Справа № 661/399/21
Провадження № 2/661/349/21
29 березня 2021 року
Новокаховський міський суд Херсонської області в складі:
головуючої судді: Бойко М.Є.,
за участю секретаря: Антоненко І.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, у відкритому судовому засіданні, в м. Нова Каховка, цивільну справу за позовом адвоката Ільїної Тетяни Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
в с т а н о в и в:
У січні 2021 року адвокат Ільїна Т.А. в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду із вищевказаною позовною заявою, в якій просить визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1 . В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що відповідачі у цьому будинку тривалий час не проживають, були зареєстровані у ньому, як попередні співвласники та, відповідно до п.3.11 договору купівлі-продажу, повинні були скасувати свою реєстрацію протягом одного місяця з дня реєстрації договору купівлі-продажу, тобто в строк до 25.12.2020 року, але в добровільному порядку зробити це відмовляються, що тягне за собою для позивача понаднормові витрати по оплаті житлово-комунальних послуг та суттєво обмежує права ОСОБА_1 як власника нерухомості на розпорядження своїм майном.
В судове засідання позивач та його представник адвокат Ільїна Т.А. не з`явились. Остання надала до суду письмову заяву, в якій просила суд розглядати справу в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, на їх задоволенні наполягала з підстав, викладених у позові.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи за останнім відомим місцем реєстрації повідомлялись належним чином - відповідно до ст. 128 ЦПК України, в тому числі і через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України; про причини своєї неявки суд не повідомили, заяв про розгляд справи без їх участі на адресу суду не надсилали. При цьому слід зазначити, що на адресу відповідачів було направлено копії ухвали про відкриття провадження, в якій встановлено строк для подання до суду відзиву на позовну заяву, однак, до даного часу такого відзиву не надано.
Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними в ній матеріалами.
За таких обставин та на підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити рішення при заочному розгляді справи. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою сторін, судове засідання слід проводити без його фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи та з урахуванням вимог ч.4 ст.206 ЦПК України щодо визнання відповідачкою позову, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти і користуватись своєю власністю; право власності є непорушним.
Конституцією України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Права власника житлового будинку /квартири/ визначені у ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають його права використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на праві приватної власності, на підставі договору купівлі-продажу від 25.11.2020 року належить будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується наявними в матеріалах справи відповідними документами, а саме: договором купівлі-продажу від 25.11.2020 року, реєстраційний номер 949, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.11.2020 року.
Відповідно до п.3.11 вищезазначеного договору купівлі-продажу продавці та члени їх сім`ї зобов`язуються звільнити відчужувані житловий будинок та земельну ділянку від належних їм речей, вилучити ключі від будинку в осіб, які їх мали, а також виписатись з відчужуваного будинку або знятись з реєстраційного обліку особисто та з іншими особами, які проживають у будинку, упродовж 1 (одного) місяця з моменту нотаріального посвідчення цього договору та зберігати майно у випадку, якщо право власності на майно перейде до покупця раніше його передачі.
Разом з тим, згідно довідки, виданої відділом реєстрації Новокаховської міської ради про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 21.01.2021 року №04-04/315 у будинку АДРЕСА_1 залишаються зареєстрованими відповідачі: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які є його колишніми співвласниками.
Отже, в добровільному порядку свою реєстрацію в цьому будинку відповідачі не скасували, тобто не виконали обов`язок, передбачений договором купівлі-продажу від 25.11.2020 року, хоча вони розпорядились на власний розсуд належним їм на праві власності майном, відчуживши його на користь нового власника ОСОБА_1 , у спірному будинку не проживають та ним не цікавляться.
Згідно статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
За положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав (правова позиція ВСУ, згідно з постановою від 16.11.2016 року №6-709цс16).
У відповідності до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
За таких обставин, та відповідно до положень ст. 391 ЦПК України, ОСОБА_1 , як власник житла, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним прав користування та розпорядження майном.
Жодних належних та допустимих доказів на спростування вимог позову відповідач суду не надав.
Отже, з огляду на вищевикладені обставини, враховуючи відсутність заперечень відповідачів щодо їх відсутності у спірному жилому приміщенні , судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які зареєстровані у будинку АДРЕСА_1 , втратили право користування ним, оскільки таке право є похідним від наявності права власності, яке було ними втрачено в зв`язку із укладенням 25.11.2020 року договору купівлі-продажу, згідно з яким ОСОБА_1 є новим власником цього будинку. Таким чином, суд вважає, що відповідачів слід визнати таким, що втратили право користування жилим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 , усунувши таким чином перешкоди у розпорядженні та користуванні ОСОБА_1 своєю власністю, тобто позов підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76, 259, 263, 265, 273 280-282, 289, 391 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
Позов адвоката Ільїної Тетяни Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1 .
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя М. Є. Бойко