ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 серпня 2021 року

м. Харків

Справа № 644/10113/19

Провадження № 22-ц/818/4412/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Кругової С.С.,

Суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

Учасники справи :

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»,

Відповідач: ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» на заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 22 квітня 2021 року (суддя Попова В.О.), -

в с т а н о в и в :

У грудні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» суму заборгованості за кредитним договором № НАН2А708665383 від 25.06.2008 у розмірі 7 983,99 доларів США, що за курсом відповідного до службового розпорядження НБУ від 19.11.2019 року 24,13, складає 192 653 грн. 68 коп. і сплачений судовий збір в розмірі 2 889 грн. 81 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем 25.06.2008 року був укладений кредитний договір № НАН2А708665383, згідно якого позивач зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 10 743,95 доларів США на термін до 24.06.2013, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та в порядку, встановлених кредитним договором. В добровільному порядку відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість станом на 19.11.2019 року в розмірі 66 558, 72 доларів США, яка складається з наступного: 7 983, 99 доларів США заборгованість за кредитом; 2 134, 06 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2 320,56 доларів США заборгованість за комісією за користування кредитом; 54 120, 11 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Однак, представник позивача зазначає, що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. На підставі чого, представник позивача просить стягнути з боржника заборгованість в розмірі 7 983, 99 доларів США яка складає заборгованість за кредитом (тілом кредиту).

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 22 квітня 2021 року у задоволені позову банку відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк», посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в частині стягнення тіла кредиту.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неповно з`ясовано усі фактичні обставини справи та не досліджено і не надано належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на ті ж обставини, що і у позовній заяві, зокрема, зазначав, що зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві позичальника, умовах надання банківських послуг, правилах користування платіжною карткою та тарифах. Боржник грошові зобов`язання за договором не виконував, внаслідок чого заборгованість лишається не погашеною, а підлягає стягненню у примусовому порядку. Законодавством не передбачено обовязкове досудове врегулювання спору, який передує врегулюванню позовних вимог.

Правом на подання відзиву по справі відповідач не скористався.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції посилався на ч.10 ст.11 ЗУ «Про захист прав споживачів» у редакції, що була чинною до 10 червня 2017 року, яким встановлено обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту.

Проте колегія суддів не погоджується із такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони не відповідають обставинам та матеріалам справи виходячи з наступного.

У справі встановлено наступні обставини.

25 червня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступник АТ КБ «Приватбанк») та ОСОБА_1 був укладений кредитно-заставний договір № НАН2А708665383, згідно якого позивач надає відповідачу строковий кредит у розмірі 10 423,98 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розміром 15 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом; частину кредиту у розмірі 7,28 доларів США надається з метою оплати коштів за реєстрацію предмета застави в державному реєстрі; частину кредиту у розмірі 312,72 доларів США надається з метою оплати винагороди за надання фінансового інструменту, що сплачується в момент видачі кредиту.

Строк повернення кредиту до 24.06.2013.

Відповідно до пункту 2.1 Договору Банк зобов`язався надати Позичальнику кредит у розмірі та на умовах, встановлених у договорі, а Позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов договору.

Відповідно до п.п. 16.1.1.-16.1.3. кредитно-заставного договору № НАН2А708665383 від 25 червня 2008 року загальний розмір кредиту склав 10 743,98 доларів США і цей кредит надавався з метою придбання автомобіля (споживчий кредит).

Свої зобов`язання банк перед відповідачем виконав.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно з статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Встановлено, що кредитно-заставний договір № НАН2А708665383 було укладено між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідачем, за яким останній одержав кредит у розмірі 10 423,98 доларів США з метою оплати коштів за реєстрацію предмета застави в державному реєстрі обтяжень рухомого майна автомобіля ВАЗ 21723 2008 року випуску, кузов НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 .

Вказаний автомобіль (предмет застави) належав позичальнику на праві власності на підставі свідоцтва на реєстрації транспортного засобу № НОМЕР_3 від 25.06.2008 р.

Отже, відповідачем був отриманий споживчий кредит (кредит) на придбання автомобіля, тобто грошові кошти, що надаються споживачу (позичальникові) на придбання товарів (робіт, послуг) для задоволення потреб, не пов`язаних з підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

А тому у даних правовідносинах є всі підстави для застосування положень частини десятої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 рокуу справі № 638/1368315-ц (провадження № 14-680цс19) зазначено, що «регулювання правовідносин банку зі споживачем щодо кредитування для споживчих потреб до 10 червня 2017 року відбувалося з урахуванням приписів Закону України «Про захист прав споживачів». З 10 червня 2017 року на ці відносини поширюється Закон України «Про споживче кредитування», а у частині, що йому не суперечить, - також Закон України «Про захист прав споживачів».

Частина десята статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, що була чинною до 10 червня 2017 року (тобто на момент виникнення правовідносин), встановлювала обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту.

Проте, відповідно до п.16.1.5 кредитно-заставного договору № НАН2А708665383 строк погашення кредиту встановлено 25.06.2013.

Банк звернувся до суду у грудні 2019 року, тобто після спливу встановленого строку повернення кредиту.

Таким чином, посилання суду першої інстанції на частину 10 статті 11 зазначеного Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції, що була чинною до 10 червня 2017 року, якою встановлено обов`язковий досудовий порядок врегулювання питання дострокового повернення коштів за договором про надання споживчого кредиту є помилковим, оскільки мова не йде про дострокове стягнення кредитних коштів.

Відповідач був повідомлений про розгляд справи, просив час для надання заперечень, але в подальшому до суду не звертався. Заяву про застосування строків позовної давності не надавав.

З огляду на таке, судова колегія вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» в частині стягнення суми боргу за тілом кредиту підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Тому з підлягає стягненню на користь банку сплачений судовий збір за подання позову у сумі 2889,81 гривень та за подання апеляційної скарги у розмірі 4334,72 гривень, всього в сумі 7224, 53 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 22 квітня 2021 року скасувати.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_4 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (м.Київ, вул.Грушевського, буд.1Д, ) заборгованість за кредитним договором № НАН2А708665383від 25.06.2013 у сумі 7983,99 долларів США.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_4 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (м.Київ, вул.Грушевського, буд.1Д, ) судовий збір в сумі 7224 (сім тисяч двісті двадцять чотири) гривні 53 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення, і протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду, у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук