Справа № 712/7528/20
Провадження № 2/712/441/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2021 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Романенко В.А.

за участю секретаря Назаренко М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова компанія група» про стягнення суми страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова компанія група» про стягнення суми страхового відшкодування, посилаючись на те, що 04 березня 2017 року приблизно о 05:30 годині на 75км.+850м. а/д «Бориспіль - Дніпро» поблизу с. Світанок Переяслав-Хмельницького р-ну Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода, за участі транспортного засобу «Hyndai Accent» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухався в напрямку м. Бориспіль Київської обл., не впорався із керуванням та допустив виїзд на зустрічну смугу руху де зіткнувся із транспортним засобом «Renault Laguna», реєстраційний номер республіки Чехія НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 . В результаті ДТП водій автомобіля «Hyndai Accent» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 та пасажир вказаного транспортного засобу ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 від отриманих тілесних ушкоджень загинули на місці пригоди, інші пасажири вказаного автомобіля ОСОБА_5 1979 р.н., ОСОБА_1 1972 р.н. та водій транспортного засобу «Renault Laguna», реєстраційний номер республіки Чехія НОМЕР_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_6 1981 р.н., отримали тілесні ушкодження.

За фактом дорожньо-транспортної пригоди 04 березня 2017 року Головним управлінням Національної поліції в Київській області відкрито кримінальне провадження та внесено відомості до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000148.

Після смерті ОСОБА_4 залишився неповнолітній син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який перебував на утриманні загиблої та після її смерті залишився на повному утриманні його батька ОСОБА_1 .

Крім того в зазначеній вище дорожньо-транспортній пригоді ОСОБА_1 зазнав тілесних ушкоджень, причиною чого, останньому 18 липня 2017 року було встановлено першу групи інвалідності строком до 30 червня 2019 року. В подальшому 27 травня 2019 року ОСОБА_1 першу групу інвалідності встановлено безтерміново.

Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Hyndai Accent» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 , на момент дорожньо-транспортної пригоди було забезпечено у Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК номер 2278105.

Відповідно до інформації, яка міститься у публічному доступі на сайті Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» (код ЄДРОПУ 20448234) з 17.10.2019 року перебуває в стані припинення.

Між тим, у відповідності до відповіді від 29 травня 2020 року № 03/3834, наданого Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» () наданої на претензію від 05 травня 2020 року, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» є набувачем всіх прав та обов`язків Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на підставі Договору про приєднання від 19 грудня 2019 року укладеного між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» (код ЄДРОПУ 20448234) та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» (), затверджених Протоколом ТДВ «СТДВ «Глобус» від 19.12.2019 року № 16 та Протоколом загальних зборів ПрАТ «СК «УСГ» від 19.12.2019 року № 29. До ПрАТ «СК «УСГ» згідно з передавальним актом переходять всі зобов`язання ТДВ «СТДВ «Глобус».

17 січня 2019 року представниками ОСОБА_1 , які діяли на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Плахою І.С. від 06 грудня 2018 року було подано заяву про виплату страхового відшкодування за наслідками зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди в порядку статті 35 Закону України ««Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон).

Відповідачем були вчинені всі дії, передбачені статтею 34 Закону, на підставі чого ТДВ «СТДВ Глобус» визнало дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 04 березня 2017 року, страховим випадком та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування, що посвідчується страховим актом від № ЦВ-ЦВ-8443 від 24 квітня 2019 року, страховим актом № ЦВЦВ-8812 від 25 квітня 2019 року та страховим актом № ЦВ-ЦА-8285 від 10 червня 2019 року.

Сума страхового відшкодування мала бути розрахована наступним чином:

1. 190200,00 грн. - шкода завдана смертю ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 :

1) моральна шкода 12*3200,00 грн. = 38400,00грн.;

2) шкода, заподіяна смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України 36*3200,00 грн. = 115200,00 грн.;

3) відшкодування витрат на поховання 36600,00 грн.

2. 125275,50 грн. - шкода завдана здоров`ю ОСОБА_1 та стійкою втратою працездатності:

1) шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності (I група інвалідності) 36*3200,00 грн. = 115200,00 грн.;

2) витрати пов`язані з лікуванням потерпілого 4110,00 грн.;

3) відшкодування моральної шкоди потерпілому 5%*119310,00грн. = 5965,50 грн.

Між тим, в порушення зазначених вище норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ТДВ «СТДВ «Глобус» було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування на користь відповідача в сумі 171180,00 грн. (страхове відшкодування у вигляді моральної шкоди, витрат на поховання та шкоди заподіяної смертю потерпілої в порядку ст. 1200 Цивільного кодексу України) та рішення про виплату страхового відшкодування в сумі 112747,95 грн. (страхове відшкодування за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілого, шкоду завдану здоров`ю потерпілого).

В основу прийняття рішень про виплату страхового відшкодування (в меншій сумі ніж передбачає Закон) за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, ТДВ «СТДВ «Глобус» зазначило протокол-узгодження від 24 квітня 2019 року та 07 червня 2019 року, укладеного між ТДВ «СТДВ «Глобус» та ТОВ «ЮК «Допомога», в особі ОСОБА_8 , який діяв від імені та в інтересах ОСОБА_1 на підставі довіреності від 06 грудня 2018 року.

Доводить до відома суду, що у відповідності до тексту довіреності від 06 грудня 2018 року, посвідченої приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Плахою І.С., ТОВ «ЮК «ДОПОМОГА» та ОСОБА_8 не є повіреними особами та не наділені жодними повноваженнями щодо представництва ОСОБА_1 , а протоколи-узгодження від 24 квітня 2019 року та 07 червня 2019 року, укладеного між ТДВ «СТДВ «Глобус» та ТОВ «ЮК «Допомога», в особі ОСОБА_8 , не можна вважати укладеним в інтересах ОСОБА_1 , оскільки їх умови суперечать законодавству України та волі ОСОБА_1 .

Крім того, жодна із повірених фізичних осіб, зазначених довіреності від 06 грудня 2018 року, посвідченої приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Плахою І.С. не наділені правом на укладення правочинів такого роду.

Враховуючи зазначені вище обставини, дії ТДВ «СТДВ «Глобус» щодо укладання Протоколу-узгодження про розмір страхового відшкодування від 24 квітня 2019 року та Протоколу-узгодження про розмір страхового відшкодування від 07 червня 2019 року є неправомірними та такими, що суперечать нормам законодавства України.

З огляду за зазначені вище обставини ТДВ «СТДВ «Глобус» здійснило виплату страхового відшкодування на користь ОСОБА_1 не в повній мірі, а саме утримано 31547,55 грн.

Зважаючи на неправомірність дій зі сторони ТДВ «СТДВ «Глобус», адвокатом Руденком Дмитром Володимировичем 05 травня 2020 року було направлено претензію на адресу ТДВ «СТДВ «Глобус» з проханням здійснити перерахунок суми страхового відшкодування у відповідності до норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та здійснити доплату за реквізитами ОСОБА_1 .

Листом від 29 травня 2020 року № 03/3834 ПрАТ «СК «УСГ», яке є правонаступником ТДВ «СТДВ «Глобус», повідомлено про відмову у перегляді прийнятого рішення, оскільки ТДВ «СТДВ «Глобус» було здійснено компромісну виплату страхового відшкодування на підставі протоколів-узгодження від 24.04.2019 р. та 07.06.2019 р., які були підписані законним представником ОСОБА_1 .

Крім того, ПрАТ «СК «УСГ» зазначило, що за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 04 березня 2017 року відкрито кримінальне провадження, а на час звернення з претензією рішення суду по даній страві до них не надходило.

Доводить до відома суду, що твердження ПрАТ «СК «УСГ» є хибними, оскільки кримінальне провадження № 0000148, яке було внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.03.2017р., за фактом зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди було закрито на підставі постанови слідчого СВ Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області від 30 грудня 2019 року, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України.

