КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №367/5221/20 Головуючий у 1 інстанції: Саранюк Л.П.

Провадження №22-ц/824/472/2021 Доповідач: Гаращенко Д.Р.

24 лютого 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд. Колегія суддів судової палати в цивільних справах Київського апеляційного суду в складі:

головуючого Гаращенка Д.Р.

суддів Невідомої Т.О., Пікуль А.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 21 жовтня 2020 року в справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА

У серпні 2020 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТАНК» заборгованість за Кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 12 листопада 2008 року в розмірі 57 593 грн 15 коп. та судовий збір у розмірі 2102 грн.

У мотивування вимог посилалося на те, що ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг підписала заяву №б/н від 12 листопада 2008 року.

Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

12 листопада 2008 року ОСОБА_1 також була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду».

Відповідачу було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування карткрахунку.

У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 2 000 грн.

АТ КБ "ПРИВАТБАНК" свої зобов`язання за договором виконало в повному обсязі, а саме, надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач не надавала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку з чим станом на 31 березня 2020 року має заборгованість у розмірі 57593,15 грн, з яких:

- 1852,96 грн - заборгованість за тілом кредиту;

- 53840,19 грн - заборгованість за відсотками;

- 1900 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 21 жовтня 2020 року позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитом у розмірі 1852,96 грн за Кредитним договором №б/н від 12.11.2008 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» сплачений судовий збір в сумі 67,63 грн.

В іншій частині задоволення позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні вимог та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін, стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що 12 листопада 2008 року відповідач особисто поставила підпис в Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», в якій зазначено базову відсоткову ставку за користування кредитом (2,5% на місяць) та порядок нарахування пені за невчасне погашення заборгованості (пеня = пеня (1) + пеня (2), де пеня(1) = (базова % ставка за договором) /30 - нараховується за кожен день прострочення кредиту;пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 10 грн в місяць, нараховується раз в місяць, за наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн).

Вказує, що відповідач після отримання картки за умовами укладеного з банком договору здійснила дії щодо проведення її активації, користувалася карткою, отримувала кредитні кошти з власної ініціативи, а також здійснювала частково погашення заборгованості по Кредитному договору.

Також посилається, що суд не звернув уваги на те, що в матеріалах справи наявні витяг з Умов та Правил надання банківських послуг (в редакції, що діяла на момент підписання анкети-заяви) та копія наказу банку щодо затвердження «Умов та Правил надання банківських послуг» (у редакції, що діяла на момент підписання заяви).

Відзив на апеляційну скаргу відповідачем не подано.

Заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 21 жовтня 2020 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості за кредитом у розмірі 1852,96 грн за Кредитним договором №б/н від 12.11.2008 року не оскаржується.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

У порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судове рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судом апеляційної інстанції встановлені та підтверджуються матеріалами справи наступні обставини.

12 листопада 2008 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір, за умовами якого тип кредитного ліміту - фінансовий, сума кредитного ліміту - 500 грн, базова процентна ставка - 30% із розрахунку 360 днів у році, строк дії кредитного ліміту - відповідає строку дії карти, порядок погашення заборгованості - щомісячні платежі у розмірі 7% від суми заборгованості.

Своїм підписом у заяві відповідач підтвердила, що підписана нею заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. (а.с. 9)

Згідно довідки банку ОСОБА_1 було надано кредитні картки НОМЕР_1 (дата відкриття - 24.10.2008 року, термін дії - 10/12), НОМЕР_2 (дата відкриття - 05.02.2014 року, термін дії - 10/17), НОМЕР_2 (дата відкриття - 12.03.2014 року, термін дії - 01/18). (а.с. 8)

З виписки за договором №б/н вбачається, що ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами, наданими АТ КБ «ПРИВАТБАНК». (а.с. 27-31)

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості станом на 31 березня 2020 року в ОСОБА_1 наявна заборгованість у розмірі 57593,15 грн, з яких: 1852,96 грн - заборгованість за кредитом; 53840,19 грн - заборгованість за відсотками; 1900 грн - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором.

