Справа № 361/8610/18
Провадження № 2/361/735/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Радченко К.В., Бас Я.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи Семиріч Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача в якому просила стягнути із ОСОБА_4 на її користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 52756 грн. 00 коп. та моральної шкоди в розмірі 3000 грн. (три тисячі гривень 00 коп.), а також судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Позов обґрунтований тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 15442225 від 01.08.2007 року, вказане свідоцтво отримано на підставі свідоцтва про право на спадщину № 2-892 від 26.05.2007 року.

Відповідач проживає поверхом вище у квартирі АДРЕСА_2 того ж будинку, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна - квартири під номером АДРЕСА_3 .

02 липня 2018 р. квартиру позивача з поверху вище було затоплено. Того ж дня позивач повідомила по телефону про це затоплення КП "ЖЕК-4" та КП "Броваритепловодоенергію". Згідно з актом про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого, холодного водопостачання або водовідведення від 03 липня 2018 року затвердженого Головним інженером КП "Броваритепловоденергія" (надалі - Акт) зазначено, що при обстеженні квартири відповідача виявлено вологу підлогу та лінолеум, як раз над місцем затоплення квартири поверхом нижче.

Вказаний Акт складено при участі і підписано комісією у складі: начальника і майстра району з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем та представника Житлово-експлуатаційної організації. Відповідач, що на той час знаходилася в квартирі, від підпису акту відмовилася.

Позивач зазначає, що внаслідок залиття квартира потребує термінового поточного ремонту, оскільки мешкати в ній неможливо. В квартирі під час входу до неї перше, що можна відчути це запах грибку. Речі і взуття покриваються цвіллю. Оскільки в квартирі також мешкає ще донька позивача, зять і їх двоє маленьких діток - 7 і 4 років, подальше перебування в ній стає вкрай небезпечним для їх здоров`я, особливо для молодшого онука, який з липня місяця (часу затоплення) почав занадто часто хворіти.

Згідно з висновком про розмір майнового збитку від 09.07.2018 р., складеним суб`єктом оціночної діяльності-оцінювачем ФОП ОСОБА_5 (надалі - Висновок) вартість проведення ремонту квартири позивача разом з вартістю будівельних та оздоблювальних матеріалів і вартістю деяких речей, що підлягають повній заміні становить 49 756 (сорок дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят шість) грн. 00 коп. За проведення експертизи позивачем було сплачено 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.

Відповідач добровільно відшкодовувати завдану шкоду не бажає попри неодноразові усні звернення позивача. 24.09.2018 року позивачем направлено відповідачу претензію про відшкодування шкоди, яку відповідач відмовився отримувати.

Розмір завданої матеріальної шкоди відповідачем позивач визначила у розмірі 52 756 (п`ятдесят дві тисячі сімсот п`ятдесят шість) грн. 00 коп.: 49 756 грн. 00 коп. витрат на ремонт + 3000 грн. на оплату послуг експерта.

Крім того, позивач вказує, що неправомірними діями відповідача їй завдано моральної шкоди, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації, постійними хворобами дитини, переїзду в село (Крехаїв, Козелецького району, Чернігівської області) за 70 км від роботи і свого постійного житла.

Розмір відшкодування за завдану моральну шкоду позивач оцінює у 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.

11 січня 2019 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за позовом за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судовий розгляд на 12 березня 2019 року.

19 липня 2019 року заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області позов задоволено повністю, стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 52756 грн. 00 коп. та моральну шкоду в розмірі 3000 грн., а також судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

21 лютого 2020 року відповідач подала до суду заяву у якій просила суд, переглянути заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2019 року, скасувати вказане рішення та призначити справу до судового розгляду. Заявник посилалась на неповноту розгляду справи та встановлення обставин, які мають значення для вирішення справи по суті.

17 червня 2020 року ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області заяву відповідача ОСОБА_6 про перегляд заочного рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,- задоволено, заочне рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 19 липня 2019 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,- скасовано, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження.

08 лютого 2021 року протокольною ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області залучено до участі у справі третю особу без самостійних вимог на стороні відповідача Комунальне підприємство Броварської міської ради Броварського району Київської області "Броваритепловодоенергія".

25 листопада 2020 року відповідачем поданий відзив на позовну заяву у якій відповідач зазначила, що вона на підставі свідоцтва про зміну імені від 11.09.2019 року серії НОМЕР_1 виданого Броварським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області змінила прізвище та ім`я на ОСОБА_6 .

З вимогами викладених в позовній заяві відповідач не погоджується з наступних підстав.

Позов обґрунтований тим, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 . 02 липня 2018 р. з поверху вище його квартиру було затоплено, внаслідок чого, він повідомив про це КП "ЖЕК-4" та КП "Броваритепловодоенергію".

За результатами звернення до зазначених установ було складено Акт про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого, холодного водопостачання або водовідведення від 03 липня 2018 року затвердженого Головним інженером КП "Броваритепловоденергія".

Згідно із ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібно довести наявність елементів складу цивільного правопорушення, а саме: наявність протиправної поведінки відповідача; факт нанесення збитків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою відповідача та завданими позивачу збитками; вину. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

На підтвердження обставин щодо протиправної поведінки відповідача, що полягала у залитті квартири позивача, та щодо причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та завданими збитками, позивачем до позовної заяви був наданий Акт від 03 липня 2018 року.

Разом з тим, збитки є наслідками неправомірної поведінки, дії чи бездіяльності особи, яка порушила права або законні інтереси іншої особи, зокрема, невиконання або неналежневиконання установлених вимог, порушення майнових прав або законних інтересів інших суб`єктів тощо.

Відповідно до Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі - Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6 Правил).

В додатку № 4 до цих Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та гарячого водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Як вбачається з Акта від 03.07. 2018 року, обстеження квартири на предмет залиття проводилося за відсутності відповідача, власника квартири кв. АДРЕСА_2 . Акт затверджений невідомою особою, хоча повинен затверджуватися начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги. Більш того в Акті зазначено, що причини затоплення виявити не вдалося, але при обстежені кв. АДРЕСА_2 на кухні, коридорі, кладочці було виявлено вологу підлогу та лінолеум, в акті у зв`язку з відсутністю власника кв. АДРЕСА_2 не було зазначено, що в даній квартирі також є наявні сліди її залиття, що підтверджується фотографіями, які надаються.

Тобто, відповідач допускає можливе залиття квартири АДРЕСА_4 , АДРЕСА_2 з квартири вище, яка знаходиться над квартирою АДРЕСА_2 .

Виходячи з викладеного, відповідач вважає, що вищевказаний Акт від 03.07. 2018 року є не об`єктивний та за змістом не відповідає встановленій у Правилах формі, оскільки у ньому не зазначені конкретні причини, що спричинила залиття квартири, інші необхідні для такого документа реквізити, зацікавлені особи з боку начебто винної сторони були відсутні при обстеженні квартири та складанні цього Акта. Вказаний акт не може бути належним і допустимим доказом протиправної поведінки відповідача, що полягала у залитті квартири позивача, та причинного зв`язку між протиправною поведінкою відповідача та завданими позивачу збитками.

В акті від 03.07. 2018 року не зазначено причинного наслідкового зв`язку між мокрою підлогою та факту залиття позивача, а саме можливості залиття, не визначено процентне співвідношення щодо завданої шкоди майну позивача.

Звертаючись до суду позивач не вказувала у чому полягає завдана їй моральна шкода, чим підтверджується факт заподіяння позивачу моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) відповідача вони заподіяні, та з чого позивач виходить, визначаючи розмір шкоди у сумі 3000 грн. та не додала жодних доказів.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, пояснення надала аналогічні змісту позовної заяви, наполягала на задоволенні позову, вважає, що всі обставини зазначені у позовній заяві були доведені під час розгляду справи.

В судовому засіданні представник відповідача та відповідач позовні вимоги не визнали у повному обсязі, заперечували проти їх задоволення.

