Справа №601/1526/21
Провадження № 2/601/565/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2021 року м.Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої Мочальської В.М.,

з участю секретаря Коляди О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 пред`явила позов до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона є власницею житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 . У даному будинку крім неї зареєстрований її колишній зять ОСОБА_2 . Відповідач не проживає у вказаному будинку. Його прописка перешкоджає їй належним чином розпоряджатися власним житлом та значно обмежує її законні права, крім того вона змушена нести додаткові фінансові витрати у зв`язку з оплатою комунальних послуг.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відутності, позовні вимоги підтримує з підстав наведених у позові.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, однак надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає.

Суд, в силу ч.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази у справі, встановивши фактичні обставини та зміст спірних правовідносин приходить до наступних висновків.

Позивачка є власником житлового будинку, що знаходиться АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 08 квітня 2021 року, витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 251959724 від 09 квітня 2021 року.

З будинкової книги для прописки громадян вбачається, що по АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 10 березня 2020 року вбачається, що 10 березня 2020 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 розірвано.

З акту обстеження матеріально побутових умов від 25 березня 2021 року вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований по АДРЕСА_1 , однак з 2020 року за даною адресою не проживає.

Згідно з ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно зі ст. 319, 321, 391 ЦК України власник житла має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення.

Аналіз вищенаведених норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 без поважних причин не проживає у житловому будинку ОСОБА_4 понад один рік, однак не вчиняє дій щодо зняття з реєстрації місця проживання у житлі ОСОБА_4 , що створює перешкоди позивачці як власнику квартири у користуванні майном та є підставою для задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України та ч.2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст. 19, 81, 141, 209 211, 223, 228, 229, 235, 263 - 265, 268, 273, 280 282, 284, 287, 288, 289, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 таким, що втратив право користування житловим будинком, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Повернути ОСОБА_4 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, що становить 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні по квитанції від 29 червня 2021 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 судові витрати в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_4 , жителька АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 02 серпня 2021 року.

Головуюча