Справа № 466/3685/20 Головуючий у 1 інстанції: Донченко Ю.В.
Провадження № 22-ц/811/2601/20 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Мікуш Ю.Р.

Суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

Секретар Савчук Г.В.

З участю: позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката Колібанича О.Я., представника відповідача адвоката Іваницького Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу № 466/3685/20 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 адвоката Іваницького Ярослава Олеговича на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 06 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,-

в с т а н о в и в :

26 травня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 22.02.2019 року по 26.05.2020 року та з врахуванням уточнених позовних вимог просила стягнути неустойку (пеню) в розмірі 62 740,00 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 06 серпня 2020 року позов задоволено частково.

Вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів за період з 22.02.2019 року по 16.06.2020 року у розмірі 62 740,00 грн.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі зазначає, що вважає таке необґрунтованим, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Судом не враховано, що заборгованість по сплаті аліментів виникла не з вини відповідача, а від незалежних від нього причин, про що відповідач зазначав у Відзиві на позовну заяву. Суд не повинен був нараховувати пеню за період з лютого по квітень 2019 року, оскільки рішення суду про стягнення аліментів в користь позивача ОСОБА_1 було прийняте 16 травня 2019 року, а стягнення аліментів слід було проводити з часу подачі позовної заяви в суд з лютого 2019 року.

Щодо заборгованості за серпень, жовтень, грудень 2019 року та лютий-травень 2020 року, то причиною заборгованості було зменшення доходів внаслідок чого відповідачем подано позовну заяву в суд про зменшення розміру аліментів. Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 15.07.2020 року у справі № 466/4119/20 позов задоволено та зменшено стягнення розміру аліментів до 5 000,00 грн. Рішення суду обґрунтоване зменшенням доходів відповідача. Стверджує, що його вини у невчасній сплаті аліментів немає, а тому відсутні підстави для нарахування неустойки (пені).

Судом при ухваленні рішення не дано оцінки поясненням відповідача, не взято до уваги надані ним розрахунки, внаслідок чого ухвалено незаконне рішення.

Просить скасувати оскаржуване рішення суду повністю та ухвалити нове, яким відмовити позивачу ОСОБА_1 у задоволенні її позову.

Відповідно до статті 360 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) позивачем ОСОБА_1 надано Відзив на апеляційну скаргу.

У Відзиві позивач ОСОБА_1 зазначає, що апеляційна скарга є безпідставна та необґрунтована. Загальна сума пені за весь період невчасної сплати аліментів згідно її розрахунку становить 122 177,20 грн. Із врахуванням вимог ч.1 ст. 196 Сімейного кодексу України (далі СК) просила стягнути 62 740,00 грн. Просить відхилити апеляційну скаргу, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши пояснення представника відповідача адвоката Іваницького Я.О. на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 та її представника адвоката Колібанича О.Я., вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 22.02.2019 року вирішено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 7 000,00 грн.. Сума аліментів підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 22.02.2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Шевченківським відділом ДВС у м.Львові ЗМУ МЮ (м.Львів) 23.01.2020 року було відкрито виконавче провадження № 60950265 за виконавчим листом № 466/1394/19.

Судом встановлено, що відповідач з лютого 2019 року по червень 2020 року сплачував аліменти у розмірі 7 000 грн. нерегулярно , а в серпні, жовтні та грудні 2019 року аліменти не сплачені. У 2020 році у лютому, березні, травні проплати відсутні, у квітні сплачено 2020 року сплачено 2010 грн. Суд першої інстанції прийшов до висновку, що сума заборгованості зі сплати аліментів з 22.02.2019 року по 31.05.2020 року становить 62 740 грн. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, станом на 26.06.2020 року заборгованість становить 7 250грн.

Задовольняючи позовні вимоги в повному обсязі, суд керувався ч.4 ст.155 СК відповідно до якої ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ч.1 ст.196 СК у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Згідно позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 25 квітня 2018 року (справа № 572/1762/15-ц зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК пені від суми несплачених аліментів, суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши їх загальну суму.

Водночас, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц зауважила, що розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачуються аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1%. При цьому, згідно положень ч.1 ст. 196 СК пеня не може перевищувати 100% заборгованості.

Отже, розрахунок пені має здійснюватися щодо кожного місяця окремо. Враховуючи положення вимог ст.196 СК та правові позиції Верховного Суду щодо стягнення пені за несплату аліментів, суд першої інстанції, беручи за основу розрахунок пені наданий позивачем, припустився помилки, оскільки не враховано, що пеня за місячним платежем не може перевищувати 100% заборгованості в цьому місяці.

Колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги та наданим суду розрахунком пені, яка в сумі за період прострочення сплати аліментів становить 33 807,20 грн.

Зокрема, за серпень, жовтень, грудень 2019 року, лютий, березень 2020 року сума боргу по сплаті аліментів становить 7 000,00 грн., тому сума пені із врахуванням вище зазначеного порядку нарахування не може перевищувати 7 000,00 грн., однак позивачем нараховано і судом першої інстанції прийнято до розрахунку за лютий 2020 року 6 230,00грн. пені, за березень 2020 року- 4 060 грн.. У квітні 2020 року відповідачем заборговано 4 990, 00 грн.-сума пені нарахована позивачем 1397,20 грн.; у травні 2020 року сума боргу 7 000,00 грн.-пеня нарахована позивачем, прийнята судом 1 120,00 грн. Так як позивач просила стягнення пені у визначених нею сумах за періоди несплати аліментів, колегія суддів погоджується із сумою нарахованої пені 33 807,20 грн.

При цьому, суд апеляційної інстанції зазначає, що незважаючи на те, що відсутня вина відповідача у несплаті аліментів за певні місяці, відповідач не заперечує проти нарахованої суми пені 33 807,20 грн., а тому погоджується із доводами апеляційної скарги.

Відповідно до ч.1 п.3,4 ст.376 ЦПК підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: п.3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

п.4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.п.3,4, 383, 384,389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Іваницького Ярослава Олеговича задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 06 серпня 2020 рокузмінити, виклавши резолютивну частину рішення у такій редакції.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів за період з 22.02.2019 року по 16.06.2020 року у розмірі 33807,20 грн.

В решті рішення суду залишити без змін..

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дати складення повного тексту постанови, в порядку визначеному ст.ст.389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 27 липня 2021 року.

Головуючий суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк