Справа № 226/818/21
Провадження №2/226/354/2020
РІШЕННЯ

іменем України

заочне

27.07.2021 Димитровський міський суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Салькової В.С.,

за участю секретаря судового засідання Новикової К.В.,

позивача ОСОБА_1 , її представника адвоката Очеретька Є.О., представника третьої особи Варюхи С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мирнограді Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Очеретько Євген Олегович, до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позиції позивача.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із цим позовом і в обґрунтування позовних вимог вказала, що відповідач ОСОБА_2 є її колишнім чоловіком та батьком її малолітньої дитини ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 та фактично мешкає із нею. Після народження доньки вони з відповідачем фактично прожили разом близько двох місяців, відповідач почав зловживати спиртними напоями, доводив її до стресу, завдавав психологічних страждань, через що вона разом із дитиною переїхала жити до матері у м. Покровськ.

Після розірвання влітку 2013 року шлюбу між сторонами відповідач не цікавиться життям доньки, не приймає участі в її вихованні, матеріальному забезпеченні, вже більше дев`яти років відсутній в житті дитини, самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. За період з 25.07.2012 по 31.01.2021 ОСОБА_2 має перед позивачем борг з аліментів на утримання дитини в розмірі 145942,99 грн. Виховання та утримання дитини фактично здійснюється ОСОБА_1 та її матір`ю ОСОБА_4 .

Вважає, що байдужість відповідача по відношенню до дитини є підставою для позбавлення його батьківських прав, це відповідатиме інтересам доньки, оскільки така байдужість має систематичний характер - відповідач вже є позбавленим батьківських прав щодо двох своїх дітей від попереднього шлюбу. Просила суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо малолітньої дитини ОСОБА_3 .

ІІ. Позиції, пояснення, заяви (клопотання) учасників справи.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами. Додала, що фактично з самого народження дитини батько не цікавився нею, не вітав зі святами, не приходив та не телефонував. Зі свого боку а ні вона, а ні її мати ніколи не перешкоджали йому у спілкуванні, однак він і не намагався брати участь у житті доньки. Дитина не знає батька, не бачила його у свідомому віці, оскільки лише на перший день народження у 2013 році він приходив до їхнього будинку і більше з того часу не з`являвся. Дочка здорова і розвинена за віком, тому, звичайно, цікавилася батьком, і вона була змушена розповісти дитині про його наявність. Всі питання, пов`язані з вихованням, розвитком, утриманням, станом здоров`я дочки тощо вона вирішує самостійно, допомоги у відповідача з цього приводу не просила та не отримувала. Їй невідомо, чим живе зараз колишній чоловік, але знає, що він не має доходів, з яких можна було б стягувати аліменти, отже, не зацікавлений працевлаштуватися і отримувати дохід, щоб утримувати дитину. На полягала на задоволенні позову.

Представник позивача адвокат Очеретько Є.О. також в судовому засіданні підтримав пред`явлені вимоги та просив суд їх задовольнити з наведених вище підстав.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явився з невідомої суду причини, про час та місце розгляду справи повідомлявся у порядку, передбаченому ЦПК України, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Відзиву на позовну заяву він суду не надіслав, про свою позицію у справі не повідомив.

Представник третьої особи - органу опіки та піклування Варюха С.М. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги і послалася в цьому на наявний висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав. Вказала, що відповідач до органу опіки та піклування щодо будь-якого питання соціального захисту дитини, а також для участі в засіданні комісії не звертався, спілкування з ним відбувалося телефоном, він також надав заяву, що заперечує проти позбавлення його батьківських прав. При цьому посилався, що мати дитини чинить йому перешкоди у спілкуванні з дочкою, але доказів цього немає, заяв про встановлення способу брати участь у вихованні дитини він не подавав. ОСОБА_2 обізнаний про наявність заборгованості з аліментів. Оскільки відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків і поважних причин для цього не встановлено, позбавлення його батьківських прав є доцільним і відповідатиме інтересам дитини.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

22.03.2021 до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи здійснено запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача, відповідь на який надійшла до суду 30.03.2021.

30.03.2021 ухвалою суду відкрите загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання на 28.04.2021, відповідачеві запропоновано подати суду відзив на позовну заяву, а третій особі - пояснення (заперечення) щодо позову.

