Справа № 509/3883/21
УХВАЛА

02 серпня 2021 року Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Панасенко Є.М., розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні суду заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» адвоката Земщук Олени Сергіївни про забезпечення позову шляхом накладення арешту та забороною проведення будь-яких реєстраційних дій щодо нерухомого майна, до подачі позову, -

ВСТАНОВИВ:

30.07.2021 року представник ТОВ «Спектрум Ессетс» звернулась до суду із заявою про забезпечення позову, поданою до подання позовної заяви.

Заява мотивована тим, що 16.01.2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № ОД17/01/2008/840-К/7 згідно з умов якого банк надав у тимчасове користування грошові кошти у розмірі 91 530,00 дол США строком до 15.01.2021 року. 16.01.2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки № 341, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гашовою В.В., відповідно до умов якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , надану для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальною площею 0,1066 га та житловий будинок, з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та складається із житлового будинку, загальною площею 61,2 кв м.

15.05.2020 року між ПАТ «Комерційний банк «Надра», який є правонаступником всіх прав та обов`язків ВАТ КБ «Надра» та ТОВ «Спектрум Ессетс» було укладено договір відступлення права вимоги №GL3N017513,відповідно до умов якого Банк відступає, а новий кредитор набуває право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № ОД17/01/2008/840-К/7 та договором іпотеки від 16.01.2008 року № 341. Однак, під час проведення реєстраційних дій з реєстру речових прав на нерухоме майно щодо права вимоги за іпотечним договором від 16.01.2008 року за № 341 стало відомо, що 29.05.2017 року приватним нотаріусом Одеського МНО було вилучено запис про іпотеку від 16.01.2008 року № 341, підстава вилучення рішення Овідіопольського районного суду Одеського області №2-1485/10 від 20.04.2010 року, про визнання договору іпотеки недійсним, та 27.07.2017 року іпотечне майно було реалізовано ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 шляхом укладання договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, реєстраційні номери в реєстрі № 217 та 218, посвідчені приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ткаченко О.В.

З метою отримання інформації щодо вказаного рішення Овідіопольського районного суду Одеської області, 21.07.2021 року було направлено адвокатський запит щодо інформації за вказаним номером справи. 23.07.2021 року на електронну адресу адвоката надійшов лист № 5/90/21, відповідно до якого, на розгляді суду не перебувала цивільна справа № 2-1485-10, де сторонами являлись КБ «Надра» та ОСОБА_1 . Також, суд повідомив, що за вказаним номером у суді перебувала справа, де сторонами були ВАТ «Ерсте Банк», ОСОБА_3 , треті особи на стороні відповідача ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про визнання кредитного договору та договору іпотеки недійсним. А тому, земельна ділянка та житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 безпідставно вилучені з реєстру заборон та іпотек, відчужені третій особі без згоди іпотекодержателя на підставі неіснуючого судового рішення, отже такі дії вчинені без врахування прав іпотекодержателя та кредитора. Іншим чином захистити свої порушені права та інтереси у позивача немає можливості, оскільки для позивача є реальна загроза неможливості виконання рішення суду, якщо таке буде винесено на його користь, а тому і звернулися до суду з заявою про забезпечення позову.

Відповідно до частини першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно з ч. 1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

У п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" судам роз`яснено, що позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно з п. 4 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З поданих матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 належало на праві приватної власності об`єкти нерухомості, а саме земельна ділянка та житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

16.01.2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № ОД17/01/2008/840-К/7 згідно з умов якого банк надав у тимчасове користування грошові кошти у розмірі 91 530,00 дол США строком до 15.01.2021 року. 16.01.2008 року між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 було укладено договір іпотеки № 341, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Гашовою В.В., відповідно до умові якого в іпотеку було передано нерухоме майно, а саме: земельна ділянка, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , надану для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальною площею 0,1066 га та житловий будинок, з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та складається із житлового будинку, загальною площею 61,2 кв м.

Відповідно до Іпотечного договору даний договір забезпечує вимоги Іпотекодержателя, що випливають з кредитного договору № ОД17/01/2008/840-К/7. Пунктом 2.1.3. предмет іпотеки не є предметом іпотеки за іншими зобов`язаннями, нікому не переданий й найм, оренду чи на підставі будь-якої іншої угоди, не підлягає вилученню і вільний від будь-яких зобов`язань, крім тих, що передбачені цим договором. Предмет іпотеки знаходиться у особистій приватній власності .про що нотаріусом доведено до відома представника іпотекодержателя.

15.05.2020 року між ПАТ «Комерційний банк «Надра», який є правонаступником всіх прав та обов`язків ВАТ КБ «Надра» та ТОВ «Спектрум Ессетс» було укладено договір відступлення права вимоги №GL3N017513, відповідно до умов якого Банк відступає. а новий кредитор набуває право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № ОД17/01/2008/840-К/7 та договором іпотеки від 16.01.2008 року № 341.

29.05.2017 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ткаченко О.В. було посвідчено договір купівлі-продажу житлового будинку та договір купівлі-продажу земельної ділянки, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до вказаних договорів, ОСОБА_1 продав, а ОСОБА_2 купив вказане нерухоме майно. При цьому 29.05.2017 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Ткаченко О.В. було вилучено запис про іпотеку від 16.01.2008 року № 341, підстава вилучення рішення Овідіопольського районного суду Одеського області №2-1485/10 від 20.04.2010 року, про визнання договору іпотеки недійсним, якого відповідно до відповіді Овідіопольського районного суду Одеської області на адвокатський запит згідно алфавітних показників та програми КП «Д-3» не було, та така справа не розглядалася.

А тому, як вважає представник ТОВ «Спектрум Ессетс» незаконні дії щодо зняття заборони на нерухоме майно та вилучення запису про іпотеку з нерухомого майна на підставі неіснуючого рішення, вчинені приватним нотаріусом в інтересах ОСОБА_1 є грубим порушенням умов кредитного договору, договору іпотеки ,принципу добросовісності та унеможливлює захист порушених прав та інтересів кредитора, що свідчить про реальну загрозу для позивача та неможливості виконання рішення суду, в разі якщо воно буде винесено на його користь.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, у пункті 1 частини першої якої передбачено, що позов може забезпечуватись накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. [...] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. [...] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

В своїй заяві заявник просить накласти арешт на нерухоме майно особи, яка може набути статус відповідача та стороною заявника надано суду достатні докази на підтвердження того, що саме ця особа є власником житлового будинку та земельної ділянки.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги предмет розгляду майбутнього позову, вважаю вимоги заявника про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом накладення арешту на житловий будинок та земельну ділянку є співмірними із заявленими в майбутньому позовними вимогами, та вважаю за необхідне її задовольнити, наклавши арешт та заборону, оскільки, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог, а заходи забезпечення позову застосовуються судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Крім того, суд звертає увагу сторони заявника на те, що відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 149-153, 354 ЦПК України, п. 4 постанови № 9 Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно, а саме земельну ділянку загальною площею 0,1066 га, кадастровий номер: :02:002:0011, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 237) та житловий будинок, з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та складається із житлового будинку загальною площею 61,2 кв м, житловою площею 43,9 кв м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 237).

Заборонити проведення будь-яких реєстраційних дій щодо нерухомого майна, а саме земельної ділянки загальною площею 0,1066 га, кадастровий номер: :02:002:0011, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 237) та житлового будинку, з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та складається із житлового будинку загальною площею 61,2 кв м, житловою площею 43,9 кв м (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 237).

Роз`яснити заявнику, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Копію ухвали надіслати заявнику, заінтересованим особам, уповноваженим на виконання органам негайно.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень, з негайним повідомленням суду про наслідки виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України, ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий: Є. М. Панасенко