Провадження № 2/234/1619/21
18 березня 2021 року м. Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області у складі судді Михальченко А.О.
секретар судового засідання Каліберда А.О.
фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
про стягнення неустойки за прострочення виконання зобов`язання за договором, матеріальної та моральної шкоди,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
Відповідно до укладеного договору відповідач брав на себе зобов`язання організувати роботи по виготовленню та передачі у власність ПВХ конструкцій за максимальними розцінками виконавця. Відповідно до п. п. 2.1. договору вартість замовлених виробів склала 5 242,00 грн. В день укладання договору, тобто 12.07.2020 року позивачкою було внесено оплату у розмірі 5 242,00 грн.
Відповідно до п. п. 3.2 договору відповідач брав на себе зобов`язання після сплати повної вартості замовлення передати їй у власність виготовлені вироби протягом 21 робочого дня, доставивши їх за її адресою.
Термін виконання робіт, передбачений п. п. 3.2 договору закінчився 10.08.2020 року, однак придбані ПВХ конструкції вона так і не отримала.
Позивачка неодноразово зверталася до відповідача з вимогами виконати свої зобов`язання за договором. Однак, вказане не дало ніякого результату. Придбані ПВХ Конструкції вона так і не отримала.
Відповідно до п. п. 4.3. укладеного договору у разі невиконання п. 3.2 договору Виконавець зобов`язаний виплатити неустойку в розмірі 3% вартості цього договору за кожен робочий день прострочення.
Таким чином, розмір пені за період часу з 10.08.2020 по 08.12.2020 року складає:
5 242,00 грн. х 3% х 101 день = 15 883,26 грн.
Крім того, відповідач зобов`язаний повернути їй грошові кошти, які вона сплатила як переплату по сервісу «Миттєва розстрочка» АТ КБ «Приватбанк» у сумі 760,10 грн., а так само сплатити їй суму пені в розмірі 15 883,26 грн.
Крім того, діями відповідача їй було завдано моральну шкоду, яка виразилася в сильних душевних страждань і переживаннях по приводу не виконання ним умов укладеного договору.
Так, саме з вини відповідача вона не може використовувати набутий нею товар до теперішнього часу.
Більш того, оскільки відповідач відмовив повернути їй суму, сплачену за - договором, вона не може замовити вікно в іншому місці, оскільки немає на це коштів.
Зазначене завдає їй сильні душевні страждання і переживання.
Більш того в зв`язку з протиправними діями відповідача для відновлення порушеного права вона була змушена звертатися за правовою допомогою до адвоката, ходити в суд, що відволікало її від її повсякденного життя, займало багато часу і вимагало додаткових матеріальних витрат.
Таким чином, заподіяну їй діями відповідача моральну шкоду вона оцінює в 15 000,00 грн.
Позивачка просить суд стягнути з відповідача 31 643,36 грн., з яких неустойка в розмірі 15 883,26 грн., матеріальна шкода 760 грн. 10 коп., моральна шкода у розмірі 15 000,00 грн.
Ухвалою від 18.12.2020 по справі відкрите спрощене позовне провадження. Відповідачу визначений строк для подання відзиву на позов. Відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав.
У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення суду не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився з невідомою суду причини, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином судовими повістками. Клопотання про відкладення слухання справи від нього також не надходило.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з викладеним, враховуючи заяву позивача, який не заперечував проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів і постановити заочне рішення, направивши за місцем мешкання відповідача копію рішення суду для відома.
РОЗГЛЯНУВШИ МАТЕРІАЛИ ЦИВІЛЬНОЇ СПРАВИ, СУД ВСТАНОВИВ:
Відповідно до п. 2.1 умов договору загальна сума робіт складає 5 242,00 грн.
Відповідно до п. 3.2 умов договору Після виконання пункту 3.1. Виконавець зобов`язується передати у власність Замовника виготовлені вироби упродовж 21-го робочого дня. У разі, якщо Вироби мають нестандартну комплектацію (ламінація: непрямі кути: шпроси, тонування; арочний вигин і т. п.). термін передачі у власність Замовника виготовлених Виробів збільшується до 40-ка робочих днів.
Відповідно до п. 4.3 умов договору у разі невиконання п. 3.2. виконавець зобов`язаний виплатити неустойку в розмірі 3% від вартості цього Договору за кожен робочий день прострочення.