28.04.2021 ухвалою суду замінено третю особу у справі з органу опіки та піклування - виконавчого комітету Мирноградської міської ради на орган опіки та піклування - виконавчий комітет Покровської міської ради за місцем фактичного мешкання дитини. Проведення підготовчого засідання у справі відкладене на 18.05.2021.

18.05.2021 ухвалою суду закрите підготовче провадження у справі та призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні 12.07.2021, задоволене клопотання позивача про виклик та допит свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_4

12.07.2021 через неявку відповідача розгляд справи відкладено на 27.07.2021.

27.07.2021 у зв`язку із повторною неявкою до суду відповідача, що повідомлявся у встановлений законом спосіб про час та місце судового розгляду, врахувавши неподання ним відзиву та згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, судом постановлено розглядати дану справу з ухваленням заочного рішення в порядку статей 280-282 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

12.11.2011 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дитина - ОСОБА_3 (а.с.9,10).

Шлюб між сторонами розірвано рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 17.06.2013, яке набрало законної сили 01.07.2013 (а.с.11).

Дитина ОСОБА_3 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , разом із матір`ю ОСОБА_1 та бабусею ОСОБА_4 , зареєстрована за цією адресою з 28.08.2012 по т.ч. (а.с.13).

Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований і фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.37,38).

Позивач ОСОБА_1 працює у ПРАТ «ШУ «Покровське» швачкою з листопада 2018 року и по т.ч., позитивно характеризується за місцем роботи та за місцем мешкання (а.с.12,18).

Відомості про працевлаштування відповідача ОСОБА_2 відсутні, за інформацією Мирноградського МВДВС Східного МУ МЮ (м. Харків) за виконавчим листом №2/0529/1779/2012, виданим 17.08.2012 Димитровським міським судом Донецької області, у ОСОБА_2 перед ОСОБА_8 наявна заборгованість зі сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 за період з 25.07.2012 по 31.01.2021 в сумі 145942,99 грн (а.с.14-17).

У 2015-2018 дитина ОСОБА_3 відвідувала заклад дошкільної освіти №2 «Росинка» Покровської міської ради Донецької області, куди її приводили мати ОСОБА_1 або баба ОСОБА_4 , батько дитину не приводив, її життям та розвитком не цікавився, участі у вихованні не брав, батьківських зборів не відвідував (а.с.21).

Зараз дитина ОСОБА_3 навчається НВК №1 Покровської міської ради Донецької області (станом на час пред`явлення позову - у 3-му класі) та тривалий час відвідувала недільну школу Дитячого Методичного Центру Християнської Православної Просвіти БФ «Надія», і за відомостями навчального закладу та фонду її супроводженням та вирішенням пов`язаних із навчанням питань займаються мати дитини ОСОБА_1 або баба ОСОБА_4 ; батько дитини навчальний заклад не відвідував, дитиною не цікавився (а.с.19,20).

Дитина задекларована до сімейного лікаря амбулаторії №3 КП «ЦПСМД» Покровської міської ради, на прийоми до лікаря її приводить мати, батько ніколи дитину не приводив і станом її здоров`я не цікавився (а.с.22).

Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Покровської міської ради №02/26-798 від 02.06.2021 визначено, що ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що згідно з п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України є підставою для позбавлення його батьківських прав щодо малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.70-71).

Станом на час розгляду справи дитина ОСОБА_3 перебуває у віці повних дев`яти років. На запитання суду дитиною пояснено, що вона мешкає з матір`ю та бабусею, які виховують її та опікуються нею, батька вона не знає і у її житті він відсутній.

В ході судового розгляду справи за клопотанням позивача також опитано свідків.

Так, свідок ОСОБА_4 пояснила, що є матір`ю позивача і бабусею ОСОБА_3 , якій дев`ять років. Вони мешкають утрьох, разом з дочкою виховують онуку з двомісячного віку. Батько дитини ОСОБА_2 дитиною не цікавиться, востаннє приїздив, коли онуці виповнився рік, більше на зв`язок не виходив. Ніяким чином батько не бере участі у житті дитини, не забезпечує її, не опікується нею. Перешкод у спілкуванні вони з донькою йому ніколи не чинили.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що він є хрещеним батьком позивача, їхнє спілкування між собою близьке та постійне, він обізнаний про всі події життя похресниці. З відповідачем познайомився на весіллі ОСОБА_1 , там бачив його і востаннє. Доньці позивача ОСОБА_3 9 років, виховують її мати та бабуся, батько взагалі не бере ніякої участі в житті дитини.

