Справа № 346/5042/20
Провадження № 2/346/339/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі головуючого судді Яремин М.П.

з участю секретаря Лазановського В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Отинійської селищної ради Коломийського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в:

свої вимоги позивач, з урахуванням їх уточнення, обгрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилась спадщина за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться за адресою: в АДРЕСА_1 , та належав йому на підставі відповідного свідоцтва про право власності. Позивач фактично прийняла спадщину після смерті чоловіка, оскільки проводила його поховання та здійснює догляд за будинковолодінням після його смерті. Інші спадкоємці за законом, їхні діти ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (відповідачі) відмовились від спадщини, оскільки з моменту смерті батька не вчинили жодних дій, які б свідчили про прийняття ними спадщини, зокрема, вони проживають окремо, у володіння та управління спадковим майном не вступили, тобто на спадщину не претендують. Інших спадкоємців та осіб, передбачених законом, зокрема, малолітніх, неповнолітніх, недієздатних осіб, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, у спадкоємця не було.

З метою оформлення спадщини позивач звернулася до приватного нотаріуса Коломийського районного нотаріального округу Досин Н.Ф. з відповідною заявою, однак, остання рекомендувала позивачу звернутися до суду з позовом про визнання права власності на спірне майно у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності спадкодавця на вказаний будинок. Тому позивач просить визнати за нею в порядку спадкування право власності на вказаний житловий будинок, господарські будівлі і споруди.

Позивач в судове засідання не з`явилася, 29.03.2021 року, її представник, адвокат Марціновська Д.М. звернулася до суду з письмовою заявою, в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглядати в її та позивача відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, 03.03.2021 року електронною поштою надіслав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без участі представника, не заперечує проти задоволення позовних вимог (а.с. 95).

Відповідач ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, відповідно 29.12.2020 року та 30.12.2020 року подали до суду письмові заяви, в яких зазначають, що позовні вимоги визнають, на спадщину після смерті батька ОСОБА_5 не претендують, просять розгляд справи проводити в їхній відсутності (а.с. 45, 50, 53).

В зв`язку з неявкою в судове засідання вищевказаних учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків.

Відповідно до даних свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 14.02.1976 року вказаного дня зареєстрували шлюб ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , у зв`язку з чим дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_7 », актовий запис № 1 від 14.02.1976 року (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_8 , яка у зв`язку з одруженням 11.08.2003 року з ОСОБА_9 змінила прізвище, її батьками вказані ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , а також відмітка в паспорті громадянина України (а.с. 14, 105).

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_11 , яка у зв`язку з одруженням 07.06.2003 року змінила прізвище на « ОСОБА_12 », її батьками вказані ОСОБА_5 та ОСОБА_10 , що стверджується даними свідоцтв про народження серій НОМЕР_3 та НОМЕР_4 (а.с. 16,17).

Судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності, виданого 21.02.1987 року виконкомом Коломийської районної ради на підставі рішення № 9 від 14.01.1987 року, належав ОСОБА_5 , що підтверджується випискою з інвентаризаційних матеріалів згідно з архівними даними станом на 31.12.2012 року, виданою ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» 24.07.2013 року № 47124 (а.с. 28).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Сідлище Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 6 (а.с. 7).

Судом також встановлено, що вказане свідоцтво втрачено, в зв`язку з чим позивачем подано відповідне оголошення в газету "ЗР-Інформ" № 8 (1310) від 19.02.2021 року (а.с.103).

12.02.2007 року ОСОБА_10 зареєструвала шлюб із ОСОБА_13 , у зв`яку з чим змінила прізвище на « ОСОБА_14 », актовий запис № 2 від 12.02.2007 року (а.с. 11).

Відповідно до даних свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_6 шлюб між ОСОБА_15 та ОСОБА_16 розірвано 14.10.2008 року, актовий запис № 253 (а.с. 18).

16.02.2015 року ОСОБА_16 у зв`язку з одруженням змінила прізвище на « ОСОБА_17 », актовий запис № 1 (а.с. 19).

Відповідно до довідок № № 199/02-34/, 200/02-34/, виданих Сідлищенською сільською радою Коломийського району Івано-Франківської області 14.08.2020 року, ОСОБА_5 належав житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 , в якому він був зареєстрований з 1977 року до дня смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ); тип двору робітничий. На час смерті ОСОБА_5 в спадковому будинку були зареєстровані ОСОБА_18 - дружина, а також ОСОБА_2 , ОСОБА_16 , ОСОБА_4 діти. Заповіт від імені ОСОБА_5 не посвідчувався у виконкомі вказаної ради (а.с.23, в тому числі на звороті).