Таким чином, враховуючи те, що відповідач так і не сплатив на момент подання цього позову частину страхового відшкодування, вважає, що прострочення виплати страхового відшкодування в частині шкоди, пов`язаної із смертю ОСОБА_4 починається з 26 квітня 2019 р., а прострочення виплати страхового відшкодування в частині шкоди, пов`язаної із стійкою втратою працездатності ОСОБА_1 починається з 11 червня 2019 р.

Позивач очікує в майбутньому понести витрати пов`язані з розглядом справи на правничу допомогу адвоката, яка складає 9000 грн.

Просить дії Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» щодо розрахунку суми страхового відшкодування за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 04 березня 2017 року на користь ОСОБА_1 неправомірними.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) страхове відшкодування в сумі 31 547,55 грн., пеню у розмірі 10 057,74 грн., 3% річних 1 162,00 грн. та інфляційне збільшення боргу 738,17 грн., а всього 43605,46 грн.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) судові витрати, пов`язані з розглядом справи, а саме на професійну правничу допомогу в сумі 9000,00 грн.

Судові витрати (судовий збір) покласти на Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» ().

22.03.2021 року на адресу суду від представника позивача - адвоката Руденка Д.В. надійшла заява про розгляд цивільної справи № 712/7528/20 за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова компанія група» про стягнення суми страхового відшкодування, за відсутності позивача та його представника.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, скерував до суду клопотання про відкладення розгляду справи № 712/7528/20, та повідомити про наступну дату судового засідання завчасно та належним чином. Клопотання обґрунтовує тим, що відповідно до Постанови КМУ «№ 211 від 11 березня 2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, із змінами і доповненнями, внесеними Постановою КМУ з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненою коронавірусом SARS-CoV-2, на усій території України карантин було продовжено до 30 квітня 2021 року та введено ряд обмежень та заборон, які об`єктивно унеможливлюють явку Представника ПАТ «СК УСГ» у судове засідання.

Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість з`явлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

У своєму клопотанні представником відповідача не наведено конкретних обставин, які б унеможливлювали явку до суду та відповідних підтверджуючих документів не надано.

На виконання Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» наказом Державної судової адміністрації № 196 від 23 квітня 2020 року затверджений Порядок роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 15.10.2020 року у справі № 922/2575/19, саме по собі оголошення карантину не зупиняє роботи судів, суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання позивача про відкладення розгляду справи у зв`язку із введенням у країні карантину, діяв в межах чинного законодавства, керувався процесуальними нормами щодо строків розгляду справи в суді апеляційної інстанції, а позивач та/або його представник не був позбавлений можливості взяти участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщенням суду.

Зважаючи на ці положення нормативних актів та враховуючи, що представник позивача про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та мав можливість в зв`язку із запровадженням карантину звернутись до суду з заявою про проведення засідання у режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, суд вважає, що клопотання про відкладення судового засідання не підлягає до задоволення, оскільки в іншому випадку було невиправдано обмежено процесуальне право іншої сторони на розгляд справи упродовж розумного строку.

01.09.2020 року представником ПАТ «СК «Українська страхова група» надано відзив, в якому зазначає, що до ПАТ «СК «УСГ» з заявою про виплату страхового відшкодування звернулася потерпіла особа та надала частину документів, які необхідні для прийняття рішення щодо виплати страхового відшкодування.

Однак, між ТОВ «ЮК «Довіра», що діє в інтересах ОСОБА_1 та ПАТ «СК «УСГ» було досягнуто згоди щодо компромісної виплати.

ПАТ «СК «УСГ», за страховим випадком, який трапився 04 березня 2017 року згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/2278105 було здійснено компромісну виплату страхового відшкодування в розмірі 283927,95 грн. на підставі протоколів-узгодження від 27 квітня 2019 року та від 07 червня 2019 року підписаних законним представником ОСОБА_1 . Зазначені протоколи-узгодження у встановленому законом порядку недійсними не визнавались.

ПАТ «СК «УСГ» немає жодного обов`язку перед позивачем щодо виплати страхового відшкодування, то і вимога представника позивача щодо стягнення пені, 3% річних, інфляційного збільшення боргу є безпідставною та необґрунтованою.

