Справа № 242/4675/20
Провадження № 2/242/414/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2021 року Селидівський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Владимирської І.М., за участю секретаря Гандзюк К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в місті Селидове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 10.11.2020 року звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в обґрунтування якого зазначили, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 . На теперішній час в квартирі зареєстровані ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_4 , який є чоловіком її дочки ОСОБА_2 . З квітня 2014 року відповідач з власної волі забрав всі свої речі і виїхав з м. Авдіївка до Російської Федерації. По теперішній час відповідач до місця реєстрації не повертається, речей відповідача у квартирі немає. ОСОБА_2 зверталась з заявою до адміністративного центру м.Авдіївка про виписку відповідача, однак їй було надано відмову. ОСОБА_1 сплачує всі комунальні платежі по квартирі та не має можливості отримати субсидію, оскільки в її квартирі прописана стороння особа. Просить визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 13.11.2020 року по цивільній справі відкрито провадження та розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали суду заяву, в якій позовні вимоги підтримують та просять суд слухати справу без їх участі, проти винесення заочного рішення у справі не заперечують.

Відповідач ОСОБА_3 в у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи повідомлений належно, надав суду нотаріально посвідчену заяву, в якій визнає позовні вимоги, та просить суд визнати його таким, що втратив право користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 , просить розглядати справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 20 грудня 1993 року, виданого Житлово-комунальним відділом Авдіївського коксохімзаводу, квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_1 , виданого 24 червня 2015 року Виконавчим комітетом Мірчанської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно довідки № 07-29д/6219, виданої Центром надання адміністративних послуг Авдіївської міської ради 29.10.2020 року, за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Згідно свідоцтв про народження НОМЕР_2 та про укладення шлюбу НОМЕР_3 ОСОБА_2 є дочкою ОСОБА_1 та її чоловіком є ОСОБА_3 .

Згідно акту від 30.10.2020 року, виданого КП «Служба єдиного замовника Авдіївської міської ради», ОСОБА_1 дійсно мешкає за адресою: АДРЕСА_2 по теперішній час.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 391 УК України передбачено, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У відповідності до ст.405 ч.2 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.72 ЖК визнання особи, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені терміни проводиться в судовому порядку.

Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що відповідач не мешкає в житловому приміщенні без поважних причин понад один рік, це відповідно до ст.405 ч. 2 ЦК України є підставою для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В судове засідання не надано доказів, які б свідчили про те, що причини відсутності відповідача у спірному приміщенні понад один рік є поважними.

У зв`язку з чим, суд вважає, що позовні вимоги позивачів є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 72 ЖК України, ст. ст. 16, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_4 ), ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_5 ) до ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням- задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а після початку її функціонування, безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.М. Владимирська