Справа № 724/1806/20
Провадження № 2/724/151/21
(ЗАОЧНЕ)
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 березня 2021 року Хотинський районний суду Чернівецької області в складі:
головуючого судді: Єфтеньєва О.Г.
при секретарі: Бабій Ю.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хотині Чернівецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-
В С Т А Н О В И В:

30.11.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення боргу.
Вказує, що він неодноразово звертався до відповідача з приводу повернення коштів особисто та по телефону, на що той обіцяв повернути вказані кошти, однак до цього часу так і не повернув, а останнім часом взагалі на його дзвінки не відповідає.
При цьому, вказує, що він зі своєї сторони повністю виконав умови та передав ОСОБА_2 зазначену суму коштів, а той у встановлений договором строк не повернув борг, в зв`язку з чим, він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав.
Вказує, що ОСОБА_2 визнав наявність боргу в певному розмірі станом на визначену дату, що свідчить про природу правових відносин між ними, оскільки вказані у позовній заяві обставини підтверджуються оригіналом розписки від 19.12.2017 року.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечував щодо винесення в справі заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, але був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не подав.
Відповідно до ст. 280 ч. 1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням наведених обставин, та відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення.
Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Договір позики вважається укладеним з моменту передачі грошей Позикодавцем Позичальнику, що підтверджується розпискою наданою до матеріалів справи.
Однак, як встановлено судом, відповідач ОСОБА_2 взятих на себе зобов`язань не виконав - грошові кошти у визначений строк (до 30.12.2017 року) не повернув.
Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
За своїми ознаками договір позики є реальним, оплатним або диспозитивно безоплатним, одностороннім, строковим або безстроковим.
Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (п. 2 ч. 1 ст. 1046 ЦК України).
Ця особливість реальних договорів зазначена в ч. 2 ст. 640 ЦК України, за якою якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.
Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.
Таким чином, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів.
Судом враховується, що вищезазначена розписка містять в собі відомості щодо суми коштів, отриманих в позику, строку погашення боргу та скріплена підписом.
Отже, вказана розписка містить в собі інформацію щодо отримання позичальником коштів в борг та зобов`язання щодо повернення боргу у визначений строк.
Статтею 545 ЦК України врегульовано питання щодо підтвердження виконання зобов`язання, зокрема передбачено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі.
Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.
Проте, як встановлено судом, на підтвердження неповернутого відповідачем боргу за позикою, позивачем до матеріалів справи додано оригінал розписки від 19 грудня 2017 року (а.с.6).
Ці обставини, з урахуванням вимог ст. 545 ЦК України, свідчать про невиконання ОСОБА_2 боргового зобов`язання перед ОСОБА_1 .
Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.
Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях.
Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить.
Тому, як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.
Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.
Тобто позивач ОСОБА_1 скористався своїм процесуальним правом обирати валюту зобов`язання та пред`явив позовну вимогу щодо стягнення заборгованості в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 27 листопада 2020 року.
Належних та допустимих доказів того, що відповідач ОСОБА_2 в дійсності не отримав від ОСОБА_1 вищевказану суму коштів, зазначену у розписці, суду не надано, відповідач в судові засідання жодного разу не з`явився, та обставин викладених в позовній заяві не спростував.
При цьому судом враховується, що між сторонами існують правовідносини з позики, про що свідчить розписка від 19.12.2017 року, надана позивачем до матеріалів справи.
Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати.
Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 3413,13 гривень.
В задоволенні решти позовних вимог відмовити.
На підставі вищевикладеного, та керуючись ст. ст. 12, 76-81, 141, 259, 263- 265, 268, 279, 280 ЦПК України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу (в порядку вимог ст. ст. 352, 354 ЦПК України) до Чернівецького апеляційного суду через Хотинський районний суд протягом 30 - ти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення (в порядку ст. 284 ЦПК України) може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом 20-ти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повне рішення складено 02.04.2021 року.

Суддя: О.Г. Єфтеньєв