Справа № 344/9648/19
Провадження № 22-з/4808/16/21
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І.А.
Суддя-доповідач Горейко
У Х В А Л А

30 березня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючої Горейко М.Д.

суддів: Девляшевського В.А., Максюти І.О.

секретаря Мельник О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкомбуд» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу майна, що буде створене в майбутньому, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 03 грудня 2019 року,

в с т а н о в и в:

16 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ТОВ «Інкомбуд» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу майна, що буде створене в майбутньому, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 03 грудня 2019 року.

Заяву мотивувала тим, що постановою від 05 листопада 2020 року Івано-Франківський апеляційний суд задовольнив її апеляційну скаргу, скасував ухвалу Івано-Франківського міського суду від 03 грудня 2019 року та направив справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зазначила, що на підставі ухвали Івано-Франківського міського суду від 03 грудня 2019 року було зареєстровано право власності ТОВ «Інкомбуд» на об`єкт нерухомого майна №107: квартира, двокімнатна, загальна площа (кв.м): 69,9, житлова площа (кв.м): 34, матеріали стін: з/бетон, адреса: АДРЕСА_1 . Скасовуючи дану ухвалу, апеляційний суд не вказав про припинення права власності ТОВ «Інкомбуд» на вказану квартиру. Вона звернулася до державного реєстратора речових прав на нерухоме майно управління забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради Трохимчук К.М. з письмовою заявою про припинення права власності ТОВ «Інкомбуд» на квартиру у зв`язку із скасуванням ухвали Івано-Франківського міського суду від 03 грудня 2019 року, на що отримала відповідь, що з резолютивної частини вищезазначеної постанови не вбачається, що суд апеляційної інстанції припинив право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, ОСОБА_1 зазначила, що в постанові апеляційного суду не вирішено питання про судові витрати.

Посилаючись на наведене, заявник просила ухвалити додаткове рішення, яким доповнити резолютивну частину постанови Івано-Франківського апеляційного суду від 05 листопада 2020 року наступними абзацами та викласти її в такій редакції:

«Припинити право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкомбуд», , на об`єкт нерухомого майна №107: квартира, двокімнатна, загальна площа (кв.м): 69,9, житлова площа (кв.м): 34, матеріали стін: з/бетон, адреса: АДРЕСА_1 ».

«Визнати право власності за ОСОБА_2 на об`єкт нерухомого майна №107: квартира, двокімнатна, загальна площа (кв.м): 69,9, житлова площа (кв.м): 34, матеріали стін: з/бетон, адреса: АДРЕСА_1 ».

«Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 420,40 грн в відшкодування судових витрат на оплату судового збору при зверненні до суду з апеляційною скаргою».

Учасники справи в судове засідання не викликалися.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відмову в ухваленні додаткового рішення з наступних підстав.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 03 грудня 2019 року затверджено укладену між сторонами мирову угоду, за умовами якої:

1. Предметом даної мирової угоди є домовленість між ТОВ «Інкомбуд» та ОСОБА_2 про добровільне врегулювання спору про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Інкомбуд» заборгованості по договору купівлі-продажу майна, що буде створене в майбутньому №4/10/5 від 13.12.2017 року, який виник між сторонами та перебуває в провадженні Івано-Франківського міського суду.

2. ОСОБА_2 визнає, що його заборгованість перед ТОВ «Інкомбуд» по договору купівлі-продажу майна, що буде створене в майбутньому №4/10/5 від 13.12.2017 року на момент укладення цієї мирової угоди становить 149 000 грн.

3. За даною мировою угодою ОСОБА_2 повертає ТОВ «Інкомбуд» у власність квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 107).

4. Після затвердження судом цієї мирової угоди, ОСОБА_2 втрачає право власності на квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 107).

5. Після затвердження судом цієї мирової угоди, за ТОВ «Інкомбуд» визнається право власності на квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 107).

6. За даною мировою угодою ТОВ «Інкомбуд» відмовляється від позову до ОСОБА_2 та будь-яких претензій майнового та немайнового характеру на квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 107).

7. Судові витрати по даній справі покласти на ТОВ Інкомбуд.

8. Протягом трьох днів з дня підписання даної угоди сторони подають її на затвердження до Івано-Франківського міського суду і мирова угода набуває чинності після її затвердження.

9. Мирова угода є обов`язковою для виконання. Одностороння відмова від даної Мирової угоди не допускається.

10. Сторони ознайомлені з умовами даної мирової угоди, будь-яких заперечень, а також непорозумінь в її положеннях не мають.

11. Сторони підтверджують, що вищевикладені умови відповідають їх волевиявленню і породжують настання бажаних наслідків, які відповідають дійсним інтересам.

12. В усьому, що не передбачено умовами цієї мирової угоди, її сторони керуються чинним законодавством.

13. Ця угода укладена українською мовою в трьох оригінальних примірниках, по одному для кожної із сторін та для суду.

14. Затверджена судом мирова угода, є правовстановлюючим документом, на підставі якої проводиться реєстрація в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності за ТОВ «Інкомбуд».

У зв`язку із затвердженням мирової угоди провадження у справі закрито.

Не погодившись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_1 оскаржила її в апеляційному порядку.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 05 листопада 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Івано-Франківського міського суду від 03 грудня 2019 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Як вбачається з апеляційної скарги ОСОБА_1 , яка розглядалася апеляційним судом 05 листопада 2020 року, апелянтом не ставилося питання про припинення права власності ТОВ «Інкомбуд» на об`єкт нерухомого майна №107: квартира, двокімнатна, загальна площа (кв.м): 69,9, житлова площа (кв.м): 34, матеріали стін: з/бетон, адреса: АДРЕСА_1 , та визнання права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна за ОСОБА_2 .

Враховуючи, що вищевказані вимоги апелянтом не заявлялися, стосовно даних вимог сторони не подавали докази і не давали пояснення, то підстав для ухвалення додаткового судового рішення в цій частині немає.

Щодо вимоги ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_2 на її користь 420,40 грн в відшкодування судових витрат на оплату судового збору при зверненні до суду з апеляційною скаргою, то колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з частиною 3 статті 259 ЦПК України суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішення після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141-142 ЦПК України.

Статтею 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що розподіл судових витрат між сторонами здійснюється за результатами розгляду справи по суті спору. При вирішенні процесуального питання, яке не перешкоджає подальшому провадженню у справі, розподіл судових витрат законодавством не передбачено.

Оскільки остаточного рішення по суті спору апеляційний суд не приймав, то підстав для вирішення питання про розподіл судових витрат додатковим рішенням немає.

За таких обставин, заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення судових витрат задоволенню не підлягає.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що в ухваленні додаткового рішення у справі слід відмовити.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_1 в ухваленні додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкомбуд» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором купівлі-продажу майна, що буде створене в майбутньому, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського міського суду від 03 грудня 2019 року.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуюча М.Д. Горейко

Судді: В.А. Девляшевський

І.О. Максюта