Справа № 487/1195/19
Провадження № 6/487/232/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2021 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Карташевої Т.А., за участю секретаря Щербатюк М.С., розглянувши подання старшого державного виконавця Заводського відділу Державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Бабенко Є.М. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку,-

ВСТАНОВИВ:

Старший державний виконавець Заводського відділу Державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Бабенко Євгенія Миколаївна звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з поданням про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, в якому просила суд постановити ухвалу про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме: на Ѕ частку домоволодіння АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 для задоволення вимог за рішенням про стягнення коштів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з квітня 2009 року по грудень 2016 року в розмірі 75749,72 грн, згідно виконавчого листа №487/1195/19, виданого 25.07.2009, та про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості по аліментам в розмірі 75749,72 грн, згідно виконавчого листа №22-5422/2009, виданого 10.08.2009 Заводським районним судом м. Миколаєва.

Подання обґрунтовано тим, що в Заводському відділі державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) здійснюється зведене виконавче провадження №64689895 до складу якого входить: виконавче провадження АСВП №63719188 по виконанню виконавчого листа №487/1195/19, виданого 25.07.2009 Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з квітня 2009 року по грудень 2016 року в розмірі 75749,72 грн (постанова про відкриття провадження від 26.11.2020 року); виконавче провадження АСВП №63718788 по виконанню виконавчого листа № 22-5422/2009, виданого 10.08.2009 Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість по аліментам в розмірі 75749,72 грн (постанова про відкриття провадження від 26.11.2020 року). В ході здійснення виконавчого провадження встановлено, що боржнику - ОСОБА_1 належить на праві власності 1/2 частка домоволодіння АДРЕСА_1 , що підтверджується заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва по справі №487/6744/17 від 21.03.2018 про поділ майна набутого під час шлюбу, відповідно до якого за ОСОБА_1 визнано право власності на нерухоме майно - 1/2 частку домоволодіння АДРЕСА_1 , яке станом на дату цього подання не зареєстровано в установленому законом порядку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що перешкоджає зверненню стягнення на таке майно без його реєстрації в установленому порядку.

Крім того, з урахуванням суми заборгованості та майнового стану боржника, звернення стягнення на 1/2 частку домоволодіння АДРЕСА_1 є єдиним можливим способом задовольнити вимоги стягувача.

Державний виконавець до судового засідання не з`явився, суду надав заяву, в якій просив подання розглянути за його відсутності за наявними в матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що в Заводському відділі державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) здійснюється зведене виконавче провадження №64689895 до складу якого входить:

- виконавче провадження АСВП №63719188 по виконанню виконавчого листа №487/1195/19, виданого 25.07.2009 Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з квітня 2009 року по грудень 2016 року в розмірі 75749,72 грн (постанова про відкриття провадження від 26.11.2020 року);

- виконавче провадження АСВП №63718788 по виконанню виконавчого листа №22-5422/2009, виданого 10.08.2009 Заводським районним судом м. Миколаєва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість по аліментам в розмірі 75749,72 грн (постанова про відкриття провадження від 26.11.2020 року).

При перевірці майнового стану боржника, згідно запиту до ПФУ про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи та запиту про осіб-боржників, які отримують пенсії, інформацію не знайдено. Згідно відповіді на запит до ДПС України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками, інформація про номери рахунків, відкриті у банках та інших фінансових установах України боржниками - фізичними особами від відповідних фінансових установ не надходила. Згідно відповіді на запит до ДПС України про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб, інформація стосовно боржника відсутня. Згідно відповіді МВС інформація щодо зареєстрованих транспортних засобів відсутня.

В ході здійснення виконавчого провадження встановлено, що боржнику - ОСОБА_1 належить на праві власності 1/2 частка домоволодіння АДРЕСА_1 , що підтверджується заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва по справі №487/6744/17 від 21.03.2018 про поділ майна набутого під час шлюбу, відповідно до якого за ОСОБА_1 визнано право власності на нерухоме майно - 1/2 частку домоволодіння АДРЕСА_1 , яке станом на дату цього подання не зареєстровано в установленому законом порядку.

Відповідно до ч. 10 ст. 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ч.1 ст. 5 вказаного Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 10 Закону встановлено, що заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Відповідно до ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Згідно з положеннями ст. 50 Закону, звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється в разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

У разі звернення стягнення на об`єкт нерухомого майна виконавець здійснює в установленому законом порядку заходи щодо з`ясування належності майна боржнику на праві власності, а також перевірки, чи перебуває це майно під арештом.

Після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку. Про накладення арешту на об`єкт нерухомого майна, заставлене третім особам, виконавець невідкладно повідомляє таким особам.

У разі якщо право власності на нерухоме маймо боржника не зареєстровано в установленому законом порядку, виконавець звертається до суду із заявою про вирішення питання про звернення стягнення на таке майно.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на будинок, квартиру, земельну ділянку, інше нерухоме майно фізичної особи провадиться за відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

З наведених вище обставин справи вбачається, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 30.07.2009 року по справі №2-5422/2009 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто заборгованість по аліментам в розмірі 75749,72 грн. Крім того, рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 21.06.2019 року (справа №487/1195/19) з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з квітня 2009 року по грудень 2016 року в розмірі 75749,72 грн.

Приватним виконавцем, в рамках зведеного виконавчого провадження №64689895 було здійснено ряд дій з метою з`ясування майнового стану боржника, однак йому не вдалося встановити наявність рухомого чи іншого майна боржника, на яке можливо звернути стягнення.

Разом з цим з матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва по справі №487/6744/17 від 21.03.2018 року про поділ майна, набутого під час шлюбу, за ОСОБА_1 визнано право власності на нерухоме майно, а саме: на 1/2 частку домоволодіння АДРЕСА_1 , яке станом на дату цього подання не зареєстровано в установленому законом порядку, що позбавляє державного виконавця вчинити дії, визначені Законом України «Про виконавче провадження», а саме звернути стягнення на вказане нерухоме майно.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що рішення суду боржником не виконане, державним виконавцем вжиті всі передбачені законом заходи для примусового виконання рішення, однак в боржника відсутні кошти на рахунках та інше рухоме майно на яке може бути звернуто стягнення, суд приходить до висновку, що подання старшого державного виконавця Заводського відділу Державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Бабенко Є.М. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку обґрунтоване та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1, 18, 48, 50, 63 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 258, 261, 440 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Подання старшого державного виконавця Заводського відділу Державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Бабенко Є.М. про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку задовольнити.

Звернути стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме: на Ѕ частку домоволодіння АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 для задоволення вимог згідно виконавчого листа №487/1195/19, виданого 25.07.2009 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з квітня 2009 року по грудень 2016 року в розмірі 75749,72 грн, та згідно виконавчого листа №22-5422/2009, виданого 10.08.2009 року Заводським районним судом м. Миколаєва, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості по аліментам в розмірі 75749,72 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду, або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28.07.2021 року.

Суддя Т.А. Карташева