Виходячи з фактичних обставин справи, з`ясування природи дійсних правовідносин між сторонами у даному спорі та чинного законодавства України, яке повинно застосовуватись до них при вирішенні спорів, ПАТ «СК «УСГ» вважає позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставними, незаконними та необґрунтованими, які не підлягають задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Водночас, відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За правилами статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК).

У відповідності з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Згідно зі статтею 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 263 ЦПК).

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 04 березня 2017 року приблизно о 05:30 годині на 75км.+850м. а/д «Бориспіль - Дніпро» поблизу с. Світанок Переяслав-Хмельницького р-ну Київської області сталася дорожньо-транспортна пригода, за участі транспортного засобу «Hyndai Accent» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухався в напрямку м. Бориспіль Київської обл., не впорався із керуванням та допустив виїзд на зустрічну смугу руху де зіткнувся із транспортним засобом «Renault Laguna», реєстраційний номер республіки Чехія НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 . В результаті ДТП водій автомобіля «Hyndai Accent» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 та пасажир вказаного транспортного засобу ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 від отриманих тілесних ушкоджень загинули на місці пригоди, інші пасажири вказаного автомобіля ОСОБА_5 1979 р.н., ОСОБА_1 1972 р.н. та водій транспортного засобу «Renault Laguna», реєстраційний номер республіки Чехія НОМЕР_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_6 1981 р.н., отримали тілесні ушкодження.

За фактом дорожньо-транспортної пригоди 04 березня 2017 року Головним управлінням Національної поліції в Київській області відкрито кримінальне провадження та внесено відомості до єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000148.

Після смерті ОСОБА_4 залишився неповнолітній син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який перебував на утриманні загиблої та після її смерті залишився на повному утриманні його батька ОСОБА_1 .

Крім того в зазначеній вище дорожньо-транспортній пригоді ОСОБА_1 зазнав тілесних ушкоджень, причиною чого, останньому 18 липня 2017 року було встановлено першу групи інвалідності строком до 30 червня 2019 року. В подальшому 27 травня 2019 року ОСОБА_1 першу групу інвалідності встановлено безтерміново.

28 лютого 2017 року між ТДВ «СТДВ «Глобус» та ОСОБА_2 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземного транспортного засобу № АК-2288105, предметом страхування якого є страхування цивільної відповідальності осіб, які на законних підставах керують транспортним засобом «Hyndai Accent», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Між сторонами у справі виникли договірні правовідносини, які випливають із договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і врегульовані спеціальним нормативним актом - Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон).

У статті 3 Закону визначено, що метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також захист майнових інтересів страхувальників.

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону).

Згідно зі статтею 6 Закону страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Настання страхового випадку є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну

третьої особи.

Отже, страховик за договором страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує лише шкоду, яка визначена та оцінена у порядку, встановленому цим законом, і тільки третій особі - потерпілому.

Відповідно до інформації, яка міститься у публічному доступі на сайті Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» (код ЄДРОПУ 20448234) з 17.10.2019 року перебуває в стані припинення.

Між тим, у відповідності до відповіді від 29 травня 2020 року № 03/3834, наданого Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» () наданої на претензію від 05 травня 2020 року, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» є набувачем всіх прав та обов`язків Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» на підставі Договору про приєднання від 19 грудня 2019 року укладеного між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» (код ЄДРОПУ 20448234) та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» (), затверджених Протоколом ТДВ «СТДВ «Глобус» від 19.12.2019 року № 16 та Протоколом загальних зборів ПрАТ «СК «УСГ» від 19.12.2019 року № 29. До ПрАТ «СК «УСГ» згідно з передавальним актом переходять всі зобов`язання ТДВ «СТДВ «Глобус».

15 січня 2019 року та 17 січня 2019 року представником ОСОБА_1 - ОСОБА_9 , який діяв на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Плахою І.С. від 06 грудня 2018 року було подано заяви про виплату страхового відшкодування за наслідками зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди в порядку статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон).

Частиною 34.1. статті 34 Закону, Страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

У відповідності до пункту 2 частини 1 статті 20 Закону України «Про страхування», протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику.

Відповідно до частини першої статті 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно частини першої статті 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

У відповідності до статті 36 Закону страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

ТДВ «СТДВ Глобус» визнало дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 04 березня 2017 року, страховим випадком та прийнято рішення про виплату страхового відшкодування, що посвідчується страховим актом від № ЦВ-ЦВ-8443 від 24 квітня 2019 року, страховим актом № ЦВ-ЦВ-8812 від 25 квітня 2019 року та страховим актом № ЦВ-ЦВ-8285 від 10 червня 2019 року.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) здійснює відшкодування шкоди, заподіяної смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України, кожній особі, яка має право на таке відшкодування, рівними частинами. Загальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) утриманцям одного померлого не може бути меншим, ніж 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку. Страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами. Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Відповідно до статті 26 Закону шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відшкодовується у розмірах, визначених відповідно до Цивільного кодексу України. Мінімальний розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілим внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, становить:

у разі встановлення I групи інвалідності - 36 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку;

у разі встановлення II групи інвалідності - 18 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку;

у разі встановлення III групи інвалідності - 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на дату настання страхового випадку;

Відповідно до статті 261 Закону Страховиком (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Враховуючи зазначені вище норми Закону, сума страхового відшкодування мала бути розрахована наступним чином:

Сума страхового відшкодування мала бути розрахована наступним чином:

1. 190200,00 грн. - шкода завдана смертю ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 :

1) моральна шкода 12*3200,00 грн. = 38400,00грн.;

2) шкода, заподіяна смертю потерпілого, на умовах, встановлених статтею 1200 Цивільного кодексу України 36*3200,00 грн. = 115200,00 грн.;

3) відшкодування витрат на поховання 36600,00 грн.

2. 125275,50 грн. - шкода завдана здоров`ю ОСОБА_1 та стійкою втратою працездатності:

1) шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності (I група інвалідності) 36*3200,00 грн. = 115200,00 грн.;

2) витрати пов`язані з лікуванням потерпілого 4110,00 грн.;

3) відшкодування моральної шкоди потерпілому 5%*119310,00грн. = 5965,50 грн.

Між тим, ТДВ «СТДВ «Глобус» було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування на користь відповідача в сумі 171180,00 грн. (страхове відшкодування у вигляді моральної шкоди, витрат на поховання та шкоди заподіяної смертю потерпілої в порядку ст. 1200 Цивільного кодексу України) та рішення про виплату страхового відшкодування в сумі 112747,95 грн. (страхове відшкодування за шкоду, пов`язану із стійкою втратою працездатності потерпілого, шкоду завдану здоров`ю потерпілого).

В основу прийняття рішень про виплату страхового відшкодування за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, ТДВ «СТДВ «Глобус» були прийняті протоколи-узгодження від 24 квітня 2019 року та 07 червня 2019 року, укладеного між ТДВ «СТДВ «Глобус» та ТОВ «ЮК «Допомога», в особі ОСОБА_8 , який діяв від імені та в інтересах ОСОБА_1 на підставі довіреності від 06 грудня 2018 року.

Відповідно до наданої суду копії довіреності від 06 грудня 2018 року, посвідченої приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Плахою І.С., ОСОБА_1 цією довіреністю уповноважив бути його повіреними особами: адвоката Стеценка Тараса Миколайовича,; ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 ; ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 .

Відповідно до тексту довіреності від 06 грудня 2018 року, посвідченої приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Плахою І.С., ТОВ «ЮК «ДОПОМОГА» та ОСОБА_8 не є повіреними особами та не наділені жодними повноваженнями щодо представництва ОСОБА_1 , а тому протоколи-узгодження від 24 квітня 2019 року та 07 червня 2019 року, укладеного між ТДВ «СТДВ «Глобус» та ТОВ «ЮК «Допомога», в особі ОСОБА_8 , не можливо вважати укладеними в інтересах ОСОБА_1 , оскільки їх умови суперечать законодавству України та волі ОСОБА_1 , як зазначає останній в позовній заяві.

