ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1607/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сирбул О.Ф.,

за участю секретаря: Лаптєвої Ю.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и в :

У вересні 2021 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (далі по тексту - відповідач, Товариство), третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування шкоди.

В обґрунтування позову зазначив, що вироком Дарницького районного суду м. Києва від 22 травня 2019 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. 24 листопада 2018 року приблизно о 04 годині 37 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «Daewoo Lanos», зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною неподалік будинку № 160 вул. Харківське шосе в м. Києві, від вул. Тростянецької в напрямку вул. Вербицького, допустив порушення вимог п. 18.4 Правил дорожнього руху України. Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_3 виразилось у тому, що останній, керуючи технічно справним транспортним засобом марки «Daewoo Lanos», зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , проявив неуважність та необачність, не переконавшись, що це буде безпечно і не створить перешкоду або небезпеку іншим учасникам руху, рухаючись в лівій смузі руху проїзної частини в районі будинку 160 по вул. Харківське шосе, в напрямку від вул. Тростянецької до вул. Вербицького в м. Києві, під`їжджаючи до регульованого пішохідного переходу, що розташоване на перехресті вул. Харківське шосе та вул. Брацлавська, не звернув увагу, що перед регульованим пішохідним переходом зменшує швидкість транспортний засіб, що рухався попереду в сусідній смузі попутного напрямку руху, не зупинився та не переконався, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека та виїжджаючи на пішохідний перехід, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухався по пішохідному переходу з права на ліво відносно руху автомобіля та мав перевагу в русі. Внаслідок наїзду, пішохід ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до лікарняного закладу. ОСОБА_1 завдано тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, яке виразилось у вигляді: а) закритої травми лівої гомілки: уламкові переломи проксимальних кінців діафізів обох кісток лівої гомілки (зі зміщенням уламків); б) закритої травми грудної клітки: перелом акроміального кінця правої ключиці (зі зміщенням уламків). Він знаходився на стаціонарному лікуванні з 24.11.2018 р. по 27.12.2018 р. Цивільна-правова відповідальність автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , застрахована в Товаристві додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант». Ліміт страхової відповідальності за заподіяну шкоду життю і здоров`ю складає 200 000,00 грн., що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. На своє лікування він витратив 41 066,84 грн. Моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю складає 2 053,34 грн.

Позивач вважає, що відповідач, зобов`язаний відшкодовувати йому завдану матеріальну шкоду у сумі 41 066,84 грн. та моральну шкоду у сумі 2 053,00 грн. в повному обсязі, у зв`язку з чим і звернувся до суду із вказаним позовом.

Ухвалою судді від04.11.2020 року було відкрито провадження у вказаній справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання .

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Відзив на позовну заяву подав 05.02.2021 року. Просив у задоволені позову відмовити.

Суд, вислухавши позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відмову у задоволені позовних вимог з наступних підстав.

У відповідності до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків, відшкодування моральної шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як з`ясовано судом, вироком Дарницького районного суду м. Києва від 22 травня 2019 року ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді 2 років обмеження волі. У відповідності до ст.75 КК України звільнено ОСОБА_3 від відбування призначеного прокакарання з випробуванням, якщо він протягом 1 року 6 місяців не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки. Згідно із ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов'язки: періодично з'являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання. Стягнуто із ОСОБА_3 на користь держави 3 512 гривень 90 копійок за проведення судових експертиз (а.с. 14-15).

24 листопада 2018 року приблизно о 04 годині 37 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем марки «Daewoo Lanos», зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною неподалік будинку № 160 вул. Харківське шосе в м. Києві, від вул. Тростянецької в напрямку вул. Вербицького, допустив порушення вимог п. 18.4 Правил дорожнього руху України. Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху України з боку водія ОСОБА_3 виразилось у тому, що останній, керуючи технічно справним транспортним засобом марки «Daewoo Lanos», зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , проявив неуважність та необачність, не переконавшись, що це буде безпечно і не створить перешкоду або небезпеку іншим учасникам руху, рухаючись в лівій смузі руху проїзної частини в районі будинку 160 по вул. Харківське шосе, в напрямку від вул. Тростянецької до вул. Вербицького в м. Києві, під`їжджаючи до регульованого пішохідного переходу, що розташоване на перехресті вул. Харківське шосе та вул. Брацлавська, не звернув увагу, що перед регульованим пішохідним переходом зменшує швидкість транспортний засіб, що рухався попереду в сусідній смузі попутного напрямку руху, не зупинився та не переконався, що на пішохідному переході немає пішоходів, для яких може бути створена перешкода чи небезпека та виїжджаючи на пішохідний перехід, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухався по пішохідному переходу з права на ліво відносно руху автомобіля та мав перевагу в русі. Внаслідок наїзду, пішохід ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження та був доставлений до лікарняного закладу.

ОСОБА_1 завдано тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, яке виразилось у вигляді: а) закритої травми лівої гомілки: уламкові переломи проксимальних кінців діафізів обох кісток лівої гомілки (зі зміщенням уламків); б) закритої травми грудної клітки: перелом акроміального кінця правої ключиці (зі зміщенням уламків).

В обгрунтування позовних вимог позивач у позові зазначає, що він знаходився на стаціонарному лікуванні з 24.11.2018 р. по 27.12.2018 р.

Цивільна-правова відповідальність автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_1 , застрахована в Товаристві додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант». Ліміт страхової відповідальності за заподіяну шкоду життю і здоров`ю складає 200 000,00 грн., що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Як вбачається з позову та під час розгляду справи в суді, позивач пояснив, що на своє лікування він витратив 41 066,84 грн. Моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю складає 2 053,34 грн., яку повинен сплатити відповідач.

