Ухвала

29 березня 2021 року

м. Київ

справа № 701/472/19

провадження № 61-12606св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , ОСОБА_2

відповідач - ОСОБА_3 ,

треті особи: Маньківська державна нотаріально контора, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кищенці»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 20 листопада 2019 року у складі судді Костенка А. І. та постанову Черкаського апеляційного суду від 21 липня 2020 року у складі колегії суддів: Гончар Н. І., Сіренка Ю. В., Фетісової Т. Л.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і рішень судів

У квітні 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 , треті особи: Маньківська державна нотаріальна контора, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кищенці» (далі - ТОВ «Кищенці»), про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Добра, Маньківського району, Черкаської області у віці 39 років помер батько позивачів - ОСОБА_4 . Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки площею 3,4123 га в адміністративних межах Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала покійному на підставі державного акту на право приватної власності на землю від 24 березня 2001 року серії ЧР-1 № 1-7-1306. Позивачі є спадкоємцями за законом першої черги як діти померлого ОСОБА_4 .

Постановою державного нотаріуса Маньківської державної нотаріальної контори Шевченко Н. Г. від 28 вересня 2018 року позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове майно. Під час оформлення спадщини позивачі дізнались, що на даний час власником земельної ділянки, належної спадкодавцю ОСОБА_4 , є ОСОБА_3 , за якою зареєстровано право власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 вересня 2009 року. У вказаному свідоцтві зазначено, що ОСОБА_3 отримала спадкове майно, як співмешканка померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 . Крім того, ОСОБА_3 06 серпня 2018 року уклала договір оренди спірної земельної ділянки з ТОВ «Кищенці» до 31 грудня 2040 року.

Позивачі вказували, що на момент смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 вони були неповнолітніми, тому відповідно до частини четвертої статті 1268 Цивільного кодексу України ( далі - ЦК України) є такими, що прийняли спадщину, та мають право на обов`язкову частку у спадковому майні після смерті їх батька.

Враховуючи наведене, позивачі просили суд: визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 09 вересня 2009 року, видане державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори, спадкова справа № 375 за 2009 рік, зареєстровано в реєстрі за № 2456; припинити право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 3,4124 га в адміністративних межах Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:002:0218, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 27885697 із скасуванням запису про реєстрацію права власності; припинити із скасуванням запису про інше речове право № 27856785 договір оренди землі, укладений між ОСОБА_3 та ТОВ «Кищенці» 06 серпня 2018 року, на земельну ділянку площею 3,4124 га, кадастровий номер :02:002:0218; визнати за позивачами право власності по 1/2 частині вказаної земельної ділянки в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Маньківського районного суду Черкаської області від 20 листопада 2019 року, залишеним без змін постановою Черкаського апеляційного суду від 21 липня 2020 року, позов задоволено частково. Визнано свідоцтво про право на спадщину за законом від 09 вересня 2009 року, видане державним нотаріусом Маньківської державної нотаріальної контори спадкова справа № 375 за 2009 рік, зареєстровано в реєстрі за № 2456, недійсним. Припинено право власності ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 3,4124 га в адміністративних межах Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:002:0218, зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за реєстраційним номером 27856697 із скасуванням запису про реєстрацію права власності. Визнано за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Добра Маньківського району Черкаської області, право власності на 1/2 частини земельної ділянки площею 3,4124 га в адміністративних межах Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:002:0218. Визнано за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Добра Маньківського району Черкаської області, право власності на 1/2 земельної ділянки площею 3,4123 га в адміністративних межах Добрянської сільської ради Маньківського району Черкаської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:002:0218. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Короткий зміст та узагальнюючі доводи касаційної скарги, позиції інших учасників справи

ОСОБА_3 у серпні 2020 року подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 20 листопада 2019 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 21 липня 2020 року у вищевказаній справі, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Підставами касаційного оскарження Маньківського районного суду Черкаської області від 20 листопада 2019 року та постанови Черкаського апеляційного суду від 21 липня 2020 року, заявник зазначає неправильне застосування норм матеріального права, зокрема застосування норм права без врахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 07 квітня 2020 року у справі № 150/19/19, від 25 березня 2020 року у справі № 305/235/17, від 15 травня 2019 року у справі № 391/769/17, від 17 жовтня 2019 року у справі № 671/1656/17, від 21 жовтня 2019 року у справі № 671/1153/18-ц, від 21 жовтня 2019 року у справі № 671/23/19, від 11 листопада 2019 року у справі № 671/24/19, від 04 грудня 2019 року у справі № 671/1558/18, від 03 липня 2019 року у справі № 701/807/16-ц, від 07 серпня 2019 року у справі № 191/3505/15-ц, постанові Верховного Суду України від 18 грудня 2013 року у справі № 6-138цс13 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, заявник вказує на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки судами встановлено обставини у справі на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Станом на момент постановлення цієї ухвали відзивів на касаційну скаргу ОСОБА_3 до Верховного Суду не надходило.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 12 жовтня 2020 року (після усунення заявником недоліків касаційної скарги) відкрито касаційне провадження у справі, з підстав визначених пунктом 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України; витребувано з суду першої інстанції матеріали цивільної справи № 701/472/19; надано іншим учасникам справи строк для подання відзивів на касаційну скаргу.

У серпні 2020 року матеріали справи № 701/472/19 надійшли до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України, у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Маньківська державна нотаріальна контора, Товариство з обмеженою відповідальністю «Кищенці», про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Маньківського районного суду Черкаської області від 20 листопада 2019 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 21 липня 2020 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на 07 квітня 2021 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак

Г. І. Усик