Справа №173/507/21
Провадження №2/173/475/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2021 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого судді - Петрюк Т.М.

При секретареві - Рудовій Л.В.

За участю: позивача - ОСОБА_1

Розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні, за правилами загального провадження, в місті Верхньодніпровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: управління-служба у справах дітей Новокадацької районної у місті Дніпрі ради про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

17.03.2021 року до суду звернулася позивач ОСОБА_1 , з позовом про позбавлення батьківських прав до відповідача ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: управління-служба у справах дітей Новокадацької районної у місті Дніпрі ради.

29.03.2021 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи.

30.03.2021 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами загального провадження в підготовчому судовому засіданні на 19.07.2021 року.

Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки відповідно до 43, 44, 49 ЦПК України.

19.07.2021 року в підготовчому судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частина рішення.

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить позбавити батьківських прав відповідача по відношенню до його неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 11.11.2006 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 175

В період шлюбу в них народилась донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Шлюбні стосунки з відповідачем вона припинила з кінця 2012 року, а 08.05.2013 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська шлюб між ними був розірваний.

З моменту розірвання шлюбу вона з відповідачем припинила будь-яке спілкування.

Донька проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні.

В порушення ст.ст. 150, 180 СК України, згідно яких батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя, поважати дитину, утримувати дитину до досягненню нею повноліття, відповідач ОСОБА_2 , ухиляється від виконання цих своїх обов`язків, не бажає займатись вихованням своєї неповнолітньої доньки.

Відповідач не проживає зі своєю донькою протягом тривалого часу і за весь цей час не прагнув спілкування з дитиною.

Відповідач на даний час відбуває покарання в місцях позбавлення волі і це не перша його судимість. В серпні місяці донці виповнилось 13 років, але вона фактично не пам`ятає рідного батька. Відповідач не лише не спілкується з дитиною, але і не надає будь-якої матеріальної допомоги на її утримання.

Необхідність захисту прав та законних інтересів неповнолітньої дитини й стало підставою звернення із позовом до суду.

В підготовчому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала пояснивши, що в позовній заяві правильно викладені обставини справи та наведені доводи на їх обґрунтування. Тому позовні вимоги просить задовольнити.

Відповідач подав заяву, засвідчену в.о. начальника установи виконання покарань № 4 про визнання позовних вимог .

Представник третьої особи, в судове засідання не з`явився, про дату час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, заслухавши учасників розгляду справи, думку дитини, дослідивши матеріали справи приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 11.11.2006 року, шлюб між ними був зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Верхньодніпровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 175

В період шлюбу у сторін народилась донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Шлюбні стосунки між сторонами припинені з кінця 2012 року, а 08.05.2013 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська шлюб між сторонами був розірваний, що підтверджується копією рішення суду.

За доводами позивача з моменту розірвання шлюбу сторони припинили будь-яке спілкування.

Донька проживає разом з позивачем та перебуває на її повному утриманні.

В порушення ст.ст. 150, 180 СК України, згідно яких батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя, поважати дитину, утримувати дитину до досягненню нею повноліття, як встановлено в судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 , ухиляється від виконання цих своїх обов`язків, не бажає займатись вихованням та утриманням своєї малолітньої доньки.

Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона , він ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що протягом тривалого часу, відповідач життям доньки не цікавився, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною, не приймав участі у її виховання. Донька не має до батька ніяких почуттів, оскільки за ці роки батько ухилявся від зустрічей з дитиною, не проявляв до дитини батьківської турботи.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року встановлено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні матір`ю обов`язків по вихованню доньки, а також встановити, що мати ухиляється від їх виконання свідомо, тобто, що вона систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжує не виконувати свої батьківські обов`язки.

Умовою по ухиленню від обов`язків по вихованню дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, передбачена п. 2. ч.1 ст. 164 СК України, може бути лише винна поведінка особи, свідоме нехтування нею своїми батьківськими обов`язками.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Оцінюючи всі надані суду докази в їх сукупності, суд вважає встановленим факт порушення прав неповнолітньої дитини, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо участі батька у її вихованні. В свою чергу суд вважає доведеним факт ухилення відповідача від виховання дитини, який підтверджується наданими позивачем доказами та не заперечується самим відповідачем.

Виходячи з вищевикладених обставин, суд у відповідності із обраним позивачем способом захисту порушених прав малолітньої дитини, вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги та позбавити відповідача батьківських прав по відношенню до його доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За доводами позивача, аліменти з відповідача стягненні, але не виплачуються відповідачем. Тому питання про стягнення аліментів судом не вирішується.

Відповідно до ч. 6 ст. 164 СК України - Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини.

Рішення суду після набрання законної сили направити Новокадацькому районному у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) для відома

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908.00 грн., так як позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

На основі ст. 164 - 166, СК України, керуючись ст. 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України. суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: управління-служба у справах дітей Новокадацької районної у місті Дніпрі ради про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Верхньодніпровським РВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області, 05.11.2001 року) , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , відбуває покарання у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань № 4 (юридична адреса: 49006 вул. надії Алексеєнко, 80 м. Дніпро) по відношенню до його неповнолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народження якої зареєстроване Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, 20 серпня 2008 року, актовий запис № 1199.

Копію рішення суду після набрання законної сили направити Новокадацькому районному у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) для відома.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (паспорт серія НОМЕР_1 , виданий Верхньодніпровським РВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області, 05.11.2001 року), зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , відбуває покарання у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань № 4 (юридична адреса: 49006 вул. надії Алексеєнко, 80 м. Дніпро) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_2 зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 понесені судові витрати в сумі 908-00 грн. за сплачений судовий збір.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду Д протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 29.07.2021 року

Суддя Петрюк Т.М

Направлене до ЄДРСР: 02.08.2021 року

Дата набрання законної сили: 31.08.2021 року