ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
______________________________________________________________________
Провадження №2/756/544/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року Оболонський районний суд м. Києва, в складі:

головуючого судді Диби О.В.

за участю секретаря П`яла Ю.Б.,

представника відповідача адвоката Шигімагіна В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача про відвід головуючого судді Диби О.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Апатенко Марини Анатоліївни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Ес.Ді.Сі.Груп» про визнання протиправним та скасування рішення, -

УСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває цивільна справа за ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Апатенко Марини Анатоліївни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Ес.Ді.Сі.Груп» про визнання протиправним та скасування рішення.

31.03.2021 через канцелярію суду особисто позивачем було подано заяву про відвід головуючого судді Диби О.В. з посиланням на порушення судом норм процесуального права, що свідчить про зацікавленість суду у результатах розгляду.

Позивач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за відсутності сторони позивача на адресу суду не надходило.

Представник відповідача ТОВ «Ес.Ді.Сі.Груп» в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви про відвід головуючого судді вказуючи на те, що ті обставини, які викладені у поданій заяві не свідчать про порушення судом норм чинного законодавства, а можуть свідчити про зловживання позивачем своїми процесуальними правами.

Інший учасник в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. (ч.1, 2 ст. 40 ЦПК України).

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження(ч.7 ст. 40 ЦПК України).

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді (ч.8 ст. 40 ЦПК України).

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу (п.2 ч.3 ст. 40 ЦПК України).

Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу (ч.3 ст. 39 ЦПК України).

Як на підставу для відводу головуючого судді Диби О.В. позивач посилався на те, що судом не було витребувано документів, які слугували підставою переходу права власності на квартиру АДРЕСА_1 , не розгляд заяви від 16.02.2021 про порушення судом процесуального закону, відмови у залученні до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 та порушення судом процесуальних строків розгляду справи. Зазначені обставини, з точки зору позивача, свідчать про зацікавленість суду у результатах розгляду справи, тому є всі підстави для відводу головуючого судді.

Проте суд не може погодитися з таким твердженням виходячи із наступного.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При чому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримав і Верховний Суд України у справі №5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 у справі №5-15п12).

З матеріалів справи убачається, що ухвалою суду від 27.09.2019 було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Про вказану процесуальну дію суду позивач була повідомлена 28.11.2019.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва, яка занесена до протоколу судового засідання від 31.08.2020, було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

Сторона позивача була присутня у судових засіданнях, розгляд яких відбувався 29.01.2020 та 17.03.2020. В подальшому, в судові засідання призначених на 29.04.2020, 23.06.2020, 31.08.2020, 19.10.2020, 09.12.2020, 16.02.2021 сторона позивача не з`являлася, про час та місце розгляду справи повідомлялася шляхом направлення судової кореспонденції та особистого ознайомлення про час та місце розгляду.

Засобами електронного зв`язку з адреси електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 28.04.2020, 22.06.2020, 28.08.2020, 18.10.2020, 09.12.2020 від сторони позивача надходили однотипні клопотання про відкладення розгляду справи та оголошення перерви в судовому засіданні з різних підстав.

Матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження поважності причин неявки позивача у судові засідання.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20.01.2021 заяву ОСОБА_2 про залучення його до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору було залишено без розгляду, в межах приписів ст. 126 ЦПК України.

В судове засідання, призначене на 16.02.2021 о 09 год. 30 хв. про яке особисто позивач був повідомлений належним чином, сторона позивача не з`явилася, про причини неявки не повідомила. Заяви про розгляд справи за її відсутності не подавала.

У зв`язку із неявкою сторони позивача в судове засідання, розгляд справи було відкладено на 31.03.2021.

Після закінчення судового засідання 16.02.2021 засобами електронного зв`язку о 10 год. 42 хв., з адреси електронної пошти ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшла заява в якій позивач вказувала на необхідність витребування документів, які слугували підставою переходу права власності на квартиру АДРЕСА_1 , також просила зупинити провадження у справі та передати матеріали цивільної справи до прокуратури для долучення їх до матеріалів кримінального провадження.

Суд звертає увагу на те, що сторона позивача до закінчення підготовчого судового засідання не зверталася до суду із клопотанням про витребування будь - яких доказів, щодо отримання яких, у позивача є труднощі. Жодних підтверджень про наявність труднощів в отриманні доказів, суду також не надавала.

В межах ч.7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.

Твердження позивача про те, що суд свідомо затягнув розгляд справи матеріалами справи також не підтверджується, оскільки позивач 5 разів не з`являвся в судові засідання, та надсилав однотипні клопотання про відкладення розгляду справи і оголошення перерви в судовому засіданні, без надання підтверджень поважності причин такої неявки.

Підстави та обставини для відводу судді чітко визначені ст. 36 ЦПК України.

Заявляючи відвід головуючому позивач фактично не погоджується з діями головуючого щодо нерозгляду не поданого стороною позивача клопотання про витребування доказів, залишення без розгляду заяви ОСОБА_2 та не розгляд заяви про зупинення провадження у справі і передачі матеріалів цивільної справи до прокуратури, що свідчить про незгоду з процесуальними рішеннями судді.

Відповідно до ч.4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином, обставини, на які посилається позивач не підтверджуються матеріалами справи та в силу приписів ч.4 ст. 36 ЦПК України, не можуть бути підставою для відводу головуючого.

Відтак, заява про відвід головуючому у справі судді є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Суд додатково роз`яснює, що зловживання правом заявити відвід не допускається. Наслідки зловживань таким правом передбачені ст. 39 ЦПК України.

За таких обставин, керуючись ст. ст. 33-40 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви позивача про відвід головуючого судді Диби О.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Апатенко Марини Анатоліївни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Ес.Ді.Сі.Груп» про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складено 01.04.2021

Суддя: О.В. Диба