Головуючий у І інстанції Матвєєва Ю.О. Єдиний унікальний номер 264/2372/20
Номер провадження 22-ц/804/525/21
Доповідач Барков В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року м. Маріуполь

Донецький апеляційний суд в складі:

головуючого судді Баркова В. М.,

суддів Лопатіної М. Ю.,

Мальцевої Є. Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи в місті Маріуполі апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02 грудня 2020 року у справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі за текстом - МТСБУ) звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 19 січня 2018 року в Донецькій області в м. Маріуполі по вулиці Рівній, біля буд. №47-А відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу ВАЗ 217130-124-013НГ, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 . Постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 05.02.2018 року винним у вказаній дорожно-транспортній пригоді визнано ОСОБА_1 та притягнуто останнього за вчинення адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП з накладенням стягнення у вигляді штрафу. На підставі наказу № 2083 від 04 березня 2019 року позивач відшкодував власнику автомобілю ВАЗ 217130-124-013НГ ТОВ «ВКФ «Спартс-ЛТД» майнову шкоду, визначену звітом про оцінку колісного транспортного засобу №1117/19 від 25 січня 2019 року у розмірі 8 594 грн. 20 коп. На підставі викладеного позивач просив стягнути з ОСОБА_1 витрати, пов`язані із здійсненням регламентної виплати потерпілому, в розмірі 8 594 грн. 20 коп., витрати, понесені на проведення дослідження КТЗ та збір документів у розмірі 1 600 грн. та судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору у сумі 2 102 грн.

Рішенням Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02 грудня 2020 року у задоволенні позовних вимог МТСБУ відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Марченко Н. М. в інтересах МТСБУ подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог. В обґрунтування скарги зазначає, що суд першої інстанції безпідставно визнав Звіт про оцінку колісного транспортного засобу після ДТП недостовірним та виключив з числа допустимих доказів, оскільки застрахований автомобіль в результаті ДТП отримав приховані пошкодження, які не можна було виявити під час його огляду працівниками поліції на місці пригоди. Крім того, відповідач викликався на огляд пошкодженого автомобіля та заперечення проти наявних пошкоджень він заявив лише у суді. Виплата страхового відшкодування була здійснена відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки потерпілий звернувся до страховика у встановлені законом строком.

Відзивів на апеляційну скаргу не надано. Відповідно до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити позовні вимоги з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Згідно ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин та інші.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (ст. 376 ЦПК України).

Судом встановлено, що 19 січня 2018 року о 19 год 30 хв біля буд. № 47-А по вулиці Рівній в м. Маріуполі Донецької області відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіль ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 рухаючись заднім ходом, зіткнувся з автомобілем ВАЗ 217130-124-013НГ, реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 пошкодивши його.

За фактом ДТП постановою Іллічівського райсуду м. Маріуполя від 05 лютого 2018 року, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено штраф на користь держави в розмірі 340 грн. Постанова суду набрала законної сили 15 лютого 2018 року (а.с. 5).

Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З наданого позивачем звіту № 1117/19 про оцінку шкоди, завданої володільцю колісного транспортного засобу від 25 січня 2019 року вбачається, що вартість відновлювального ремонту автомобілю ВАЗ 217130-124-01, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складає 9 066 грн. 80 коп. в тому числі ПДВ з вартості запасних частин.

З акту технічного огляду колісного транспортного засобу № 1254/18 від 26 грудня 2018 року вбачається, що під час огляду автомобілю ВАЗ 217130-124-01 спеціалістом оцінщиком були виявлені деформація передньої лівої двері автомобілю в задній її частині з різкою зміною форми по висоті та напрямку, з утворенням множинних зламів металу на ребрах жорсткості, з пошкодженням лакофарбового покриття, а також незначна деформація задньої лівої двері 50 х 110 у передній її частині з пошкодженням лакофарбового покриття (а.с. 16-17, 18 звор. бік).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що звіт № 1117/19 про оцінку шкоди не можна вважати допустимим доказом, оскільки вказані в ньому пошкодження не відповідають фактичним пошкодженням транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 , які були вказані у складених працівниками поліції схемі місця ДТП та відомостях про пошкодження транспортних засобів, що містяться в матеріалах адміністративної справи № 264/394/18.

Однак, суд першої інстанції не врахував, що відповідно до п. 4 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853, на зворотному боці схеми місця ДТП серед інших зазначається перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу, які сталися внаслідок ДТП.

Таким чином, поліцейські при складанні схеми ДТП зобов`язані зазначати не всі пошкодження транспортного засобу, а лише видимі (зовнішні) пошкодження.

З фото таблиці доданої до звіту № 1117/19 вбачається, що пошкодження задньої лівої двері автомобілю ВАЗ 217130-124-01 можна було виявити лише при відкриванні передньої лівої двері. Також місце пошкоджень та їх характер не свідчать про те, що задні ліві двері були деформовані вже після ДТП.

Крім того, відповідач ОСОБА_1 на огляд вказаного автомобілю не з`явився, своїх заперечень щодо виявлених пошкоджень не заявляв.

Факт виклику ОСОБА_1 на огляд підтверджується роздруківкою звіту про доставлення SMS-повідомлення на телефонний номер відповідача, який співпадає з номером, вказаним ним у заяві від 16 вересня 2020 року поданій до суду першої інстанції (а.с. 21 звор. бік, 57).

Належних та допустимих доказів тому, що ліві задні двері автомобілю ВАЗ 217130-124-01 були пошкоджені не в результаті ДТП, ОСОБА_1 суду не надано.

Враховуючи наведене, не можна погодитися з висновком суду про те, що обсяг шкоди зазначений у звіті про оцінку не відповідає обсягу, встановленому матеріалами адміністративної справи, а відтак рішення суду першої інстанції необхідно скасувати.

З матеріалів справи вбачається, що власник автомобілю ВАЗ 217130-124-01 ТОВ «ВКФ «Спартс - ЛТД» повідомив МТСБУ про дорожньо-транспортну пригоду 28 листопада 2018 року (а.с. 23).

Цього ж дня ОСОБА_2 звернулась до МТСБУ із заявою про відшкодування оціненої шкоди заподіяної в результаті ДТП (а.с. 24).

За змістом статей 1166, 1187, 1188 ЦК України у їх системному зв`язку відповідальною за спричинену шкоду внаслідок ДТП є особа, яка винна в ДТП.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі за текстом - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (пункт 22.2 цієї статті).

Згідно з підпунктом а) пункту 41.1 статті 41 Закону № 1961-IV МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з пунктом 38.2.1. Закону № 1961-IV МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Доказів про те, що відповідач належить до осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 Закону № 1961-IV, матеріали справи не містять, а відтак підстави для відмови у задоволенні позовних вимог відсутні.

Згідно з пунктом 36.1 статті 36 Закону № 1961-IV страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

Відповідно до пунктів 37.1.1, 37.1.4 статті 37 Закону № 1961-IV підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

Оскільки дорожньо-транспортна пригода сталася 19 січня 2018 року, а з вимогою про стягнення страхового відшкодування за шкоду заподіяну майну потерпілого власник пошкодженого транспортного засобу ТОВ «ВКФ «Спартс - ЛТД» та його водій ОСОБА_2 звернулися до позивача 28 листопада 2018 року, тобто до спливу річного строку, підстави для відмови у здійсненні страхового відшкодування відсутні.

Установлено, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 , як власника наземного транспортного засобу, не була застрахована у встановленому законом порядку.

МТСБУ у рахунок відшкодування матеріальних збитків, заподіяних в результаті пошкодження транспортного засобу потерпілого 05 березня 2019 року сплатила ТОВ «ВКФ «Спартс - ЛТД» 8 594 грн. 20 коп. (а.с. 26) та проти правильності визначення такого розміру страхового відшкодування відповідач в суді першої інстанції не заперечував.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що оскільки ДТП сталася з вини ОСОБА_1 цивільно-правова відповідальність якого застрахована не була, а МТСБУ сплатило ТОВ «ВКФ «Спартс - ЛТД» страхове відшкодування, з відповідача на користь позивача у порядку регресу необхідно стягнути 8 594 грн. 20 коп., що відповідає розміру страхового відшкодування, сплаченого МТСБУ власнику пошкодженого транспортного засобу.

Згідно п. 34.4 ст. 34 Закону № 1961-IV, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

З метою визначення розміру спричиненого матеріального збитку, в т.ч. і суми страхового відшкодування, позивач, реалізуючи своє право, звернувся до ПрАТ СК «Саламандра-Україна» (а.с. 81) сплативши за виконані роботи 1 600 грн. (а.с. 7, 8), які також підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції необхідно скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог Моторного (транспортного) страхового бюро України.

Відповідно до ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За подання до суду першої інстанції позовної заяви позивач сплатив судовий збір в розмірі 2 102 грн. (а.с. 1).

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги та позовних вимог з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2 102 грн. за подачу позову до суду першої інстанції та 3 153 грн. - за подачу апеляційної скарги (а.с. 96).

Керуючись ст.ст. 374, 375, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України - задовольнити.

Рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 02 грудня 2020 року - скасувати.

Позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних із здійсненням регламентної виплати потерпілому - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України витрати, пов`язані із здійсненням регламентної виплати потерпілому в розмірі 8 594 (вісім тисяч п`ятсот дев`яносто чотири) грн. 20 коп. та витрати, понесені на проведення дослідження та збір документів в розмірі 1 600 (одна тисяча шістсот) грн., а разом - 10 194 (десять тисяч сто дев`яносто чотири) грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судові витрати у справі в розмірі 5 255 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складено 29 березня 2021 року.

Судді В.М. Барков

Є.Є. Мальцева

М.Ю. Лопатіна