головуючий у суді І інстанції Петренко Н.О.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 серпня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

за участю секретаря судового засідання - Зиль Т.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду від 26 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Київенерго», ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Київенерго», ОСОБА_2 в якому просив зобов`язати ПАТ «Київенерго» підключити до електропостачання квартиру АДРЕСА_1 та стягнути судові витрати з відповідачів у рівних частинах.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що з 16 грудня 2008 року до 31 грудня 2012 року орендував квартиру АДРЕСА_2 на підставі договорів оренди з ДП «Екос». Потім вищевказану квартиру орендував у ОСББ «Злагода-2012». У грудні 2018 року позивачу стало відомо, що ОСББ не є власником житлового приміщення, яке здавалося в оренду, тому відмовився сплачувати орендні платежі. Комунальні платежі та платежі за утримання прибудинкової території сплачені у повному об`ємі. 12 вересня 2020 року невідомі особи приїхали до позивача та вчинили спробу примусово виселити із квартири, у якій проживає більше 12 років. Один з вищевказаних осіб представився як покупець квартири - ОСОБА_2 та ознайомив з копією виписки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. ОСОБА_1 показав позовну заяву до суду та повідомив, що на даний момент справа щодо права власності на квартиру у якій проживає розглядається в суді. Відповідачі знаючи, що у спірній квартирі проживає позивач з дружиною поставили новий електролічильник та відключили електропостачання в квартиру. Протягом 12 років позивач справно оплачував використану електроенергію, тому не вбачає підстав для відключення від електропостачання. Вважав, що відключення квартири АДРЕСА_1 порушує його права, як користувача квартири, у якій проживає більш ніж 12 років. Попередження про припинення повністю або частково постачання (розподілу або передачі) електричної енергії оформлюється після встановлення факту наявності підстав для вчинення вказаних дій та надається споживачу окремим письмовим повідомленням, у якому зазначаються підстава, дата і час, з якого електропостачання буде повністю або частково припинено, прізвище, ім`я, по батькові, підпис відповідальної особи, якою оформлено попередження. Жодного попередження від ПАТ «Київенерго» він не отримував, а надані представнику докази спору щодо права власності на квартиру, яку відключили від електропостачання, не були прийняті до уваги. Послуги з постачання електричної енергії мають надаватись споживачем безперервно. Перерви у постачанні можуть виникати у випадку ремонтних та профілактичних робіт, а також робіт з ліквідації аварій.

Рішенням Святошинського районного суду від 26 травня 2021 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3 до ПАТ «Київенерго», ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати у сумі 19 500 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_1 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що він є споживачем електричної енергії, яка ним закуповується у постачальника (суб`єкта господарювання, який отримав ліцензію на право здійснення підприємницької діяльності з постачання електричної енергії), порядок припинення енергопостачання має проводитись у порядку, встановленому у ПКЕЕН.

Зазначає, що всупереч вищенаведеним положенням ПКЕЕН у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, енергопостачання квартири позивача було відключено безпідставно та з порушенням ПКЕЕН. Вказує, що ОСОБА_2 не є енергопостачальною організацією, який не має передбачених законом прав на розпорядження постачанням електроенергії.

Наголошує на тому, що у разі прийняття рішення про припинення користування електричною енергією побутовий споживач не пізніше ніж за сім робочих дні подає електропостачальнику письмову заяву про розірвання договору, в якій зазначає день припинення електропостачання на об`єкт побутового споживача. У зазначений у заяві день представник електропостачальника разом із побутовимспоживачем проводить контрольний огляд вузла обліку та здійснює відключення електроустановок об`єкта побутового споживача від електричних мереж та вживає заходів для запобігання самовільному підключенню.

Звертає увагу суду, що для споживання електроенергії новий наймач (власник) квартири або іншого об`єкта повинен звернутися до енергопостачальника для укладення договору про користування електричною енергією. Після чого енергопостачальник протягом 3 днів у містах та 7 днів у сільській місцевості підключає квартиру або об`єкт побутового споживача до електропостачання.

Зазначає, що позивач ОСОБА_1 зареєстрований у відповідності до його паспортних даних по АДРЕСА_3 , згідно листа голови правління ОСББ «Злагода-12» та позивачем не укладалось жодних договорів оренди відносно квартири № 1 , яка відключена від електропостачання. Отже в рішенні суду відсутнє жодне посилання на законні підстави відключення від постачання електроенергії, оскільки ОСОБА_1 в квартирі АДРЕСА_2 проживав з 2008 року на підставі договору оренди і дана обставина зазначена у запереченні на відзив відповідача - ОСОБА_2 . А статутом ОСББ і у відповідності до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» не передбачено укладання договору на постачання електричної енергії.

14 липня 2021 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від відповідача ОСОБА_2 , в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Вказує, що позивачем лише з апеляційною скаргою на оскаржуване рішення надається укладений ним договір оренди від 16 грудня 2008 року, без зазначення інформації, чому це здійснюється ним на стадії апеляційного оскарження та без посилання на обставини, що перешкоджали йому надати цей документ до суду першої інстанції.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Гордієнко Л.В. просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися про день, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, шляхом телефонограми та направлення судової повістки на вказану електронну адресу (а.с. 114-115).

Колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність осіб, які не з`явилися в судове засідання на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст.367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав для його задоволення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до реєстру територіальної громади м. Києва ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.10).

Відповідно до листа голови правління ОСББ «Злагода-2012» від 17 березня 2020 року повідомлено відповідача ОСОБА_2 , що між ОСББ «Злагода-2012» та позивачем не укладалось жодних договорів оренди відносно кв. АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 не звертався до ОСББ «Злагода-2012» з питань щодо відсутності електропостачання у вказаній квартирі (а.с.84).

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Взаємовідносини між громадянами (споживачами) та енергопостачальником регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою КМ від 26.07.1999 р. № 1357 з подальшими змінами (надалі - Правила).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про електроенергетику» споживачі енергії - суб`єкти господарської діяльності та фізичної особи, що використовують енергію для власних потреб на підставі договору про її продаж та купівлю.

Згідно із ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливо лише на підставі договору про постачання енергії.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Переглядаючи доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно виходив з недоведеності підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивачем не доведено, що саме ПАТ «Київенерго» надавались послуги постачання електроенергії та, що саме ПАТ «Київенерго» було вчинено дії по відключенню кв. АДРЕСА_2 від постачання електроенергії.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України).

Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлю наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Виходячи з викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позов не підлягає задоволенню, оскільки не було встановлено, що ОСОБА_1 є споживачем електроенергії, яку постачає відповідач ПАТ «Київенерго» як енергопостачальник до житла, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , не було підтверджено доказами факт припинення постачання електроенергії та що саме на ПАТ «Київенерго» слід покласти обов`язок по відновленню електропостачання до квартири.

На підставі вищенаведеного колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанцій і не дають підстав вважати, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права та/або неправильно застосовано норми матеріального права, які передбачені ст.376 ЦПК України, як підстави для скасування рішення суду.

Отже, суд першої інстанції всебічно і об`єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.

Рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.367,369,374,375,381,382,389 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 26 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба