печерський районний суд міста києва
Справа № 757/552/21-ц
03 серпня 2021 року Печерський районний суд м. Києва
суддя Батрин О.В.
секретар судового засідання Шевченко Т.В.
справа № 757/552/21-ц
учасники справи:
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
У січні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому просила визнати відповідача такими, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Позовна заява мотивована тим, що 30 червня 2020 року позивач набула права власності на квартиру АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 30.06.2020, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зимою Н.Ф., зареєстрована в реєстрі за № 1347. Право власності на квартиру зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 30.06.2020, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 214341672 від 30.06.2020. Проте, у вказаній квартирі значиться зареєстрованим відповідач ОСОБА_2 , котрий в ній не проживає, не цікавиться нею, не здійснює оплату житлово-комунальних послуг. У зв`язку з цим, позивач обмежена у здійсненні свого права власності на квартиру, сплачуючи комунальні платежі з урахуванням проживання відповідача. Тому позивач звернулася з цим позовом до суду.
Ухвалою суду від 20.01.2021 у справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 35).
Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.
Як встановлено частиною 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Засвідчена належним чином копія ухвали про відкриття провадження у справі від 20.01.2021 та копія позовної заяви з додатками надсилалася судом на адресу відповідача, вказану у довідці Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Печерської РДА, та повернулися на адресу суду без вручення з відміткою поштового відділення «адресат відсутній за зазначеною адресою» (а.с. 36, 38).
Відзив на позовну заяву, заяви з процесуальних питань від відповідача до суду не надходили.
За таких обставин, суд розглянув справу в порядку заочного провадження відповідно до ст. 280 ЦПК України.
Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов такого висновку.
Судом встановлено, що 30 червня 2020 року ОСОБА_1 набула права власності на квартиру АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 30.06.2020, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зимою Н.Ф., зареєстрована в реєстрі за № 1347 (а.с. 10-15).
Відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва № 55916766 від 15.12.2020 про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_1 , відповідач зареєстрований за даною адресою з 31.10.2002 (а.с. 26).
Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
Відповідно до змісту ст. 16 ЦК України кожна особа має право, звернутися до суду за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про припинення дії, яка порушує це право.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, ще не суперечать закону.
Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Разом з цим, норма статті 391 ЦК України не передбачає можливості визнавати особу такою, що втратила право на житлову площу.
Також Верховний Суд роз`яснив, що за порівняльним аналізом статей 383, 391, 405 ЦК України положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь-яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статті 405 ЦК України регулює взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст. 71 Української РСР суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин.
Статтею 72 ЖК Української РСР передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, провадиться в судовому порядку.
Згідно зі ст. 150 Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 30.06.2020, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Зимою Н.Ф. та зареєстроване в реєстрі за № 1347, у попереднього власника квартири ОСОБА_3 право власності на квартиру припинилося і право користування цією квартирою членом сім`ї ОСОБА_2 , яке є похідним відповідно і припинилося від прав колишнього власника ОСОБА_3 .
Отже, відповідач ОСОБА_2 втратив право користування даною квартирою, однак добровільно з реєстраційного обліку не знялась, та залишається зареєстрованою у спірній квартирі, що спричиняє новому власнику, позивачу, додаткові матеріальні витрати та чинить перешкоди у здійсненні права власності.
Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог до відповідача, оскільки інші підстави, ніж право власності, а також письмова згода дійсного власника квартири на реєстрацію місця проживання відповідача у квартирі, або договір, що передбачають право користування ним квартирою, у відповідачів відсутні.
Крім того, рішення про визнання особи такою, що втратила користування житловим приміщенням, відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є підставою для зняття з реєстрації місця проживання.
Судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 908 грн. відповідно до ст. 141 ЦПК України покладаються на відповідача.
На підставі викладеного та керуючись ст. 41 Конституції України, ст. 71, 72, 150, ЖК Української РСР, ст. 16, 319, 321, 383, 391, 405 ЦК України, ст. 12, 13, 19, 81, 141, 205, 263-265, 267, 273, 274, 354, 355 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 908 грн. судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Позивач: ОСОБА_1 : АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 : АДРЕСА_4 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Печерським РВ ГУДМС України в місті Києві 21.05.2014, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Суддя О.В. Батрин