Свідок ОСОБА_6 , який є двоюрідним братом позивача та хрещеним батьком дитини, дав суду пояснення, аналогічні поясненням ОСОБА_5

V. Оцінка суду.

Дослідивши надані суду дані у їх сукупності, вислухавши пояснення сторін та свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 18 та частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 N789-XII та набула чинності для України 27.09.1991, держава докладає всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Ці положення міжнародного законодавства знайшли своє визначення у законодавстві національному, і відповідно до вимог статті 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину. За змістом статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У випадку виникнення підстав, передбачених статтею 164 Сімейного кодексу України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, зокрема, у разі ухилення від своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстокого поводження з дитиною.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

При цьому наведені фактори як кожен окремо, так і в сукупності можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач систематично протягом тривалого часу з моменту народження дитини свідомо ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітньої доньки. Доказів на підтвердження поважності ухилення від виконання батьківських обов`язків судом не встановлено.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Пунктами 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини.

Відповідно до статті 3 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Діючи виключно в інтересах дитини з метою захисту її прав, суд, визнаючи, що законодавство України і усталена практика Європейського Суду з прав людини визначає позбавлення батьківських прав крайньою мірою при вирішенні подібних справ, не вбачає жодних підстав для відмови у задоволенні позовних вимог у цій справі.

Враховуючи всі обставини справи, з метою захисту інтересів малолітньої ОСОБА_3 суд вважає за необхідне позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав стосовно неї.

При цьому суд враховує, що відповідач є чоловіком працездатного віку, відомості про наявність у нього проблем зі здоров`ям відсутні, з досліджених судом доказів вбачається, що він мешкає в м. Мирнограді, отже, обставин, які б об`єктивно могли перешкоджати йому опікуватися дитиною, не встановлено. Його ухилення від виконання батьківських обов`язків триває все життя дитини, якій наразі виповнилося повних дев`ять років. Дитина не знає батька, не відчуває його піклування, любові та турботи, не отримує від нього жодного виду допомоги. Стягнуті судом на утримання дитини аліменти відповідач не сплачує, з моменту стягнення і дотепер накопичується заборгованість ОСОБА_2 за аліментами. Суд наголошує, що незважаючи на позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини, він зобов`язаний виконувати свої батьківські обов`язки з утримання дитини до досягнення нею повноліття, сплачуючи аліменти на її утримання.

Крім того суд зауважує, що відповідач, достеменно обізнаний про наявність цієї справи та її розгляд, повідомивши органу опіки та піклування про свою незгоду з позбавленням батьківських прав, з того часу не намагався виправити ситуацію та налагодити контакт з дитиною, не почав погашати заборгованість з аліментів, не звернувся до органу опіки та піклування із заявою про встановлення способу його участі у вихованні дитини, а його посилання, озвучені представником третьої особи у судовому засіданні, щодо наявності у нього перешкод з боку позивача у спілкуванні з дитиною, жодними належними і допустимими доказами у справі не підтверджені. Вказане свідчить, що ОСОБА_2 не має інтересу зберегти та реалізувати свої батьківські права, продовжує свідомо уникати виконання батьківських обов`язків, що зміцнює переконання суду про необхідність задоволення позовних вимог.

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір розмірі 908,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12,13,81,128,258,259,263-265,280-282 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ), в інтересах якої діє адвокат Очеретько Євген Олегович (85304, Донецька область, м. Покровськ, вул. М. Москаленка, 167) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ), третя особа орган опіки та піклування виконавчого комітету Покровської міської ради (85300, Донецька область, м. Покровськ, пл. Шибанкова, 11), про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав стосовно малолітньої дитини ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у вигляді судового збору в сумі 908,00 (дев`ятсот вісім) грн.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Відповідач має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання заяви про його перегляд відповідачем та подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду виготовлене 03.08.2021.

Суддя: В.С. Салькова