Згідно п. 2.2 умов договору 12.07.2020 позивачка сплатила відповідачу 5 242,00 грн.
Згідно із витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та детальної інформації про фізичну особу, відповідач ОСОБА_2 є фізичною особою-підприємцем. Дані про перебування в процесі припинення підприємницької діяльності, банкрутства відсутні.
До теперішнього часу відповідач взяті за договором зобов`язання не виконав, до виконання робіт не приступив передоплату не повернув.
За змістом статей 15, 16 ЦК України, особа має право на захист свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, яке реалізується шляхом звернення до суду.
Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За приписами ст. 626 ЦК України , договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 629 ЦК України , договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За приписами статті 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Згідно із статтею 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
При цьому, в законодавстві визначаються різні поняття як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов`язання» (статті 530, 631 ЦК України).
Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).
Відповідно до ст. 865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.
Згідно із ст. 866 ЦК України, договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору.
Таким чином, виниклі між сторонами правовідносини, регулюються нормами побутового підряду, а також Законом України «Про захист прав споживачів».
Статтею 10 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII "Про захист прав споживачів" передбачено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.
Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця.
У разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.
Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі.
Виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов`язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили.
Крім того, споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків (частина четверта статті 10 Закону України "Про захист прав споживачів").
Отже, право замовника на розірвання договору чи відмову від нього в цілому передбачено чинним законодавством.
Згідно із ч. 6 ст. 10 Закону України "Про захист прав споживачів", виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов`язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили.
Статтею 549 ЦК України встановлено поняття неустойки. Так, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
З огляду на викладене, з урахуванням наведених норм закону, суд приходить до висновку, що позивач має право на одержання від відповідача неустойки (пені) в розмірі 15 883,26 грн. (в межах заявлених позовних вимог).
Щодо вимог про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 760,10 грн. суд зазначає, що вони задоволенню не підлягають, так як вказана сума є переплатою позивача АТ КБ «Приватбанк».
Щодо вимог про стягнення моральної шкоди суд вважає, що ці вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.
Статті 4 та 22 Закону про захист прав споживачів у чинній редакції прямо передбачають право споживача на відшкодування моральної шкоди у правовідносинах між споживачами та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.
Вирішуючи спір щодо відшкодування моральної шкоди за порушення споживчого договору, зокрема у справі про порушення зобов`язання за договором підряду, суд враховує, що моральна шкода за порушення цивільно-правового договору як спосіб захисту суб`єктивного цивільного права може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, і підлягає стягненню на підставі статей 16 та 23 ЦК України і статей 4 та 22 Закону про захист прав споживачів навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено.
Дана правова позиція сформована у постанові ВП ВС від 01.09.2020 по справі №216/3521/16-ц (№ в ЄДРСР 31644731).
Приписами ч. 1-4 ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Оцінивши доводи позивача про завдання моральної шкоди та враховуючи усі докази по справі суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 неправомірними діями відповідача завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з порушенням відповідачем цивільно-правового договору.
Вирішуючи питання про розмір завданої моральної шкоди суд виходить із того, що на цей час не існує якогось сталого алгоритму визначення розміру моральної шкоди, але виходячи з характеру правопорушення і реальних душевних страждань ОСОБА_1 , тривалість її страждань і переживань, оцінивши усі чинники завданої моральної шкоди, виходячи із морально-правових імперативів справедливості, розумності й добросовісності суд приходить до висновку, що з ФОП ОСОБА_2 на користь позивача слід стягнути 5 000 грн. 00 коп. у якості відшкодування моральної шкоди.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки відповідно до ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів, позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 908,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12,13, 141, 259, 263-268, 273, 280- 289, 354 ЦПК України,-
Позов задовольнити частково.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , юридична адреса: АДРЕСА_1 , фактична адреса: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 ) неустойку в розмірі 15 883,26 грн. (п`ятнадцять тисяч вісімсот вісімдесят три грн. 26 коп.).
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , юридична адреса: АДРЕСА_1 , фактична адреса: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 ) моральну шкоду у розмірі 5 000 грн. 00 коп. (п`ять тисяч грн. 00 коп.)
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , юридична адреса: АДРЕСА_1 , фактична адреса: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір в сумі 908,00 грн. (дев`ятсот вісім грн. 00 коп.)
Рішення може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було врученим у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складений суддею 18.03.2021.

Суддя А. О. Михальченко