ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5630/21
провадження № 2-з/753/82/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2021 р. м. Київ

Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Курічової В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

УСТАНОВИВ:

До Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкоду користуванні житловим приміщенням та встановлення порядку користування житловим будинком між співвласником, в якому просить суд:

-зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод у користуванні будинком та земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , а саме вселенню позивача в зазначений будинок, розташуванню там речей, що належать позивачу та забезпеченні безперешкодного доступу до приміщень, що є частиною відповідного майна, виселити осіб, які були вселені відповідачем без згоди позивача, а саме: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ;

-встановити порядок користування будинком АДРЕСА_1 .

Одночасно з поданням позовної заяви позивач подала заяву про забезпечення позову шляхом:

-заборонити ОСОБА_2 та вселеним ним особам чинити перешкоди позивачу у користуванні будинком та земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , а саме вселенню позивача в зазначений будинок, розташуванню там речей, що належать позивачу та отримання безперешкодного доступу до приміщень, що є частиною відповідного майна;

-заборонити ОСОБА_2 та вселеним ним особам утримувати собаку в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_3 з дозволу та за сприяння співвласників ОСОБА_2 чинить перешкоди у здійсненні права власності щодо належного позивачу майна, а саме не пускає позивача до будинку, погрожує натравити собаку бійцівської породи у випадку наближення позивача до будинку. Крім того, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 чиняться перешкоди у користуванні ОСОБА_6 належним позивачу майном, створюється несприятлива атмосфера для проживання, знищується її власність (продукти, ліки, техніку), яка знаходиться в будинку; чиниться насильство, постійно лунають образи і погрози в її сторону, про що неодноразово здійснювалися повідомлення до служби 102, через їх дії ОСОБА_6 неодноразово доводилося покидати житло через загрозу безпеці її життю та здоров`ю. Позивач має підозри, що до моменту винесення рішення про встановлення порядку користування житловим будинком між співвласниками буде знищено майно, що належить позивачу та знаходиться в даному житловому будинку, буде пошкоджений сам будинок третіми особами, які були вселені без згоди позивача, буде нанесено незворотну шкоду фізичному та психічному здоров`ю бабусі позивача, буде накопичено борги по комунальним платежам та можливе настання інших несприятливих наслідків, що істотно ускладнять або навіть унеможливлять виконання рішення суду.

Заява надійшла на адресу суду 19.03.2021 та відповідно до протокола передачі раніше визначеному складу суду від 29.03.2021 для її розгляду визначено суд у складі головуючого судді Курічової В.М.

Вивчивши заяву про забезпечення позову та додані до неї матеріали, та позовну заяву з додатками, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні з огляду на таке.

На підставі ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 - 3 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується:1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігти ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Забезпечення позову повинно гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Головною метою забезпечення позову є негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення завдання значної шкоди заявнику. Отже, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки заявника, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 10 ст. 150 ЦПК України, не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Співмірність передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою обов`язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів із врахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної заяви, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірність утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Вивчивши доводи заявника, суд вважає, що вимоги заяви про забезпечення позову є тотожними позовним вимогам, що є порушенням положень ч. 10 ст. 150 ЦПК України, якою не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Таким чином, правові підстави для вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 та вселеним ним особам чинити перешкоди позивачу у користуванні будинком та земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , а саме вселенню позивача в зазначений будинок, розташуванню там речей, що належать позивачу та отримання безперешкодного доступу до приміщень, що є частиною відповідного майна; заборони ОСОБА_2 та вселеним ним особам утримувати собаку в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_1 , відсутні, тому у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову слід відмовити.

Керуючись нормами ст. 149, 153, 259-261, 352-354, п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду безпосередньо або через Дарницький районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її підписання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: В.М. Курічова