Справа № 185/3151/21
Провадження № 2/185/2139/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
29 липня 2021 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання Ємець А.Г., розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні у м. Павлограді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що вона є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідачі в будинку тривалий час не проживають, не користуються ним, позивач несе додаткові витрати на сплату комунальних послуг, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом.
Позивач просила суд розглянути справу без її участі позов підтримала.
Відповідачі двічі поспіль в судове засідання не з`явилися. Судом приймалися заходи для належного повідомленні відповідачів про час та місце розгляду справи.
Судом ухвалено розглянути справу у заочному судовому засіданні.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов слід задовольнити.
В судовому засіданні встановлено наступне.
Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Відповідно до п.1 ст.1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
В судовому засіданні встановлено наступне.
Позивач є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу будинку (а.с.8-9), Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.10).
В будинку зареєстровані, але не проживають відповідачі по справі, що підтверджується довідкою №3408 про реєстрацію та склад сім`ї (а.с.11) та Актом про фактичне не проживання особи (а.с.12).
Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідачі втратили інтерес до будинку і не проживаючі довгий час в ньому втратили право користування будинком.
Відповідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
За таких обставин позов слід задовольнити.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, витрати на судовий збір в сумі 908.00 гривень слід стягнути з відповідачів на користь позивача.
Керуючись ст.76, 81, 263, 264, 265 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) такими, що втратили право користування житловим приміщенням у житловому будинку АДРЕСА_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати по сплаті судового збору в сумі 454.00 гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати по сплаті судового збору в сумі 454.00 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: В. О. Головін