Задовольняючи частково позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» суд першої інстанції виходив із того, що у відповідача наявна заборгованість за тілом кредиту в розмірі 1852,96 грн, оскільки остання користувалася кредитними коштами. Разом із тим, банком не доведено факт досягнення між сторонами домовленостей про сплату відсотків та пені.

Колегія суддів не може повністю погодитися з таким висновком суду з огляду на таке.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадкуАТ КБ «ПРИВАТБАНК»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за процентами за користування кредитними коштами, а також пеню.

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 12 листопада 2008 року, посилався на Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанку, як невід`ємну частину спірного договору, а також Довідку про умови кредитування з використанням платіжної карти «Кредитка Універсальна 55 днів пільгового періоду».

Умови та Правила надання банківських послуг АТ КБ «ПРИВАТБАНК», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) приєднується до тих умов, з якими він безпосередньо ознайомлений.

Роздруківка із сайту позивача не може виступати належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови розуміла відповідач та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послугАТ КБ «ПРИВАТБАНК», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за підвищеною ставкою.

Отже, колегія суддів не бере до уваги надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг.

Довідка про умови кредитування з використанням платіжної карти «Кредитка Універсальна 55 днів пільгового періоду» підписана відповідачем. (а. с. 9 зворот)

Заперечень щодо підпису указаної довідки відповідачем не надано.

Указана довідка визначає, зокрема, ставку процентів за користування кредитом (2,5% річних), порядок обчислення пені.

Пред`являючи цей позов, банк просив стягнути проценти за користування ОСОБА_1 кредитними коштами нараховані за період з 2008 по 2020 рік у розмірі 53 840,19 грн.

За умовами укладеного договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом по 31.01.2018 року включно (термін дії картки НОМЕР_2 ).

Відтак, у межах строку кредитування по 31.01.2018 року відповідач мала, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами до 25 числа кожного місяця. Починаючи з 01.02.2018 року, відповідач мала обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача відсотків за користування кредитом за період з 12.11.2008 року по 31.01.2018 року у розмірі 7 953 грн 41 коп. та відсутність підстав для стягнення відсотків за період з 01.02.2018 року по 31.03.2020 року.

Щодо стягнення пені в розмірі 1900 грн колегія суддів зазначає наступне.

У Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» визначений порядок нарахування пені за невчасне погашення заборгованості (пеня = пеня (1) + пеня (2), де пеня(1) = (базова % ставка за договором) /30 - нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 10 грн в місяць, нараховується раз в місяць, за наявності прострочення по кредиту або процентам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн).

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Отже, сторони погодили такі істотні умови договору як розмір пені за невчасне погашення заборгованості, а тому колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі 1900 грн.

З урахуванням наведеного вище колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні заборгованості за відсотками та пені підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення цих позовних вимог.

Відповідно до ч. 1, 13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За подання апеляційної скарги АТ КБ «ПРИВАТБАНК» сплатило судовий збір у розмірі 3153 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 03 грудня 2020 року. (а.с. 54)

Враховуючи пропорційність задоволених вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної у розмірі 557 грн 37 коп.

Крім того, за подання позовної заяви АТ КБ «ПРИВАТБАНК» сплатило судовий збір у розмірі 2102 грн. (а.с. 32)

Оскільки колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимог апеляційної скарги, заочне рішення в частині стягнення судового збору в розмірі 67 грн 63 коп. підлягає скасуванню.

Враховуючи пропорційність задоволених позовних вимог, з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає стягненню судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 427 грн 25 коп.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 21 жовтня 2020 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог та в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» судового збору в розмірі 67 грн 63 коп. скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення наступного змісту

Позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостіза відсотками та пені задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Усівка Згурівського району Київської області, РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 7 953 (сім тисяч дев`ятсот п`ятдесят три) грн 41 коп., пеню за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором у розмірі 1900 (одна тисяча дев`ятсот) грн, а всього - 9853 (дев`ять тисяч вісімсот п`ятдесят три) грн 41 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Усівка Згурівського району Київської області, РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) сплачений судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 427 грн 25 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Усівка Згурівського району Київської області, РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д) сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 557 грн 37 коп.

В іншій частині заочне рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Р. Гаращенко

Судді Т.О. Невідома

А.А. Пікуль