Справа № 191/998/21
Провадження № 2/191/325/21
У Х В А Л А

іменем України

30 липня 2021 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого: судді Твердохліб А.В.,

за участю секретаря: Яришевої Н.В.

розглянувши, без фіксування технічними засобами, у відкритому судовому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про винесення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанію «Аланд», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Роман Васильович, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

11 червня 2021 року адвокатом позивача Нагапетян А.Г., Циб С.В., подано до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій також вказано представником про намір надати суду докази понесених позивачем витрат на правову допомогу, протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення у справі.

В цей же день, 11 червня 2021 року рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Роман Васильович, приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович та визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 05 жовтня 2020 року №62610, вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Аланд», який є правонаступником ТОВ «Фінансова компанія» Кредит-Капітал», який є правонаступником ПАТ «Фінанси та Кредит», заборгованості за кредитним договором №009-059021/13-00938-вкл-к від 24 квітня 2013 року, у сумі 35275 грн. 80 коп. за період з 11 серпня 2020 року по 17 серпня 2020 року.

Питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, судом при ухваленні рішення, не вирішувалось.

14.06.2021 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області зареєстровано заяву представника позивача ОСОБА_2 про долучення доказів щодо понесених судових витрат.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Сторони у судове засідання не з`явились.

Суд, вивчивши подану представником позивача заяву, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Частиною першою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При цьому, пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України відносить витрати на професійну правничу допомогу саме до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), а також документи, що свідчать про фактичне надання таких послуг.

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Наявність договірних відносин між адвокатом Циб С.В. та позивачем ОСОБА_1 підтверджується договором від 19 березня 2021 року №01/03/19 про надання правничої (правової) допомоги.

Пунктом 3.1. даного договору визначено, що протягом п`яти робочих днів після надання послуг за окремим замовленням адвокат складає акт наданих послуг у двох примірниках по одному для кожної сторони договору, підписує його та за власним вибором: або передає клієнту особисто під підпис про вручення; або надсилає на надану клієнтом поштову чи електронну адресу, що визначена цим договором. Клієнт, на виконання п.3.2., зобов`язаний підписати отриманий акт надання послуг у двох примірниках та передати його адвокату протягом одного календарного дня з моменту отримання, або в той же строк надати обґрунтовану письмову відповідь про відмову підписання акту (а.с.31).

Крім того, між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Циб С.В. 19 березня 2021 року укладено Додаткову угоду №1 до договору від 19.03.2021 року №01/03-19, та 10 червня 2021 року додаткову угоду №2 до договору від 19.03.2021 року №01/03-19, за якими адвокатом надано клієнту ОСОБА_1 обумовлені послуги, що були оплачені ОСОБА_1 24.03.2021 року за квитанцією №35885101-1 у сумі 2600 грн. 00 коп. (а.с.34), та 11.06.2021 року у сумі 1000 грн. 00 коп. (а.с.102).

Однак, акти виконаних робіт, акти приймання-передачі наданих послугу в матеріалах справи відсутні, що унеможливлює визначення розміру витрат на правничу допомогу судом з метою розподілу.

При цьому слід ураховувати, що наведений в договорі від 19.03.2021 року про надання правничої допомоги, а також додаткових угодах до нього від 19.03.2021 року та 10.06.2021 року, перелік послуг і квитанції про їх оплату не є доказом щодо обсягу фактично наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

За таких обставин, суд, враховуючи вказані норми права, оцінивши належні та допустимі докази, подані представником позивача, дійшов висновку про те, що у даній справі витрати на професійну правничу допомогу належним чином не обґрунтовано і не доведено, тому в ухваленні додаткового рішення слід відмовити.

Керуючись ст.133,141, 270, 368,381, 389-391 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №191/988/21, про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у сумі 3600 (три тисячі шістсот) грн. 00 коп., відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Головуючий суддя: А. В. Твердохліб