справа № 362/1281/21
головуючий у суді І інстанції Марчук О.Л.
суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Мостова Г.І.
ПОСТАНОВА

Іменем України

02 серпня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Мостової Г.І.,

суддів: Сержанюка А.С., Суханової Є.М.,

за участю секретаря судового засідання: Сердюк К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2021 року

у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , -

в с т а н о в и в :

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Васильківського міськрайонного суду Київської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, у якій просив встановити факт родинних відносин бабусі та внука між фізичними особами: ОСОБА_5 (бабуся), що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Богодухівка, Чорнобаївського району, Черкаської області (про що зроблено відповідний актовий запис № 19, свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 , видане виконавчим комітетом Богодухівської сільської ради, Чорнобаївського району, Черкаської області, 20 травня 2020 року) та ОСОБА_1 (внук).

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 є спадкоємцем земельної ділянки за заповітом померлої ОСОБА_5 , також вказував на те, що нотаріус усно повідомила йому про необхідність підтвердження того факту, що він є внуком померлої.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Суд першої інстанції обґрунтував свої висновки тим, що не встановлено обставин, що об`єктивно перешкоджають заявнику реалізувати його право на спадкування за заповітом ОСОБА_5 від 08 червня 2017 року, його права на спадкування частини земельної ділянки за заповітом ОСОБА_5 є дійсними, мета звільнення від сплати заявником державного мита при оформленні спадщини за заповітом ОСОБА_5 , не є визначеною цивільним законодавством юридичною підставою для встановлення його родинних зв`язків із померлою, від встановлення факту родинних відносин між заявником і померлою ОСОБА_5 , не залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника ОСОБА_1 щодо спадкування частини земельної ділянки площею 2,86 га, оскільки він є спадкоємцем частини вказаного майна померлої за заповітом.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2021 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити заяву ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуване рішення ухвалене із порушенням норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору, з огляду на те, що від встановлення вказаного факту залежить реалізація права заявника на спадщину за заповітом, а також подальше розпорядження спадковим майном. Незважаючи на наявність заповіту, факт родинних стосунків має значення для реалізації прав заявника як спадкоємця з огляду на таке.

Відповідно до підпункту 14.1.263. статті 14 Податкового кодексу України - членами сім`ї фізичної особи першого ступеня споріднення для цілей розділу IV цього Кодексу вважаються її батьки, її чоловік або дружина, діти такої фізичної особи, у тому числі усиновлені. Членами сім`ї фізичної особи другого ступеня споріднення для цілей розділу IV цього Кодексу вважаються її рідні брати та сестри, її баба та дід з боку матері і з боку батька, онуки. Отже, заявник є членом сім`ї померлої бабусі як онук, а таким чином я є членом сім`ї 2 ступеня споріднення спадкодавця.

Згідно з підпункту «а» підпункту 174.2.1 пункту 174.2 статті 174 Податкового кодексу України в редакції Закону № 1910-VIII від 23 лютого 2017 року (застосовується до доходів, отриманих починаючи з 01 січня 2017 року платником податків у вигляді спадщини/дарунка) - за нульовою ставкою оподатковуються об`єкти спадщини, що успадковується членами сім`ї спадкодавця першого та другого ступенів споріднення. Натомість, інші спадкоємці згідно з підпункту 174.2.2 пункту 174.2 статті 174 Податкового кодексу України мають сплатити 5 % вартості спадщини.

З моменту прийняття спадщини, заявник має право на спадщину і таке право не залежить від отримання свідоцтва про право на спадщину. Однак, від встановлення ступеня спорідненості (тобто, визначення факту наявності родинних відносин) належить виключне невідривно пов`язане із отриманням у власність спадкового майна (частки) право на оподаткування такої спадщини за нульовою ставкою.

Судом першої інстанції не враховано, що наявність чи відсутність постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії по прийняттю спадщини не може підміняти вимоги законодавства. В той же час, висновок суду першої інстанції про те, що звільнення від мита не передбачене метою цивільного законодавства та не є підставою для визнання родинних стосунків повністю спростовується змістом статті 315 ЦПК України та протирічить статті 174 ПК України. Законний інтерес заявника чіткий та не абстрактний, мета встановлення факту родинних відносин полягає у наявності права заявника на збереження матеріальних благ (коштів) та інтересу у заявника до оформлення спадщини за нульовою ставкою, оскільки він є членом сім`ї 2 ступеня споріднення і іншим чином реалізувати своє право та інтерес не може.

Колегія суддів, вислухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасника справи, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Частиною першою статті 293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеному у свідоцтві про народження або паспорті.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частини 2 цієї статті).

Як вбачається з матеріалів справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , про що 20 травня 2020 року виконавчим комітетом Богодухівської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області було видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 20 травня 2020 року (а.с. 8).

Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 61390521 від 21 серпня 2020 року, виданим Чорнобаївською державною нотаріальною конторою, спадкова справа за № у Спадковому реєстрі 66300483, номер у нотаріуса 428/2020, місце заведення справи та місце зберігання справи Черкаська область, Чорнобаївський район, Чорнобаївська державна нотаріальна контора, дата заведення справи 21 серпня 2020 року.

За життя померла ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений 08 червня 2017 року секретарем виконкому Богодухівської сільської ради Гвоздь Л.О. відповідно до якого заповідач на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: земельну ділянку розміром 2,86 га, що належить померлій на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серія ІІІ-ЯР № 035688 заповіла ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (заявник у справі), ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (заінтересовані особи у справі) у рівних частинах.

З матеріалів спадкової справи № 428/2020 померлої ОСОБА_5 , відкритою Чорнобаївською державною нотаріальною конторою, вбачається, що заявник у справі ОСОБА_1 у встановленому законом порядку 25 серпня 2020 року подав заяву про прийняття спадщини за заповітом, як і інші спадкоємці за заповітом ОСОБА_4 , ОСОБА_3 і ОСОБА_2 (а.с. 44-51).

Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Право спадкоємців на спадкове майно підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, яке видається нотаріусом за місцем відкриття спадщини після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.

Статтями 68 та 69 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріус перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства (за законом або за заповітом) та склад спадкового майна. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов`язково вимагаються відповідні документи. Так, родинні та інші відносини спадкоємців зі спадкодавцем можуть бути підтверджені свідоцтвом органу реєстрації актів цивільного стану; копіями актових записів; копіями рішення суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин.

Строк для звернення спадкоємця за отриманням свідоцтва про право на спадщину законодавством не обмежено.

Доказів того, що заявник звертався до нотаріуса про видачу свідоцтва про право власності за заповітом відсутні.

Постанова про відмову у вчиненні такої нотаріальної дії як видача свідоцтва про право власності за заповітом за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини за заповітом ОСОБА_5 , в матеріалах справи відсутня.

Отже, під час розгляду справи в судовому засіданні судом не встановлено обставин, що об`єктивно перешкоджають заявнику реалізувати його право на спадкування за заповітом ОСОБА_5 від 08 червня 2017 року.

Також, колегія апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що від встановлення факту родинних відносин між заявником і померлою ОСОБА_5 , не залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника ОСОБА_1 щодо спадкування частини земельної ділянки площею 2,86 га, оскільки він є спадкоємцем частини вказаного майна померлої за заповітом.

Крім цього, колегія апеляційного суду звертає увагу на таке.

Згідно з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у п. 1 Постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як вбачається з Свідоцтва про народження від 11 червня 1958 року серії НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є сином померлої ОСОБА_5 (а.с. 7).

Відповідно до Свідоцтва про народження від 21 лютого 1981 року серії НОМЕР_3 , заявник ОСОБА_1 , народився ІНФОРМАЦІЯ_6 в селі Богодухівка Чорнобаівського району Черкаської області та його батьком є ОСОБА_6 (а.с. 6).

Отже, прізвища померлої ОСОБА_5 , іі сина ОСОБА_6 та сина останнього - ОСОБА_1 мають відмінну складову.

Разом з тим, в окремому провадженні суд встановлює саме наявність родинних відносин між фізичними особами, а не тотожність прізвища неоднаково написаного в різних документах, оскільки це питання вирішується за допомогою лінгвістичної експертизи, яка встановлює ідентичність прізвищ, що відрізняються орфографічними, граматичними особливостями.

Встановлено й це вбачається із матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення суду першої інстанцій ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків судів не спростовують.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 28 травня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді А.С. Сержанюк

Є.М. Суханова