Справа № 301/852/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" серпня 2021 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої Пітерських М.О., при секретарі Халак Л.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Іршава скаргу ОСОБА_1 про визнання протиправними дій старшого державного виконавця Іршавського відділу державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Тюка Ігора Ігоровича, визнання незаконними та скасування постанови від 21 січня 2021 року про відкриття виконавчого провадження №64228925 та постанови про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження від 21 січня 2021 року, а також про зобов`язання старшого державного виконавця відкликати розрахунки заборгованості по сплаті аліментів від 22.01.2021 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в Іршавський районний суд Закарпатської області зі скаргою про визнання незаконними та скасування постанов старшого державного виконавця Іршавського РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Тюка І.І. від 21.01.2021 року про відкриття виконавчого провадження №64228925 та про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження, про визнання протиправними дій старшого державного виконавця по видачі розрахунків заборгованості по сплаті аліментів від 22.01.2021 року по виконавчому провадженню №64228925, а також про зобов`язання старшого державного виконавця відкликати у стягувача ОСОБА_2 розрахунки заборгованості по сплаті аліментів від 22.01.2021 року.

Скаргу мотивовано тим, що у провадженні старшого державного виконавця Іршавського РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Тюка І.І. перебуває виконавче провадження №64228925, відкрите постановою про відкриття виконавчого провадження від 21.01.2021 року на виконання виконавчого листа №303/5001/14-ц, виданого Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області 27.03.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання однієї дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 21.01.2021 року. Також 21.01.2021 року винесено постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження, відповідно до п.1 якої визначено для боржника ОСОБА_1 суму додаткових витрат 102 грн. 00 коп.

ОСОБА_1 по даному виконавчому листу систематично сплачував аліменти, заборгованості не має, а в листопаді 2018 року за позовом стягувачки ОСОБА_2 рішенням Іршавського районного суду у справі №301/1986/18 збільшено розмір аліментів з 600 грн. на 900 грн. Вказаний розмір аліментів він щомісячно сплачує в добровільному порядку, тому незрозуміло у зв`язку з чим йому нараховано заборгованість по аліментах.

В ході ознайомлення представником скаржника ОСОБА_4 з матеріалами виконавчого провадження №64228925 від 21.01.2021 року, останньою з`ясовано, що дане виконавче провадження відкрите на підставі заяви стягувачки ОСОБА_2 від 20.01.2021 року, в якій вона просила проводити стягнення аліментів з 01.09.2020 року. На зворотній сторінці виконавчого листа, виданого Мукачівським міськрайонним судом 27.03.2018 року по справі №303/5001/14-ц зазначено, що станом на 01.03.2019 року відсутня заборгованість по даному виконавчому листу. Отримавши копію виконавчого листа та копію заяви ОСОБА_2 про стягнення аліментів, 18.02.2021 року представником скаржника ОСОБА_4 подано державному виконавцю заяву про припинення стягнення аліментів на користь стягувачки ОСОБА_2 у примусовому порядку та скасувати оскаржувані постанови, посилаючись на те, що в постанові про відкриття виконавчого провадження не вказано, з якого часу необхідно проводити стягнення аліментів та вказувала, що у ОСОБА_1 відсутня заборгованість по аліментах за період з 2019 року, що підтвердила відповідними доказами з Приватбанку, а, отже, немає підстав для примусового стягнення аліментів, яке проводиться у тому випадку, коли боржник не виконує рішення суду добровільно.

З часу винесення рішення суду про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , останній сплачує аліменти добровільно в розмірі 900 грн., заборгованості по сплаті аліментів на даний час не має, що підтверджено копіями квитанцій Приватбанку за період з червня 2020 року, і кожна на суму більше 900 грн. Розглянувши подану заяву, старший державний виконавець Тюк І.І. своїм листом-відповіддю від 05.04.2021 року за № 19.4-30/10097 відповів, що постановою про відкриття виконавчого провадження не вказується з якого часу необхідно проводити стягнення аліментів, а дата, з якої необхідно стягувати аліменти, вирішується судом та зазначається у виконавчому документі.

