Справа № 216/2736/20
провадження 2/216/1455/21
РІШЕННЯ

іменем України

31 березня 2021 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Бутенко М.В.,

за участю: секретаря судового засідання Котенко О.В.,

без участі сторін та згідно зі ст. 247 ЦПК України, без застосування технічних засобів, розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна та визнання права власності,-

суть спору:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна та визнання права власності. В обґрунтування зазначив, що 03.12.1983 він уклав шлюб з ОСОБА_2 . 18.09.2003 його дружиною було укладено з ЗАТ «Кримканалбуд» м. Сімферополь Договір купівлі-продажу бази відпочинку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , за яким його дружина ОСОБА_2 , як Покупець, приймає у власність нерухоме майно, зобов`язується сплатити за нього та здійснити реєстрацію в БТІ м. Керчі. Даний договорі купівлі продажу зареєстрований в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 30.09.2003, що підтверджується відповідним Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 1598677 від 30.09.2003.

Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про підтримання позову у повному обсязі та розгляд справи без його присутності.

Відповідач та її представник ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явились, представник відповідача надав суду заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи без участі відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Крім того частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем

Під час розгляду справи судом були встановлені наступні фактичні обставини справи.

03.12.1983 між сторонами було зареєстровано шлюб, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб від 03.12.1983 року № НОМЕР_1 а.с.2.

18.09.2003 ОСОБА_2 уклала з ЗАТ «Кримканалбуд» м. Сімферополь Договір купівлі-продажу бази відпочинку, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі продажу а.с.3.

Договір купівлі продажу був зареєстрований в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 30.09.2003, що підтверджується відповідним Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 1598677 від 30.09.2003 а.с.4.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Так, за приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

У відповідності до положення ч.ч. 1-3 ст. 61 Сімейного кодексу України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Сімейного кодексу України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно з ч. 1 ст. 69 Сімейного кодексу України дружина і чоловік мають правова поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Керуючись ст. ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 131, 141, 223, 258-259, 263, 265, 268, 354-355 ЦПК України, ст. ст. 60, 61, 69, 70 Сімейного кодексу України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна та визнання права власності задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя базу відпочинку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину бази відпочинку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину бази відпочинку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя: М.В. Бутенко