Довідкою № 64/25.1-07, виданою 17.03.2021 року Сідлищенським старостинським округом Отинійської селищної ради Коломийського району, стверджується, що після смерті ОСОБА_5 в управління спадковим майном вступила дружина ОСОБА_19 , 1957 року народження, яка здійснювала догляд за домогосподарством, займалася похованням чоловіка, проживала у спадковому будинку, обробляла присадибну ділянку, здійснювала комунальні платежі (а.с. 104).

Згідно з даними технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого ОКП «Коломийське МБТІ» 27.07.2013 року, спірне нерухоме майно складається з житлового будинку загальною площею 43,5 кв. м., житловою 26,4 кв. м. та господарських будівель та споруд: сараю - літера «Б»; сараю - літера «В»; навісу - літера «Д»; вбиральні - літера «Г»; огорожі - «№ 1-2». Рік побудови будинку - до 1948 (а.с.24-27).

Даними витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 35184206, виданого нотаріусом Другої Коломийської районної державної нотаріальної контори 20.09.2013 року, стверджується, що до вказаного реєстру внесено реєстраційний запис, параметрами якого є реєстрація спадкової справи № 141/2013 за номером у спадковому реєстрі 55042530, спадкодавець ОСОБА_5 (а.с.8).

Судом встановлено, що листом № 98/01-16 від 25.08.2020 року приватним нотаріусом Коломийського нотаріального округу Досин Н.Ф. повідомлено позивача, що оскільки у неї відсутній правовстановлюючий документ, що підтверджує право власності спадкодавця на спірний будинок, рекомендовано звернутися з позовом до суду про визнання права власності на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами (а.с.31).

Згідно з повідомленням державного нотаріуса Богородчанської районної державної нотаріальної контори - в.о. державного нотаріуса Другої Коломийської районної державної нотаріальної контори Войташека І.І. № 02-14/40 від 25.03.2021 року, в останній 20.09.2013 року зведена спадкова справа № 141/2013 після смерті ОСОБА_5 на підставі заяви ОСОБА_16 , за матеріалами якої спадкоємцями ОСОБА_5 є в рівних часках кожен його дружина ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_16 та ОСОБА_4 , які прийняли спадщину, постійно проживаючи разом з померлим на час відкриття спадщини. Позивача повідомлено про неможливість оформлення спадщини на належну їй частку спірного будинку, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які б підтверджували право власності померлого на вищевказаний будинок, для подальшого вирішення питання успадкування рекомендовано звернутися з позовом до суду (а.с. 107).

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Таким чином, з врахуванням того, що спадщина відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , на спірні правовідносини поширюються норми ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до листа Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати: місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини у випадку, якщо спадщина відкрилась до 1 січня 2004 року або ж спадкодавець проживав в іншій державі, спадкоємець є іноземним громадянином та проживає в іншій державі, а спадкове майно знаходиться на території України.

Судам слід звернути увагу, що на час відкриття спадщини в період чинності ЦК УРСР його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини).

Згідно з положеннями ст.548 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст.549 вказаного Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 553 зазначеного Кодексу передбачено спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу).

Відповідно до ст.561 вказаного Кодексу свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини.При спадкоємстві як за законом, так і за заповітом свідоцтво може бути видане і раніше закінченняшести місяців з дня відкриття спадщини, якщо в державній нотаріальній конторі є дані про те, що, крім осіб, що заявили про видачу свідоцтва, інших спадкоємців немає.

Пунктом 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року №18/5, яка діяла на час відкриття спадщини, визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто таким, які фактично вступили в управління або володіння спадковим майном чи подали заяву в державну нотаріальну контору про прийняття спадщини (ст.549 Цивільного кодексу. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. Ці документи приймаються державним нотаріусом з урахуванням у кожному випадку всіх конкретних обставин і при відсутності заперечень з боку інших спадкоємців.

Відповідно до положень ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі наведеного суд приходить до висновку про наявність передбаченої законом підстави для визнання в порядку спадкування за позивачем права власності на спірне нерухоме майно, оскільки у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього позивач як єдиний спадкоємець за законом, яка прийняла спадщину після смерті чоловіка шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, не може набути права на це майно.

На підставі наведеного, ст. ст. 548, 549, 553 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року), та, керуючись ч.1 ст. 206, ч.2 ст. 247, ст.ст. 263 - 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити.

Визнати в порядку спадкування за ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителькою та місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 , право власності на житловий будинок загальною площею 43,5 кв. м., житловою площею 26,4 кв. м. та господарські будівлі та споруди: сарай - літера «Б»; сарай - літера «В»; навіс - літера «Д»; вбиральню - літера «Г»; огорожу - «№ 1-2», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 .

Відповідачі:

Отинійська селищна рада Коломийського району Івано-Франківської області, смт. Отинія, вул. Шевченка, 2, Коломийського району Івано-Франківської області.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_8 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_9 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_10 .

Повний текст рішення складено 29 березня 2021 року.

Суддя Яремин М. П.