Представник третьої особи у судовому засіданні суду пояснив, що представниками підприємства за наслідками залиття квартири АДРЕСА_1 був складений акт. Так було встановлено, що вказана квартира була залита, а у квартирі АДРЕСА_2 поверхом вище була мокра підлога. Причини залиття не були встановлені, всі внутрішньо будинкові системи працювали, працівники відключили воду, було оглянуто квартири, будь яких аварій чи витоків води не було, тому в акті від 03.07.2018 року було зазначено, що причини не встановлені. Що стало причиною залиття не встановлено.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що він разом із сім`єю, дружиною та дітьми проживають у квартирі по АДРЕСА_5 . 28 червня 2018 року, коли було три вихідні дні, вони сім`єю (він, дружина та двоє дітей) поїхали відпочивати. 02 липня 2018 року близько 21 - 22 год. 00 хв. вони повернулися до квартири, відкрили двері та побачили, що квартира повністю залита водою. Залита була настільки, що навіть була мокра морозильна камера, яка знаходиться у кладовці, на дивані була калюжа води, у деяких місцях пішла цвіль. Тому свідок відразу забрав дітей, дружину та відвіз у село до тещі ОСОБА_3 . Наступного ранку він звернувся до ЖЕКу, повідомив про залиття квартири АДРЕСА_4 . Власників квартири поверхом вище - № 40, знайшли через сусідів. Власник приїхала, вони разом піднялись до квартири, із її дозволу зайшли до квартири. У квартирі АДРЕСА_2 візуально було сухо та прибрано. У ванній кімнаті не було умивальників та шлангів. Під час огляду, у ванній кімнаті відхили плінтус, там було волого, за ванною в уграх мокро. Відхилили лінолеум і плінтус на кухні, то підлога була тепла та волога, так само у коридорі, кладовці. До квартири також приїхав чоловік власниці квартири, і вони сіли разом прорахували суму яку необхідно відшкодувати, на той час це склало близько 30000 грн. Свідок пояснив, що чоловік власниці повідомив, що це завелика сума і не забажав її відшкодовувати. На думку свідка витоком води із квартири АДРЕСА_2 була ванна кімната.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що власником квартири АДРЕСА_4 є його теща ОСОБА_3 , яка отримала її у спадок, але в ній не проживає. Ремонт у вказаній квартирі був проведений ним та його дружиною, ними ж і були придбані меблі, дивани за власні кошти. ОСОБА_3 тільки іноді докладала грошей для придбання майна. Свідок стверджував, що ремонт та майно, яке знаходиться у квартирі належить йому та дружині. Після того як відбулось затоплення, позивача вони повідомили про залиття позивача. Свідок також пояснив, що позивач весь час цікавиться у них питанням чи не відшкодовано їм кошти за збитки завдані залиттям квартири.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що на вихідні дні у кінці червня 2018 року відбулось затоплення квартир АДРЕСА_4 та АДРЕСА_3 . На аварійну службу надійшов перший виклик на вихідні дні. Аварійною службою було перекрито воду на два під`їзди, тому у понеділок працівники спустились до підвалу, замінили вентиль.

У понеділок коли приїхали до кв. АДРЕСА_4 у ній вже наслідків затоплення видно не було. У вівторок складався акт і з`явились власники кв. АДРЕСА_2 , у вказаній квартирі будь яких слідів залиття виявлено не було. Під час огляду виявлена під леноліумом волога, на стінах були пожовтілі плями. У вівторок зайшли до квартири АДРЕСА_2 і включили воду, але протікання не було ні на їх трубах у квартирі, ні на центральних трубопроводах. На стінах квартири АДРЕСА_2 були плями у коридорі на кухні, біля лічильника газу і з коридора між ванною та туалетом. Вказані плями були схожі на плями затікання. Вони формувались від стелі до середини стіни. Свідок також пояснив, що вони із працівниками піднімались поверхом вище у кв. АДРЕСА_6 , але там також не було взагалі слідів затоплення. У квартирі АДРЕСА_4 були затоплені стіни мокрі особливо у коридорі, меблі, але запаху та виду плісняви не було. У даній квартирі було волого, що свідчило про недавнє затоплення, тобто протягом тижня. Таким чином, встановити причину затоплення не вдалося можливим.

Суд, вислухавши представника позивача, представника відповідача, свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, дійшов до висновку, про відмову у задоволенні позову в повному обсязі виходячи з наступного.

Відповідно ч.1, 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судом встановлено, що позивач власник квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 15442225 від 01.08.2007 року, та свідоцтвом про право на спадщину № 2-892 від 26.05.2007 року. (а.с. 9-10)

Відповідач власник квартири АДРЕСА_3 , що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.(а.с.65)

В акті про залиття, аварію, що трапилась на системі центрального опалення, гарячого, холодного водопостачання або водовідведення від 03 липня 2018 року затвердженого Головним інженером КП "Броваритепловоденергія" (надалі - Акт) по АДРЕСА_5 зазначено: на кухні на стелі виявлено факт залиття, а саме на стелі фарба водоемульсійна набухла площею 1 кв.м.,в ванній кімнаті підлога мокра (на підлозі покладена плитка), в коридорі на підлозі залитий кавролін площею 3 кв.м. на стіні відклеїлись шпалери площею 0,5 кв.м., в кімнаті виявлено затоплення підлоги (ламінат 20 кв.м.), у кладовці на стелі виявлено мокрі плями площею 1 кв.м., підлога мокра площею 2 кв.м, стіна кладової мокра площею 3,5 кв.м. Зазначено, що причину затоплення виявити не вдалося, але при обстеженні кв. АДРЕСА_2 на кухні, коридорі, кладовці було виявлено вологу підлогу та лінолеум. (а.с. 14)

Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 №76 "Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій" у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, форма якого передбачена додатком № 4.