Так, правовідносини, що склалися між сторонами у зв`язку з виплатою страхового відшкодування за полісом № АМ-4860632 врегульовані спеціальним законом - Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до положень п. 2.1. ст. 2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо норми Закону Україні «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової

відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Отже, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», передбачено однією з умов виплати страхового відшкодування надання страховику заяви про страхове відшкодування, яка повинна містити встановлені ст. 35 реквізити та інші документи, перелічені у вищезазначеній статті.

Тобто, право позивача на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком за договором ОСЦПВВНТЗ узятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), що у свою чергу законодавець обмежує в даному випадку трирічним строком з моменту скоєння відповідної ДТП.

Право отримати відшкодування завданої шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) ОСЦПВВНТЗ узятих на себе зобов`язань набувається потерпілим виключно за умови подання страховику у визначений законодавством строк заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування) та пов`язаного з цим ризику, який полягає у можливості реалізації страховиком наданого йому положеннями підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 ЗУ «Про ОСЦПВВНТЗ» права на відмову у виплаті страхового відшкодування в разі неподання заяви про страхове відшкодування впродовж установлених строків.

В порушення вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що він звертався до відповідача із заявою про страхове відшкодування.

Отже, для реалізації позивачем права на отримання страхового відшкодування необхідним є подання страховику за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності заяви на виплату страхового відшкодування (в порядку п. 35.1 ст. 35 вказаного закону).

З матеріалів справи вбачається та під час розгляду справи в суді встановлено, що позивач не звертався до товариства із заявою на виплату страхового відшкодування, а отже строк виконання зобов`язання з виплати страхового відшкодування за полісом не настав, а отже відповідачем не порушено прав позивача.

Відповідно до ч. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк в межах якого страховик повинен прийняти рішення про виплату страхового відшкодування та виплатити страхове відшкодування або ж прийняти рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, є таким, що не настав.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладені норми чинного законодавства, необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність, доведена належними доказами, певного суб`єктивного права (інтересу) у позивача та порушення (невнзнання або оспорювання) цього права (інтересу) з боку відповідача.

Однак, з огляду на те, що станом на дату звернення позивача з даним позовом до суду та станом на дату порушення провадження у даній справі та розгляду справи, строк виконання відповідачем свого обов`язку з прийняття рішення про виплату страхового відшкодування та виплати страхового відшкодування або ж прийняття рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, не настав, суд вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами порушення його прав (інтересів) відповідачем, а звернення позивача з даним позовом до суду є передчасним.

Подання заяви про виплату страхового відшкодування не є формою досудової вимоги (претензією) та елементом порядку досудового врегулювання спору, а є підставою для реалізації права на отримання страхового відшкодування та є складовим елементом юридичного складу, за наявності якого у відповідача (страховика за Полісом) настає обов`язок з виплати страхового відшкодування.

Тобто, позивач не позбавлений права звернутися до суду із відповідною позовною заявою але виключно після настання у відповідача строку на прийняття рішення про виплату страхового відшкодування та виплати страхового відшкодування або прийняття рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, та у випадку невиконання відповідачем вказаних обов`язків.

Враховуючи, що позивач не подавав Товариству заяву про страхове відшкодування, має місце передчасність позовних вимог та відсутність порушення відповідачем прав позивача, тому суд вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення 41 066,84 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення моральної шкоди в розмірі 2 053,00 грн. то суд не вбачає підстав для її задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом чи/або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відшкодування моральної шкоди - це вчинення стосовно людини, котрій спричинено таку шкоду порушенням її загально соціальних (природних) прав чи свобод, певних дій, які спрямовані на усунення або ж послаблення у неї негативних психічних станів і процесів, викликаних приниженням її гідності внаслідок цього порушення .

Виходячи з аналізу ст. 1167 ЦК України "Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду", зобов`язання з відшкодування моральної шкоди виникає за наявності: моральної шкоди як наслідку порушення особистих немайнових прав або посягання на інші нематеріальні блага; неправомірних рішень, дій чи бездіяльності заподіювана шкоди; причинного зв`язку між неправомірною поведінкою і моральною шкодою;вини заподіювана шкоди.

Як зазначено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 р. № 4, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями (бездіяльністю) її заподіяно та якими доказами вона підтверджується.

Факт заподіяння моральної шкоди повинен довести заявник.

В позовній заяві позивач в обґрунтування розміру моральної шкоди посилається на характер скоєного злочину, глибину фізичних та душевних страждань та вважає, що ОСОБА_3 має відшкодувати ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 50 000,00 грн.

Проте, позов пред`явлений до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант». Та до Товариства позивач не обґрунтував та під час розгляду справи не довів відповідно до ст.ст. 77-81 ЦПК України розмір завданої йому моральної шкоди на суму 2 053,00 грн. та суд не вбачає підстав для їх задоволення.

Відповідно, з урахуванням визначених підстав, правові підстави для задоволення цього позову відсутні.

Позивач при зверненні до суду звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір».

Беручи до уваги предмет даного спору, наслідки його розгляду судом, суд вважає за необхідне застосувати положення ч.6 ст.141 ЦПК України, й судові витрати (судовий збір) компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Так, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючисьст.ст. 4, 12-13, 78-81, 133, 137, 258, 259, 264, 265, 268, 280-281, 284, 289, 352-355 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

У задоволені позову ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування шкоди - відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: