗЬКОМ РАЙОНІ № 10-03/98 від 15 вересня 2020 року ОСОБА_3 знаходиться на обліку в УПСЗН НОВОВОДОЛАЗЬКОЇ РДА і отримує державну соціальну допомогу дітям з інвалідністю, за період березень 2020 року по серпень 2020 року у розмірі 20491,20 грн (а. с. 11).

Позивач у позові зазначила, що додаткові витрати на дитину становлять 7000 грн кожного місяця. З відповідача просила стягнути 3000,00 грн щомісячно.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на лікування - рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, тощо).

При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Тобто, не тільки факт понесення додаткових витрат на дитину має бути документально підтверджений, а й необхідність у них, а також має прослідковуватись причинно-наслідковий зв`язок між доказами понесених витрат.

Згідно з копією довідки без дати та номера ПОЛІКЛІНІЧНОГО ВІДДІЛЕННЯ КЗОЗ «НОВОВОДОЛАЗЬКА ЦЕНТРАЛЬНА РАЙОННА ЛІКАРНЯ» ОСОБА_5 , 28.02.2006 перебуває на «д» обліку з підгрупою «а» з діагнозом: симптоматична епілепсія, з частими приступами ЗТПР. Потребує постійного прийому протисудорожних препаратів, таких як топамакс, карбалекс, бензонал, ламитрил (а. с. 18).

Позивачем надано копії фіскальних чеків щодо купівлі зазначених препаратів в аптеці за різними датами за період 2020 2021 роки.

З копій фіскальних аптечних чеків, наданих позивачем, з урахуванням дозування ліків, визначеного у довідці без дати та номера ПОЛІКЛІНІЧНОГО ВІДДІЛЕННЯ КЗОЗ «НОВОВОДОЛАЗЬКА ЦЕНТРАЛЬНА РАЙОННА ЛІКАРНЯ», оскільки при стягненні додаткових витрат повинен бути підтверджений не тільки сам факт понесення додаткових витрат й необхідність у них, суд дійшов висновку, що вартість придбання препаратів топамакс, карбалекс, бензонал, ламитрил на місяць для лікування дитини ОСОБА_5 становить орієнтовно 4000 грн.

Ані позивачем ОСОБА_3 , ані її представником ОСОБА_1 не надано суду доказів необхідності використання для лікування дитини інших ліків, ніж ті що зазначені у довідці без дати та номера ПОЛІКЛІНІЧНОГО ВІДДІЛЕННЯ КЗОЗ «НОВОВОДОЛАЗЬКА ЦЕНТРАЛЬНА РАЙОННА ЛІКАРНЯ», а саме: препаратів топамакс, карбалекс, бензонал, ламитрил.

Також, позивачем не надано суду будь-яких довідок, розрахунків або інших доказів вартості препаратів на визначений період для лікування дитини з урахуванням дозування ліків. Власного розрахунку вартості лікування ані позивачем ОСОБА_3 , ані її представником ОСОБА_1 суду представлено не було і матеріали справи зазначеного розрахунку не містять.

Оскільки сума додаткових витрат, пов`язаних з лікуванням дитини, документально підтверджена позивачем у сумі 4000 грн, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог в частині, й вважає за необхідне стягнути з відповідача додаткові витрати на лікування дитини у розмірі 2000 грн щомісяця.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача та його представника щодо стягнення додаткових витрат на дитину з дати звернення позивача до суду до 31 серпня 2021 року, й вважає за необхідне стягнути кошти до повноліття дитини, оскільки ОСОБА_5 є дитиною інвалідом до 18 років, що вбачається з посвідчення серії НОМЕР_5 , виданого 22.09.2017 Нововодолазькою РДА.

Також, потрібно врахувати, що відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Таким чином, аліменти потрібно стягнути з дня пред?явлення позову, тобто з 19.11.2020 року.

Згідно зі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів.

Частиною 6 ст. 141 ЦПК України встановлено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_4 підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 840 грн. 80 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 51, 55 Конституції України, Конвенцією «Про права дитини» від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27.02.1991 року, ст. ст. 180- 182, 185, 191 Сімейного кодексу України, п. п. 3, 17, 18 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст. ст. 12, 13, 76, 81, 259, 263 - 265, 280 - 283, 352, 430 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 19.11.2020 до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , додаткові витрати на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 19.11.2020 до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок на користь держави.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Харківського апеляційного суду через Нововодолазький районний суд Харківської області до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення буде складено 03 серпня 2021 року.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_3 , місце проживання чи перебування: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_7 .

Відповідач: ОСОБА_4 , місце проживання чи перебування: АДРЕСА_2 .

Суддя І. О. Пархоменко