Згідно Додатку №4 в акті повинні бути відображені: дата складання акту (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини; завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Як вбачається з акту про залиття від 03.07.2018 року він за формою та змістом не відповідає вимогам вказаного Додатку №4, у ньому не відображено та не встановлені причини залиття, відсутній висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття, прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття.

Таким чином суд не може вважати вказаний акт від 03 липня 2018 року належним доказом у справі.

Відповідно до частин першої та другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Приписами частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Так, із пояснень свідка ОСОБА_8 та фотокарток із зображеннями слідів залиття на стінах квартири АДРЕСА_2 встановлено, що ця квартира також мала сліди затоплення виходячи із фотокарток - поверхом вище, окрім іншого судом встановлено, що при обстеженні вказаної квартири та підключенні води у трубопровід будь яких протікань у квартирі та по центральному трубопроводу працівниками КПБМР "Броваритепловодоенергія" не виявлено.

Таким чином, враховуючи ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а тому суд не вбачає наявності вини відповідача ОСОБА_4 у завданні шкоди.

07 липня 2018 року між позивачем та суб`єктом оціночної діяльності-оцінювачем ФОП ОСОБА_5 укладений договір № 09/07/18-М на проведення незалежної експертної оцінки. (а.с.66) 30 липня 2018 року складений акт прийому - передачі виконаний робіт по Договору № 09/07/18-С на проведення незалежної експертної оцінки від 09 липня 2018 року. Розмір оплати послуг - 3000 грн. (а.с.68)

Згідно з висновком про розмір майнового збитку від 09.07.2018 р., складеним суб`єктом оціночної діяльності-оцінювачем ФОП ОСОБА_5 вартість проведення ремонту квартири позивача разом з вартістю будівельних та оздоблювальних матеріалів і вартістю деяких речей, що підлягають повній заміні становить 49 756 (сорок дев`ять тисяч сімсот п`ятдесят шість) грн. 00 коп. (а.с. 69-138)

Із пояснень свідка ОСОБА_7 , який був попереджений про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих свідчень, встановлено, що будівельні та оздоблювальні матеріали, оздоблювальні роботи та купівля меблів до цієї квартири здійснювалась ним та його дружиною, тобто донькою позивача, які сім`єю довгий час проживають у даній квартирі. Також свідок зазначив, що саме він за власні кошти проводив ремонті роботи та придбавав матеріали для відновлення квартири у попередній стан після затоплення, у тому числі і меблів.

Згідно зі ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками серед іншого визнаються втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням майна, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1192 ЦК України передбачено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

На підставі встановлених у судовому засіданні обставин, які відповідно підтверджені доказами, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в частині відшкодування матеріальної шкоди позивачу ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна.

Згідно зі ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

В змісті позовної заяви позивач вказувала на те, що неправомірними діями відповідача їй завдано моральної шкоди, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації, постійними хворобами дитини, переїзду в село (Крехаїв, Козелецького району, Чернігівської області) за 70 км від роботи і свого постійного житла.

Вищезазначене було спростовано у судовому засіданні показами свідка ОСОБА_7 , який посвідчив, що його теща, позивач у справі ОСОБА_3 з ними за адресою АДРЕСА_5 не проживає вже довгий час, постійно проживає у будинку в селі. Щодо її хвилювань з приводу залиття вказав на те, що вона турбується про те, чи відшкодована майнова шкода спричинена залиття свідку та його дружині. У іншому будь яких пояснень з приводу душевних страждань чи хвилювань позивача суду не зазначив.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність завдання моральної шкоди позивачу, та відсутність доказів на підтвердження наведених у позові обставин, а тому в задоволенні вказаних вимог відмовляє.

Відповідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 2) у разі відмови в позові на відповідача.

Таким чином, в задоволенні стягненні судових витрат із відповідача на користь позивача слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 22, 23, 322, 1166, 1167 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 76 - 80, 259, 263, 265, 268 Цивільно-процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди і збитків в розмірі 52756 грн. 00 коп. та моральної шкоди в розмірі 3000 грн. 00 коп. - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.