Справа № 522/2272/21
Провадження № 2/522/5449/21
24 березня 2021 року м. Одеса
Приморський районний суд м. Одеси у складі :
головуючого судді Павлик І.А.,
секретаря судового засідання Середи А.В.,
позивач та відповідач в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлені належним чином,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення суми виплати аліментів на неповнолітніх дітей,
08.02.2021 до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення суми виплати аліментів на неповнолітніх дітей.
11.02.2021 ухвалою суду відкрито провадження та призначено розгляд справи на 01.03.202.
26.02.2021 до канцелярії суду від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Позовну заяву просить задовольнити в повному обсязі.
01.03.2021 у судове засідання учасники справи не з`явилися, причини неявки не повідомили. Судом відкладено розгляд справи на 24.03.2021.
22.03.2021 до канцелярії суду від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Позовну заяву просить задовольнити в повному обсязі.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи.
У судове засідання, призначене на 24.03.2021, учасники справи не з`явилися.
Відповідач повідомлений про час, місце та дату проведення судового засідання.
Враховуючи положення ч. 2 ст. 247ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснюється.
У позовній заяві позивач свої позовні вимоги обґрунтовує наступним.
У 2013 році ОСОБА_3 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів на неповнолітніх дітей, а саме: доньку ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .
За результатами розгляду справи № 522/3660/13-ц 03.04.2014 Приморським районним судом м. Одеси ухвалено рішення, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітних дітей, а саме: доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , по 1 000,00 грн на кожну дитину відповідно.
На примусове виконання вищевказаного судового рішення, 19.01.2015 Приморським районним судом м. Одеси було видано виконавчий лист № 522/3660/15-ц, який було пред`явлено до виконання за місцем реєстрації боржника ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 до Другого Київського ВДВС у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
В подальшому, ОСОБА_3 звернулася до Приморського районного суду м .Одеси із позовними вимогами до відповідача про збільшення розміру аліментів, стягнення заборгованості за несплату аліментів, неустойки та стягнення коштів на додаткові витрати.
Позивач акцентує, що відповідно до ст. 7 Закону України Про державний бюджет України на 2021 рік прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 01.01.2021 становить 2 395,00 грн.
Тобто, сума аліментів у розмірі 2 000,00 грн на неповнолітніх дітей суперечить вимогам Закону України Про державний бюджет України на 2021 рік та Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів та є меншою, ніж прожитковий мінімум на дитину відповідного віку.
Зазначена сума аліментів, на думку позивача, які відповідач взагалі не сплачує є недостатньою, оскільки в силу свого віку діти природньо потребують більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. Зокрема, дітям потрібно займатися додатково своїм фізичним розвитком на що також потрібні додаткові витрати, а суми аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 не вистачає на фізичний розвиток дітей.
Розглянувши матеріали справи та надавши належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову в позові, з огляду на наступне.
Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03.04.2014 у справі № 522/3660/13-ц вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у твердій грошовій сумі 1 000,00 грн щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття.
Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21.01.2020 у справі № 522/13058/19 вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у твердій грошовій сумі 2 000,00 грн щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття.

Обґрунтовуючи свої вимоги щодо необхідності збільшення розміру стягуваних аліментів, позивач вказувала, що визначений розмір аліментів з 01.01.2021 не відповідає встановленому чинним законодавством прожитковому мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Як передбачено п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів.

Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї.

Таким чином, особа, яка одержує аліменти одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося її матеріальне становище, сімейний стан чи стан її здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 7 Закону України Про державний бюджет України на 2021 рік прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 01.01.2021 становить 2 395,00 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Разом з тим, зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів не є підставою для збільшення розміру аліментів передбачених статтею 192 СК України та ухвалення нового судового рішення, оскільки цей розмір встановлюється законом, а не судовим рішенням.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Верховний Суд у постанові від 12.09.2018 у справі № 459/2181/17 зазначив, що зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до ст. 192 СК України.

Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України.

Відповідно збільшення мінімального розміру аліментів, не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів, як і не може бути підставою для відмови в перерахунку аліментів.

При цьому суд враховує, що положення ст. 180 СК України зобов`язують обох батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Тобто, встановлений ст. 7 Закону України Про державний бюджет України на 2021 рік прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 01.01.2021 у розмірі 2 395,00 грн є таким, який відповідно до ст. 180 СК України підлягає розподілу між обома батьками.

Тоді як відповідно до рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21.01.2020 у справі № 522/13058/19 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 2 000,00 грн щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 та до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Таким чином, більшу частину суми, що становить прожитковий мінімум для дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_1 сплачує батько.

Водночас позивачем не надано належних та допустимих доказів зміни матеріального становища відповідача у бік поліпшення, який дозволяє йому сплачувати аліменти у більшому розмірі, ніж це зазначено у рішенні Приморського районного суду м. Одеси від 21.01.2020 у справі № 522/13058/19 або погіршення матеріального становища позивача, стану її здоров`я чи стану здоров`я їх дітей, у зв`язку з чим суд не вбачає наявності правових підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 10, 76-81, 258, 272, 273, 280, 282-284, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення суми виплати аліментів на неповнолітніх дітей відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Одеського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 29.03.2021.

Суддя І.А. Павлик