Крім того, жодна із повірених фізичних осіб, зазначених довіреності від 06 грудня 2018 року, посвідченої приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Плахою І.С. не наділені правом на укладення правочинів такого роду.

З огляду за зазначені вище обставини ТДВ «СТДВ «Глобус» здійснило виплату страхового відшкодування на користь ОСОБА_1 не в повній мірі, а саме утримано 31547,55 грн.

05 травня 2020 року адвокатом Руденком Дмитром Володимировичем було направлено претензію на адресу ТДВ «СТДВ «Глобус» з проханням здійснити перерахунок суми страхового відшкодування у відповідності до норм Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та здійснити доплату за реквізитами ОСОБА_1 .

Листом від 29 травня 2020 року № 03/3834 ПрАТ «СК «УСГ», яке є правонаступником ТДВ «СТДВ «Глобус», повідомлено про відмову у перегляді прийнятого рішення, оскільки ТДВ «СТДВ «Глобус» було здійснено компромісну виплату страхового відшкодування на підставі протоколів-узгодження від 24.04.2019 року та 07.06.2019 року, які були підписані законним представником ОСОБА_1 .

Крім того, ПрАТ «СК «УСГ» зазначило, що за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 04 березня 2017 року відкрито кримінальне провадження, а на час звернення з претензією рішення суду по даній страві до них не надходило.

Однак, кримінальне провадження № 0000148, яке було внесене до єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.03.2017 року, за фактом зазначеної вище дорожньо-транспортної пригоди було закрито на підставі постанови слідчого СВ Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП в Київській області від 30 грудня 2019 року, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Згідно з пункту 36.5 статті 36 Закону, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

В позовній заяві позивач зазначає, що враховуючи те, що відповідач так і не сплатив на момент подання даного позову частину страхового відшкодування, вважає, що прострочення виплати страхового відшкодування в частині шкоди, пов`язаної із смертю ОСОБА_4 починається з 26 квітня 2019 року, а прострочення виплати страхового відшкодування в частині шкоди, пов`язаної із стійкою втратою працездатності ОСОБА_1 починається з 11 червня 2019 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільний кодекс України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відтак грошовим слід вважати будь-яке зобов`язання, що складається, у тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора.

Статтею 979 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі настання страхового випадку, страховик зобов`язаний виплатити страхувальникові або іншій особі грошову суму (страхову виплату).

Згідно зі ст. 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Оскільки договором страхування розмір вказаних процентів не було визначено, то згідно зі ст. 625 ЦК України відповідач повинен сплатити позивачу три проценти річних від простроченої суми, а також сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Відповідно до листа ВСУ від 19.07.2011 р., присвяченому судовій практиці розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування, оскільки зобов`язання страховиків у разі настання страхового випадку зводиться до здійснення страхової виплати, то таке зобов`язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК, зокрема сплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Проценти річних, так само як і інфляційні втрати на суму боргу, входять до складу грошового зобов`язання і на відміну від пені не є санкцією за порушення грошового зобов`язання, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процентів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання.

Таким чином, інфляційні нарахування на суму боргу та три проценти річних є наслідком невиконання грошового зобов`язання.

Аналогічні висновки наведені також і в постанові Судової палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 01.06.2016 року у справі № 6-927цс16.

Відповідно до пункту 21 Постанови ВССУ № 4 від 01.03.2013 року, при безпідставній відмову виплаті страхового відшкодуванні, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу страхувальника зобов`язаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (стаття 526, частина 2 статті 625 ЦК України).

Таким чином, до стягнення з ПрАТ «СК «УСГ» на користь позивача підлягають штрафні санкції за прострочення строків, а саме пеня в розмірі 10057,74 грн., 3% річних 1162,00 грн. та інфляційне збільшення боргу 738,17 грн., всього 11957, 91 грн. Розрахунок штрафних санкцій наданий представником позивача, та береться до уваги судом, оскільки заперечень щодо їх невірного нарахування зі сторони відповідача не надходило.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, системний аналіз положень чинного законодавства України, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, та стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , страхове відшкодування в сумі 31547,55 грн., пеню в розмірі 10057,74 грн., 3% річних у розмірі 1162 грн., інфляційне збільшення боргу у розмірі 738,17 грн., а всього 43605,46 грн.

Позовні вимоги в частині визнання дій Товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» щодо розрахунку суми страхового відшкодування за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 04 березня 2017 року на користь ОСОБА_1 неправомірними не підлягають до задоволення, оскільки Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство з додатковою відповідальністю «Глобус» не є відповідачем по даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Таким чином, з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» підлягає стягненню на користь держави судові витрати у розмірі 840,80 грн., оскільки позивач ОСОБА_1 являється інвалідом 1 групи та відповідно до Закону України «Про судовий збір звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та Адвокатським об`єднанням «РО ЛЕКС» 11 грудня 2019 року було укладено договір про надання правової допомоги № 31/12-2019.

До Договору про надання правової допомоги від 10 грудня 2019 року № 31/12-2019 було укладено Додаткову угоду до Договору про надання правової допомоги № 31/12-2019 від 10 грудня 2019 року.

Додатковою угодою від 10 грудня 2019 року до Договору про надання правової допомоги № 31/12-2019 від 10 грудня 2019 року (далі - Додаткова угода) визначено порядок розрахунку за виконану роботу Адвокатським об`єднанням «РО ЛЕКС», а саме:

п.1. За надання Адвокатським об`єднанням правової допомоги Клієнту за Договором щодо захисту його порушених/оспорюваних прав, а саме: відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою, яка мала місце 04 березня 2017 року. Клієнт зобов`язується:

п.п. 1.1. Сплатити Адвокатському об`єднанню гонорар (винагороду) у розмірі 9 000 (дев`ять тисяч) гривень 00 копійок.

п. 2. Гонорар (винагороду) Клієнт сплачує Адвокатському об`єднанню не пізніше 10 (десяти) днів з дня набрання законної сили рішення суду про відшкодування на корись Клієнта моральної, матеріальної чи будь-якої іншої шкоди, яка була спричинена Клієнту за наслідками дорожньо-транспортної пригоди від 04 березня 2017 року.

У п.п. 113-117 рішення ЄСПЛ у справі «Бєлоусов проти України» від 07 листопада 2013 року, ЄСПЛ дійшов висновку про те, що навіть у разі не сплати заявником адвокатського гонорару на час розгляду справи, витрати за цим гонораром є «фактично понесеними», оскільки заявник має сплатити такий гонорар згідно із договірними зобов`язаннями.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону № 5076-VI врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Також за статтею 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

Велика Палата Верховного Суду вже вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Суд зважає на те, що сума, обумовлена сторонами до сплати у твердому розмірі під відкладальною умовою, є складовою частиною гонорару адвоката, тож належить до судових витрат.

У додатковій постанові від 19 лютого 2020 року по справі 755/9215/15-ц ВП ВС роз`яснила, що положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» 536/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа.

Верховний Суд неодноразово викладав позицію про те, що можуть бути відшкодовані судові витрати на професійну правову допомогу після розгляду справи судом та подання відповідних доказів у строки, встановлені процесуальним законодавством.

За вказаних вище обставин, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу у розмірі 9000 грн., що на думку суду є обґрунтованими, та відповідають принципу розумності, є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді.

Керуючись Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 992, 509, 536, 625 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 223, 258, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова компанія група» про стягнення суми страхового відшкодування - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , страхове відшкодування в сумі 31547,55 грн., пеню в розмірі 10057,74 грн., 3% річних у розмірі 1162 грн., інфляційне збільшення боргу у розмірі 738,17 грн., а всього 43605,46 грн. (сорок три тисячі шістсот п`ять гривень сорок шість копійок).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» () на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9000 грн. (дев`ять тисяч гривень).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» () на користь держави судові витрати у розмірі 840,80 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Головуючий:

Повний текст рішення виготовлено 01 квітня 2021 року