Справа №266/5507/18
Провадження№ 8/266/2/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Д`яченко Д.О., за участю секретаря судового засідання Сологуб Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами судового рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 19.11.2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про витребування майна із чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В:

26 жовтня 2020 року до Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про витребування майна із чужого незаконного володіння, за результатами розгляду якої просила поновити пропущений процесуальний строк для подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, задовольнити дану заяву та скасувати рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 19.11.2019 року по справі №266/5507/18 в частині задоволення позову ОСОБА_2 та ухвалити нове рішення, яким в цій частині позову відмовити.

В обґрунтування заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, заявник зазначає, що рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19.11.2019 року по справі №266/1439/15-ц позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Витребувано із незаконного володіння ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 майно, а саме 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 .

Також вирішено питання про судові витрати.

З причин незгоди з рішенням суду першої інстанції, було подано апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Через неправильне з`ясування обставин та доказів, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду вимогам процесуального та матеріального права, рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про витребування майна та визнання права власності на думку заявниці ОСОБА_1 підлягало скасуванню.

Згідно змісту заяви, в своїх доводах, позивач ОСОБА_2 вказувала на те, що нібито вона є єдиним спадкоємцем після смерті своїх батьків та брата, що є на її думку підставою вважати спірне майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 її власністю.

Додатковим та фактично основним доказом та підставою для задоволення її позову позивачка вказувала на рішення Приморського районного суду м.Маріуполя від 30.03.2018 року по справі №266/1439/15-ц, яке на час розгляду справи ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння, було предметом оскаржування в суді касаційної інстанції.

Зазначає, що строк позовної давності ОСОБА_2 пропущено безпідставно.

Судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні клопотання про застосування строку позовної давності.

Постановою Донецького апеляційного суду від 23.01.2020 року по даній справі апеляційну скаргу, як і скаргу ОСОБА_7 , яка діяла в інтересах ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 19.11.2019 року залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Суд апеляційної інстанції у постанові від 23.01.2020 року пов`язував початок перебігу позовної давності з моментом ухвалення Апеляційним судом Донецької області постанови від 19.07.2018 року по справі №266/1439/15-ц та виникненням права саме з цього часу у ОСОБА_2 для звернення до суду з позовом в порядку відникації, тому строк позовної давності позивачем не пропущено.

Постановою КЦС ВС від 12.08.2020 року по справі №266/1439/15-ц касаційна скарга ОСОБА_4 була задоволена частково, рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 3,0.03.2018 року та постанову Апеляційного суду Донецької області від 17.07.2018 року скасовано в частині задоволення позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , який укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , який укладений 26.03.2015 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 відмовлено.

Висновки Верховного суду у постанові від 12.18.2020 року по справі №266/1439/15-ц повністю спростовують висновки, викладені в рішенні Приморського районного суду від 19.11.2019 року та Постанові Апеляційного суду Донецької області від 23.01.2020 року, які були підставою для відмови в задоволенні заяви про застосування строків позовної давності та апеляційної скарги по справі 266/5507/18.

Постанова ВС по справі №266/1439/15-ц, якою було скасовано рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 19.11.2019 року та постанова Апеляційного суду Донецької області від 23.01.2020 року, на яку посилалися суди обох інстанцій була ухвалена 23.01.2020 року. Батько заявниці ОСОБА_3 отримав повний текст постанови поштою 01.10.2020 року, тобто за межами 30 днів з дня набрання законної сили судовим рішенням.

З причини того, що заявниця не була учасником тієї справи, їй стало відомо про рішення суду касаційної інстанції від батька та була ознайомлена з його змістом лише через неділю, а з урахуванням того, що представник по цій справі адвокат Темір І.В. був до 12.10.2020 року у відпустці, вважає за необхідне подати заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами разом з клопотанням про поновлення строку для її розгляду відповідно до ст. 127 ЦПК України.

Ухвалою суду від 30 жовтня 2020 року заява ОСОБА_1 про перегляд за ново виявленими обставинами судового рішення, залишена без руху, в зв`язку з несплатою судового збору.

Ухвалою суду від 07 грудня 2020 року відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами судового рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 19.11.2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Представник заявника ОСОБА_9 - адвокат Темір І.В. заяву підтримав, просив задовольнити з підістав викладених в заяві.

Представник позивача ОСОБА_2 за первісним позовом адвокат Беззубченко Л.А. надала на адресу суду заперечення на заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що подання даної заяви це намагання здійснити перегляд рішення за відсутності для того законних підстав, обставини скасування рішень у справі №266/1438/15-ц не можуть вплинути, оскільки суд першої інстанції у справі №266/5507/18 на них не посилався при вирішенні питання щодо строку позовної давності. Відповідачі у справі ОСОБА_3 , та ОСОБА_1 будучи обізнані про те, що Приморським районним судом м. Маріуполя розглядається цивільна справа №266/1439/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_8 та ОСОБА_4 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , оскільки за ініціативою суду ОСОБА_3 був залучений до цієї справи у якості відповідача, та все ж таки уклали договір дарування оспорюваної квартири для уникнення можливості поновлення права власності на спадкове майно. ОСОБА_1 стала власницею квартири 27.10.2015 року. Позов ОСОБА_1 був поданий до Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області 21.09.2018, до спливу 3-х річного строку позовної давності. Суд апеляційної інстанції у постанові від 23.01.2020 року у справі 266/5507/18 зазначив, що позивачка могла дізнатися про порушення прав з приводу незаконного продажу спадкового майна в пред`явити позов у порядку віндикації в залежності від того, хто є власником спірного майна на певний час. Зазначає, що твердження заявниці, що рішення судів, як першої інстанції, так і апеляційної інстанції у справі 266/5507/18 грунтується виключно на рішенні суду у справі №266/1439/15-ц від 30.03.18 та з Апеляційного суду Донецької області від 19.07.2018 року не відповідає дійсності та фактичним обставинам справи. Суд першої інстанції та апеляційний суд не визнали пропуску строку позовної давності та мотивувальна частина рішення Приморського районного суду м.Маріуполя щодо цього питання не змінена. Скасування рішення у справі №266/1439/15-ц Касаційним судом, не може слугувати нововиявленою обставиною, оскільки рішення №266/5507/18 не ґрунтується на рішенні Приморського районного суду м. Маріуполя №266/1439/15-ц. Тому, просить заяву про перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами №266/5507/18 залишити без задоволення.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області № 266/1439/15-ц від 30.03.2018 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_8 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири задоволено.

Визнано недійсним договір купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 укладений між ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 ).

Скасовано реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно договору купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 укладений між ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 ), номер запису про право власності 9193571, рішення про державну реєстрацію №20310926 від 26.03.2015 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 23.

Постановою Апеляційного суду Донецької області від 19 липня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково.

Рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 березня 2018 року в частині скасування реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , номер запису про право власності 9193571, рішення про державну реєстрацію №20310926 від 26.03.2015 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 23 скасовано. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 12 серпня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_4 задоволено частково.

Рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 березня 2018 року та постанову Апеляційного суду Донецької області від 19 липня 2018 року скасовано в частині задоволення позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , який укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 і ухвалено в цій частині нове рішення.

В задоволенні позову в частині вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , який укладений 26 березня 2015 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 , відмовлено.

Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 19.11.2019 року у справі №266/5507/18 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 про витребування майна із чужого незаконного володіння задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 право власності на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Витребувано із незаконного володіння ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 майно, а саме 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного суду від 23.01.2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 залишено без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 19 листопада 2019 року залишено без змін.

Згідно п. 1 ч. 2ст. 423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, в тому числі істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

При цьому неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених у статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Судове рішення не може переглядатись у зв`язку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені частиною другою статті 423 ЦПК України, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 423 ЦПК України, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

При вирішенні питання про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами суд має виходити з визначених частиною другою статті 423 ЦПК України підстав, перелік яких є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, та дотримання заявником умов, що містяться в статтях 424, 426 ЦПК України.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи та докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (частина 4 статті 423 ЦПК України).

Пунктом 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» визначено, що нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Відповідно до ч. 1 ст. 425 ЦПК України заява про перегляд рішення суду першої інстанції з підстав, визначених частиною 2, пунктами 1, 3 частини 3 статті 423 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення.

В поданій заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд не вбачає жодних підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, передбачених ч.2ст. 423 ЦПК України.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, необхідно розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Суд зазначає, що вказаний факт скасування рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області № 266/1439/15-ц від 30 березня 2018 року та постанови Апеляційного суду Донецької області від 19 липня 2018 року в частині задоволення позовних вимог про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири не може бути визнаний саме нововиявленою обставиною у розумінні ч. 2 ст. 423 ЦПК України.

Так, зокрема, необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність трьох таких умов: їх існування на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; істотність даних обставин на час розгляду справи, тобто коли врахування їх судом мало б наслідком ухвалення іншого рішення.

Заявник не конкретизує, яким чином врахування судом вказаних вище обставин могло б вплинути на ухвалення рішення, про перегляд якого вона просить.

Обставини, на які посилається заявник ОСОБА_1 як на нововиявлені, не спростовують факти, покладені в основу судового рішення і ці обставини не можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом в судовому рішенні, вказані обставини також не можуть бути визнані судом нововиявленими обставинами, оскільки вони свідчать про незгоду ОСОБА_1 із прийнятим судовим рішенням, що може бути підставою для його оскарження у касаційному порядку, оскільки своїм правом на апеляційне оскарження заявник вже скористалася.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 3 квітня 2008 року).

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (PRAVEDNAYA v. RUSSIA, № 69529/01, § 27, 28, ЄСПЛ, 18 листопада 2004 року).

За таких обставин, суд вважає, що обставини, викладені заявником ОСОБА_1 , не є нововиявленими у розумінні статті 423 ЦПК України, враховуючи, що Приморський районний суд м. Маріуполя при прийнятті рішення від 19.11.2019 року, рішення суду №266/1439/15-ц від 30.03.2018 року не враховував та не ґрунтував свої доводи на ньому, тому відсутні правові підстави для задоволення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Керуючись ст.ст.260,261,423-429 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_10 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами судового рішення Приморського районного суду м. Маріуполя від 19.11.2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 , про витребування майна із чужого незаконного володіння, відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали виготовлено 25.03.2021 року.

Суддя Д`яченко Д. О.