ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 липня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 748/1297/19

Головуючий у першій інстанції - Олещенко В. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/135/21

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Бечка Є.М., Губар В.С.,

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_3 ,

особи, які подали апеляційні скарги: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

на рішення Чернігівського районного суду Чернігівської області від 07 жовтня 2019 року; час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 11.10.2019, м. Чернігів,

в с т а н о в и в:

У травні 2019 р. ОСОБА_1 звернулась з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 відшкодування майнової шкоди в розмірі 55199 грн 77 коп., моральної шкоди в сумі 10000 грн. та вирішити питання про розподіл судових витрат. В обґрунтуванні позову зазначено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля марки «ГАЗ 2705», державний номерний знак НОМЕР_1 . 11.04.2017 відповідач взяв у позивача цей автомобіль у користування для власних цілей. В той же день відповідач, керуючи ним, о 10 год. 35 хв. на 14-му км 30 м автошляху Р-12 Чернігів-Мена-Сосниця-Грем`яч скоїв зіткнення з автомобілем марки «ФОЛЬКСВАГЕН ТРАНСПОРТЕР», державний номерний знак НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Ця пригода сталася з вини ОСОБА_2 : останнього визнано винним у її скоєнні постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 03.05.2017. Вартість матеріального збитку, завданого ОСОБА_1 пошкодженням належного їй автомобіля, згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження № 161 від 17.10.2017, становить 55199 грн 77 коп. Вона неодноразово через свого брата ОСОБА_3 в усній формі, а 13.03.2019 - письмово зверталась до ОСОБА_2 з проханням відшкодувати завдані збитки. Однак він ігнорує ці звернення. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях та хвилюваннях, спричинених пошкодженням автомобіля, неможливістю його використовувати, необхідністю змінювати свій звичний ритм життя та докладати додаткові зусилля для організації особистих справ.

Оскаржуваним рішенням позов задоволено частково: стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 55199 грн 77 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, 1000 грн 00 коп. на відшкодування моральної шкоди; зобов`язано ОСОБА_1 після відшкодування їй шкоди передати в розпорядження ОСОБА_2 автомобіль «ГАЗ 2705», державний номерний знак НОМЕР_1 , 1999 року випуску, у стані, зафіксованому в акті його технічного огляду від 12.05.2017, та акті його додаткового огляду від 06.07.2017; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Ухвалюючи його, суд виходив з того, що відповідач є винуватцем у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, про яку йдеться, а отже він є винним і в завданні шкоди внаслідок пошкодження автомобіля позивача, а тому він зобов`язаний відшкодувати цю шкоду в повному обсязі; доводи відповідача щодо його перебування на момент скоєння ДТП у трудових відносинах з братом позивача ОСОБА_3 , і що останній надав йому автомобіль для перевезення товару, є недоведеними.

Додатковим рішенням суду компенсовано ОСОБА_1 за рахунок держави у порядку, встановленому КМУ, судовий збір в сумі 845 грн. 24 коп.; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3000 грн 00 коп. витрат на правничу допомогу та витрати за проведення експертом дослідження в розмірі 1250 грн 00 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказане рішення та ухвалити рішення, яким у його задоволенні відмовити. Доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

- з листопада 2016 р. по квітень 2018 р. ОСОБА_2 працював у ОСОБА_3 водієм, в зв`язку з чим останній і надав ОСОБА_2 автомобіль «ГАЗ 2705», державний номерний знак НОМЕР_1 , 1999 року випуску. Тож цей автомобіль ОСОБА_1 передала в користування ОСОБА_3 , а не ОСОБА_2 . Під час виконання роботи ОСОБА_2 був підпорядкований безпосередньо ОСОБА_3 , який чітко визначив режим роботи, тривалість робочого часу, а також обов`язки ОСОБА_2 , про що було відомо ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Отже шкоду, що є предметом спору, має відшкодовувати не ОСОБА_2 , а ОСОБА_3 відповідно до ст. 1172 ЦК України;

- вартість автомобіля «ГАЗ 2705», державний номерний знак НОМЕР_1 , 1999 року випуску, до ДТП становить 55199 грн 77 коп. В свою чергу величина його вартості після пригоди (вартість залишків або утилізаційна вартість) не визначена, у зв`язку з чим визначити різницю між вартістю цього транспортного засобу до та після ДТП є неможливим;

- суд І інстанції не з`ясував, де знаходиться автомобіль, що є об`єктом судового розгляду (його залишки), на час розгляду справи;

- позивач не надав доказів на обґрунтування завдання йому моральної шкоди.

ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі просить скасувати зазначені рішення в частині зобов`язання її після відшкодування шкоди ОСОБА_2 передати останньому в розпорядження автомобіль «ГАЗ 2705», державний номерний знак НОМЕР_1 , 1999 року випуску, у стані, зафіксованому в акті його технічного огляду від 12.05.2017, та в акті його додаткового огляду від 06.07.2017, скасувати рішення в частині відмови у стягненні з відповідача 10000 грн 00 коп. відшкодування моральної шкоди та задовольнити позовні вимоги в цій частині в повному обсязі; скасувати додаткове рішення в частині відмови в розподілі понесених позивачем судових витрат та витрат на правничу допомогу. Доводи апеляційної скарги зводяться до такого:

- частково задовольняючи вимогу про відшкодування моральної шкоди, суд І інстанції не взяв до уваги викладені у позовній заяві обставини, що підтверджують обсяги страждань позивача і відповідний їм розмір відшкодування цієї шкоди;

- суд І інстанції проігнорував, що позивач просила стягнути відшкодування матеріальної шкоди у значно меншому розмірі, ніж встановлена висновком експерта вартість відновлювального ремонту автомобіля «ГАЗ 2705», державний номерний знак НОМЕР_1 , 1999 року випуску, а тому рішення в частині передачі автомобіля в розпорядження відповідача у стані, зафіксованому в акті технічного огляду від 12.05.2017, та в акті додаткового огляду від 06.07.2017, є несправедливим та неспівмірним.

- суд І інстанції не прийняв рішення про розподіл судових витрат.

У судовому засіданні ОСОБА_1 і її представник - адвокат Кутуков С.О. підтримали апеляційну скаргу ОСОБА_1 , а апеляційну скаргу ОСОБА_2 просили відхилити; ОСОБА_2 і його представник - адвокат Сагаль С.В. підтримали апеляційну скаргу ОСОБА_2 , а апеляційну скаргу ОСОБА_1 просили відхилити.

24.06.2021 на виконання ухвали від 09.12.2020 судом отримано висновок судової автотоварознавчої експертизи від 09.06.2021 № СЕ-19/125/21/153-АВ, виготовлений судовим експертом Чернігівського НДЕКЦ МВС України. Даючи відповідь на запитання № 2 вказаної ухвали, експерт зазначив таке: визначити вартість утилізації колісного транспортного засобу «ГАЗ 2705», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані, який він мав на 11.04.2017, на дату проведення експертизи не видається за можливе, оскільки відсутні протоколи інструментальної перевірки фактичного технічного стану та дефектування досліджуваного колісного транспортного засобу, його вузлів, агрегатів і складових, ваги металобрухту; відсутній виключний перелік складових колісного транспортного засобу з ціновою інформацією та дані щодо продажу колісного транспортного засобу у такому самому технічному стані, що й досліджуваний колісний транспортний засіб.

28.07.2021 сторона відповідача заявила клопотання про призначення автотоварознавчої експертизи з вищевказаного питання, проведення якої просила доручити Чернігівському відділенню КНДІСЕ. Це клопотання обґрунтовується необхідністю повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи.

Відповідач підтримав зазначене клопотання, а представник позивача - адвокат Кутуков С.О. не заперечував проти його задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши її матеріали та обговоривши доводи клопотання, суд вважає, що воно підлягає задоволенню.

Так, причина (підстава), з якої експерт дійшов висновку про неможливість визначити вартість утилізації автомобіля «ГАЗ 2705», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані, який він мав на 11.04.2017, на дату проведення експертизи, суперечить положенням п. 7.18 Методики товарознавчої експертизи. Отож з цього питання належить призначити повторну експертизу.

Оскільки у справі виконано всі можливі з необхідних процесуальні дії, то провадження у ній належить зупинити на час проведення експертизи.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 102-104, 109, 113 ч. 2, 252 ч. 1 п. 5, 253 ч. 1 п. 9, 368 ч. 1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_2 задовольнити.

Призначити у справі повторну судову автотоварознавчу експертизу, проведення якої доручити Чернігівському відділенню Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (вул. Старобілоуська, № 17, м. Чернігів, 14017).

На вирішення експертизи поставити запитання:

1) яка утилізаційна вартість автомобіля «ГАЗ 2705», державний реєстраційний № НОМЕР_1 у стані, який він мав на 11.04.2017, у цінах на дату проведення експертного дослідження?

У розпорядження експерта надати матеріали справи.

Дозволити експертові у разі необхідності вийти на місце знаходження автомобіля «ГАЗ 2705», державний реєстраційний № НОМЕР_1 , для проведення його обстеження; зобов`язати учасників справи, у розпорядженні яких мається автомобіль, забезпечити (надати) експертові доступ до нього.

Витрати по оплаті експертизи покласти на ОСОБА_2 .

Роз`яснити учасникам справи, що ст. 109 ЦПК України передбачає, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із учасників справи ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Попередити експерта про те, що за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову без поважних причин від виконання цієї ухвали настає кримінальна відповідальність згідно з ст.ст. 384, 385 КК України.

Зобов`язати експерта надати суду висновок у строк, встановлений п. 1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08 жовтня 1998 року № 53/5 (з наступними змінами).

Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але в частині зупинення провадження у справі вона може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної ухвали.

Повну ухвалу складено 02.08.2021.

Головуючий: Судді: