Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 330/697/21

2/330/341/2021

"25" червня 2021 р. Якимівський районний суд 3апорізької області у складі:

головуючого судді - Федорець С.В.

при секретарі - Шеліповій Ю.О.,

розглянувши у судовому засіданні в смт. Якимівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Якимівського районного нотаріального округу Запорізької області, реєстраційний № 1837 від 20.08.2015 року, позивачу належить квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 . Відповідач в зазначеній квартирі була зареєстрована на правах доньки колишньої власниці квартири, однак з 12.06.2004 року відповідач в квартирі не мешкає та не повідомляє позивачу про своє місце перебування.

Зазначені обставини приводять до порушення прав позивача, як власника квартири та перешкоджають у її праві належним чином розпоряджатися своєю власністю. Також, комунальні послуги нараховуються на всіх осіб, які зареєстровані в квартирі, і відповідно, ці послуги нараховуються і на відповідача, яка у свою чергу не приймає ніякої участі у витратах на утримання квартири та по сплаті комунальних платежів.

На підставі викладеного, позивач просить визнати відповідача такою, що втратила право користування зазначеною квартирою.

Відповідач надала відзив, у якому позов не визнала, з наступних підстав. Зареєстрована вона у квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 . До 2009 року відповідач проживала у зазначеній квартирі зі своєю матір`ю ОСОБА_3 та племінницею ОСОБА_1 . З 2009 року відповідач почала проживати окремо, тому що позивач почала з нею сваритися, наполягала щоб вона пішла жити окремо, тому що хотіла доглядати бабусю з метою отримання квартири у спадщину, та змінила замки. З того часу позивач до квартири її не пускала, а у 2011 році, коли померла ОСОБА_3 , позивач повідомила, що остання заповіла їй квартиру. З того часу вони не спілкуються, доступу до квартири відповідач не має.

Позивач у судове засідання не з`явилася, надала на адресу суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За наявними у справі матеріалами судом було встановлено наступне.

Позивачу ОСОБА_1 належить на праві особистої приватної власності квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим приватним нотаріусом Якимівського районного нотаріального округу Запорізької області, реєстраційний № 1837 від 20.08.2015 року, що підтверджується копією цього свідоцтва (а.с. 5), та копією витягу з ДРРП на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 6).

Отже, позивач є одноосібним власником вказаної квартири, як такий, що набув право власності на неї в порядку спадкування.

Відповідач зареєстрована у вказаній квартирі, що підтверджує сама відповідачка у своєму відзиві на позовну заяву (а.с. 29-30), підтверджується копією її паспорту (а.с. 31-32).

Але відповідач фактично у цій квартирі не проживає з 12.06.2004 року, що підтверджується довідкою, яка видана старшим по будинку АДРЕСА_4 ОСОБА_4 від 01.04.2021 року (а.с. 7).

У своєму відзиві відповідач вказує, що у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 , проживала позивач ОСОБА_1 , відповідач та її мати ОСОБА_3 . Коли мати тяжко захворіла, ОСОБА_1 почала сваритись з нею, та наполягати, щоб відповідач пішла жити окремо, бо вона буде доглядати бабусю з метою отримання квартири у спадщину. Згодом ОСОБА_1 замінила замки на вхідних дверях та не впускала до квартири і відповідач не могла бачитись з матір`ю. У 2011 році, після смерті матері ОСОБА_1 повідомила, що мама заповіла квартиру їй.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відзиві відповідач зазначає, що вона не мала можливості проживати у квартирі з 2009 року, однак згідно довідки виданої старшим по будинку АДРЕСА_4 ОСОБА_4 від 01.04.2021 року (а.с. 7), вона не проживає у квартирі з 2004 року. Крім того, ніяких доказів про те, що вона не мала можливості проживати у вказаній квартирі, відповідач не надала.

Відповідно до вимог ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до вимог ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Судом встановлено, що відповідач втратила право користування даним житлом, оскільки тривалий час в ньому не проживає, однак добровільно з реєстраційного обліку не знялася та залишається зареєстрованою в квартирі, жодних зобов`язань пов`язаних з утриманням квартири не несе, нею не користуються, не виконує обов`язки, пов`язані з утриманням, оплатою, що чинить позивачу перешкоди у здійсненні права власності.

На підставі викладеного, керуючись ст. 317,319, 391 ЦК України, ст. 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_5 .

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - у той же строк з дня отримання копії рішення.

У відповідності до п.п. 15.5, п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Якимівського районного суду

Запорізької області Федорець С.В.