З такою відповіддю державного виконавця сторона боржника погодитися не може. Так, у виданому 27.03.2018 року Мукачівським міськрайонним судом виконавчому листі зазначено: «стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ..... аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, у твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн., починаючи з 04 серпня 2014 року до досягнення дитиною повноліття». У оскаржуваній постанові державного виконавця про відкриття виконавчого провадження не зазначено повністю резолютивну частину рішення суду. З цієї підстави така постанова не відповідає вимогам ст.4 Закону України «Про виконавче провадження» та є протиправною, що є підставою для її скасування. Як наслідок є підстави для скасування постанови про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження від 21.01.2021 року. Оскільки ОСОБА_1 добровільно сплачує аліменти, то немає підстав для примусового стягнення з нього аліментів.

Крім того, виконавчий лист, виданий 27.03.2018 року Мукачівським міськрайонним судом по справі №303/5001/14-ц, є нечинним, оскільки рішенням Іршавського районного суду від 09.11.2018 року у справі №301/1986/18 частково задоволено позов ОСОБА_2 та збільшено розмір стягуваних з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 900 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішення суду, до досягнення дитиною повноліття. Наявність зазначеного рішення суду є підставою для скасування постанови державного виконавця від 21.01.2021 року про відкриття виконавчого провадження №64228925 з виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду від 25.03.2016 року у справі №303/5001/14-ц.

Як зазначено вище 21.01.2021 року старший державний виконавець Тюк І.І. виніс дві постанови: про відкриття виконавчого провадження та про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження. При здійсненні виконавчого провадження старший державний виконавець Тюк І.І. 22.01.2021 року надав стягувачці ОСОБА_2 розрахунки заборгованості по сплаті аліментів по даному виконавчому провадженню за №1487 - АСВП №64228925, які містять недостовірні відомості. Зокрема, зазначено, що за ОСОБА_1 рахується залишок заборгованості по аліментах: станом на 01.01.2015 року - 2535,48 грн., станом на 01.01.2016 року - 9735,48 грн.; станом на 01.01.2017 року - 16935,48 грн., станом на 01.01.2018 року - 24135,48 грн., станом на 01.01.2019 року - 32086,98 грн.; станом на 01.01.2020 року - 42101,98 грн.; станом на 01.01.21 року - 55528,98 грн. Зазначене суперечить відмітці у виконавчому листі, виданому Мукачівським міськрайонним судом 27.03.2018 року у справі №303/5001/14-ц, де старшим державним виконавцем Бобіта Т.В. зазначено, що станом на 01.03.2019 року заборгованість відсутня. Вищенаведене свідчить про те, що старшим державним виконавцем видано стягувачці ОСОБА_2 офіційні документи, які містять не підтверджену (фальшиву) інформацію. З наведених підстав дії старшого державного виконавця Тюка І.І. по видачі розрахунків заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів по виконавчому провадженню №64228925 є протиправними та зобов`язують до визнання їх недійсними.

Просила суд визнати незаконними та скасувати постанови старшого державного виконавця Іршавського РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Тюка І.І. від 21.01.2021 року про відкриття виконавчого провадження №64228925 та про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження; визнати протиправними дії старшого державного виконавця Іршавського РВ ДВС Тюка І.І. по видачі 22.01.2021 року стягувачці ОСОБА_2 розрахунків заборгованості по сплаті аліментів по даному виконавчому провадженню за № 1487 - АСВП № 64228925, які містять недостовірні відомості про залишок заборгованості по аліментах ОСОБА_1 , зобов`язавши відкликати видані ним розрахунки заборгованості; стягнути витрати на правову допомогу.

Ухвалою Іршавського районного суду від 16.04.2021 року прийнято до провадження скаргу ОСОБА_1 та призначено скаргу до розгляду на 29.04.2021 року, а також зобов`язано старшого держвиконавця ОСОБА_5 надати суду копії матеріалів виконавчого провадження №64228925.

У судовому засіданні 29.07.2021 року уточнено найменування відділу виконавчої служби, а саме: відповідно до запису в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.105), правильною назвою органу є - Іршавський відділ державної виконавчої служби у Хустському районі Закарпатської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ).

В судовому засіданні 29.07.2021 року представник скаржника ОСОБА_4 скаргу підтримала та просила задовольнити з підстав, викладених й скарзі. Вважала, що постанова про відкриття виконавчого провадження підлягає скасуванню, оскільки ОСОБА_1 добровільно виконував рішення суду про стягнення аліментів, перераховуючи щомісяця кошти на утримання дитини у більшому розмірі, ніж визначено рішенням суду, тому підстав для примусового виконання рішення суду та відкриття виконавчого провадження не було. Однак, державний виконавець відмовився закривати виконавче провадження у зв`язку з добровільним виконанням рішення суду боржником. Крім того, виконавче провадження було відкрито за виконавчим листом, який втратив чинність, у зв`язку з ухваленням рішення суду про збільшення розміру раніше визначених аліментів. Не зважаючи на те, що у виконавчому листі, що виданий на підставі рішення Мукачівського міськрайсуду була відмітка державного виконавця про відсутність заборгованості з аліментів станом на 01.03.2019 року, 22.01.2021 року виконавцем був виданий розрахунок заборгованості по сплаті аліментів, згідно якого існує борг з серпня 2014 року, що не відповідало дійсності.

Заступник начальника Іршавського РВ ДВС Худанич І.М. в судзасіданні 29.07.2021 року скаргу не визнав та пояснив, що 21.01.2021 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження з примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів з ОСОБА_1 , на підставі заяви стягувача та оригіналу виконавчого листа, виданого на виконання рішення Мукачівського міськрайонного суду від 25.03.2016 року у справі №303/5001/14-ц. Постанову про відкриття виконавчого провадження з розрахунком боргу було направлено боржнику за адресою, вказаною у виконавчому листі, однак, конверт з документами був повернений до виконавчої служби без вручення боржнику. На довідці пошти було зазначено, що боржник ОСОБА_1 за вказаною адресою не проживає. Оскільки стягнення аліментів це періодичні платежі до досягнення дитиною повноліття, тому сплата боржником аліментів добровільно не є підставою для закриття виконавчого провадження. Крім того, про добровільну сплату боржником аліментів шляхом перерахування коштів на банківський рахунок стягувача, а також про наявність рішення Іршавського райсуду від 09.11.2018 року у справі №301/1986/18 про збільшення розміру аліментів, виконавчу службу сторони виконавчого провадження не повідомляли і такої інформації у державного виконавця не було. Визнав, що при направленні боржнику разом з постановою про відкриття провадження довідки з розрахунком боргу державний виконавець зробив помилку, оскільки зазначив про наявність боргу з 2014 року та не врахував, що згідно відмітки на виконавчому листі стягнення по аліментам проведено до 01.03.2019 року. Однак, при зверненні до виконавчої служби представника боржника вказана помилка була виправлена та 05.04.2021 року проведено уточнення розрахунку боргу. В решті, нарахування проводилося правильно, оскільки, по-перше, боржник раніше не надав виконавцю доказів добровільної сплати аліментів, а по-друге, боржник сплачував аліменти не систематично, в-третє, аліменти нараховувалися виконавцем відповідно до закону у розмірі, що є не нижчим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а не у розмірі, визначеному у рішенні суду у твердій грошовій формі, тому і виникла заборгованість. Крім того, постановою державного виконавця від 28.05.2021 року виконавче провадження з примусового виконання рішення Мукачівського міськрайсуду від 25.03.2016 року закінчено, у зв`язку з ухваленням Іршавським райсудом 09.11.2018 року рішення про збільшенням розміру аліментів та втратою рішенням Мукачівського міськрайсуду від 25.03.2016 року чинності. Оскільки виконавче провадження закінчено, всі розрахунки боргу по виконавчому провадженню також втратили чинність. З травня 2021 року у виконавчій сліжбі відсутнє провадження про стягнення аліментів з ОСОБА_1 , тому і боргу зі сплати аліментів він не має. Просив відмовити у скарзі.

У судове засідання 03.08.2021 року представник скаржника ОСОБА_4 , боржник ОСОБА_1 , стягувач ОСОБА_2 та старший держвиконавець ОСОБА_5 не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, причини неявки не повідомили, яких-небудь заяв не подали (а.с.64, 69, 111).

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України скаргу розглянуто за відсутності стягувача, боржника та державного виконавця, неявка яких не перешкоджає розгляду скарги.

Дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного.

25 березня 2016 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області ухвалено рішення по цивільній справі №303/5001/14-ц (провадження №2/303/86/15), яким вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн. починаючи з 04.08.2014 року до досягнення дитиною повноліття.

На виконання даного рішення суду 27 березня 2018 року Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області виданого виконавчий лист (а.с.30). Згідно відмітки старшого держвиконавця ОСОБА_6 на зазначеному виконавчому листі, заборгованість станом на 01.03.2019 року відсутня.

У січні 2021 року ОСОБА_2 звернулася в Іршавський РВ ДВС із заявою, в якій просила прийняти до виконання виконавчий лист №2/303/86/15, виданий 27.03.2018 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на її користь на утримання однієї дитини, стягнення проводити з 01.09.2020 року (а.с.31).

Згідно ст. 12 ч.3, ст. 26 ч.1 п.1 та ч.5 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок каліцтва чи іншого ушкодження здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі; виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення; виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

21 січня 2021 року старшим державним виконавцем Іршавського РВ ДВС Тюком І.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №64228925 з примусового виконання виконавчого листа №303/5001/14-ц, виданого 27.03.2018 року Мукачівським міськрайонним судом (а.с.26).

Згідно ст. 27 ч.4 п.2 ЗУ «По виконавче провадження», за виконавчими документами про стягнення аліментів за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за дванадцять місяців, державний виконавець нараховує виконавчий збір із заборгованості зі сплати аліментів. У подальшому державний виконавець зобов`язаний нараховувати виконавчий збір щомісяця у розмірі, визначеному частиною другою цієї статті, залежно від розміру простроченого щомісячного аліментного платежу. Постанова про стягнення виконавчого збору за виконавчими документами про стягнення аліментів виноситься державним виконавцем після погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі або у разі повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження на підставі розрахунку про його нарахування.

При відкритті виконавчого провадження №64228925державним виконавцем 22.01.2021 року зроблено розрахунки заборгованості по аліментах за період з серпня 2014 року по січень 2021 року.

Також було надано копії розрахунків заборгованості ОСОБА_1 за аліментами по виконавчому провадженню №64228925 від 22.01.2021 року, яка становила: станом на 01.01.2015 року 2535,48 грн. (а.с.33), станом на 01.01.2016 року 9735,48 грн. (а.с.34), станом на 01.01.2017 року 16935,48 грн. (а.с.35), станом на 01.01.2018 року 24135,48 грн. (а.с.36), станом на 01.01.2019 року 32086,98 грн. (а.с.37), станом на 01.01.2020 року 42101,98 грн. (а.с.38), станом на 01.01.2021 року 55528,98 грн. (а.с.39), станом на 22.01.2021 року 56378,81 грн. (а.с.40).

21 січня 2021 року старшим держвиконавцем Тюком І.І. також винесено постанову про визначення боржнику ОСОБА_1 розмір додаткових витрат виконавчого провадження №64228925 в сумі 102 грн. (а.с.27).

Копію постанови про відкриття виконавчого провадження №64228925 та розрахунок боргу виконавцем направлено на адресу боржника ОСОБА_1 , однак, поштовий конверт з документами повернувся до виконавчої служби без вручення адресату. Згідно довідки пошти, адресат за вказаною адресою не проживає. Оригінал конверту оглянуто судом під час розгляду справи.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_4 пояснила, що ОСОБА_1 добровільно сплачував аліменти по виконавчому листу №303/5001/14-ц (провадження №2/303/86/15), виданому 27.03.2018 року Мукачівським міськрайонним судом, в підтвердження чого надала дублікати квитанцій АТ КБ «ПриватБанк» про переказ ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів, а саме: 03.06.2020 року 904,52 грн. (а.с.41), 02.07.2020 року 904,52 грн. (а.с.42), 02.08.2020 року 904,52 грн. (а.с.43), 12.08.2020 року 2010,05 грн. (а.с.44), 30.10.2020 року 904,52 грн. (а.с.45), 28.11.2020 року 904,52 грн. (а.с.46), 02.01.2021 року 904,52 грн. (а.с.47), 23.01.2021 року 904,52 грн. (а.с.48).

Згідно ст. 19 ч.4 та ч.8 ЗУ «Про виконавче провадження», сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи. Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Однак, з пояснень державного виконавця вбачається, що на день відкриття виконавчого провадження та складення розрахунку заборгованості вказані обставини відомі не були, оскільки ні стягувач, ні боржник вказаних відомостей державному виконавцю не повідомляли. Щодо нарахування боргу з період з серпня 2014 року по лютий 2019 року, не зважаючи на наявність відмітки у виконавчому листі про відсутність боргу станом на 01.03.2019 року, це була помилка державного виконавця.

18 лютого 2021 року представником скаржника ОСОБА_4 подано держвиконавцю ОСОБА_5 заяву (а.с.29), в якій вона просила припинити стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 у примусовому порядку та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження №64228925 та постанову про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження від 21.01.2021 року.

Після подачі боржником відповідної заяви та підтверджуючих сплату аліментів документів, державний виконавець зробив перерахунок боргу.

В судзасіданні державний виконавець пояснив, що крім помилки в зазначенні боргу за період з серпня 2014 року по лютий 2019 року, нарахування проводилося правильно, оскільки, боржник раніше не надав виконавцю доказів добровільної сплати аліментів, боржник сплачував аліменти не систематично, крім того, відповідно до вимог ст. 71 ч.1 п.1 ЗУ «Про виконавче провадження», аліменти нараховувалися виконавцем у розмірі, що є не нижчим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а не у розмірі, визначеному у рішенні суду у твердій грошовій формі, тому і виникла заборгованість.

05 квітня 2021 року держвиконавцем ОСОБА_5 було надано відповідь за №19.4-30/10097 на заяву ОСОБА_4 (а.с.32), в якій зазначив, що згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів АСВП №64228925 за №19.4-30/9985 від 02.04.2021 року у ОСОБА_1 станом на 01.04.2021 року наявна заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 4639,92 грн. Так із вересня по листопад 2020 року ОСОБА_1 зобов`язаний до сплати аліментів в розмірі 1159,00 грн. (50% прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років). Починаючи із грудня 2020 року по березень 2021 року ОСОБА_1 зобов`язаний до сплати аліментів в розмірі 1197,50 грн. (50% прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років).

Правових підстав для припинення стягнення аліментів та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження у зв`язку з добровільною сплатою боржником аліментів немає, оскільки сплата аліментів це періодичні платежі, які тривають до досягнення дитиною повноліття, а виконавче провадження здійснюється на підставі заяви стягувача та оригіналу виконавчого документу.

Рішенням Іршавського районного суду від 09.11.2018 року по цивільній справі №301/1986/18 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів на утримання дітей, позов ОСОБА_2 задоволено частково, збільшено розмір стягуваних з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 у твердій грошовій сумі у розмірі 900 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішення суду, до досягнення дитиною повноліття (а.с.51-52). Рішення суду набрало законної сили 22 грудня 2018 року.

З набранням законної сили рішенням Іршавського районного суду від 09.11.2018 року по цивільній справі №301/1986/18, рішення Мукачівського міськрайонного суду від 25.03.2016 року у справі №303/5001/14-ц втратило чинність.

Згідно ст. 39 ч.1 п.5 ЗУ «По виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ.

Однак, про існування вказаного рішення Іршавського районного суду від 09.11.2018 року по цивільній справі №301/1986/18 про збільшення розміру аліментів ні стягувач, ні боржник всупереч вимог ст. 19 ч.4 та ч.8 ЗУ «Про виконавче провадження» державного виконавця не повідомили.

Після отримання державним виконавцем відомостей про наявність рішення Іршавського райсуду від 09.11.2018 року по цивільній справі №301/1986/18, у зв`язку чим рішення Мукачівського міськрайонного суду від 25.03.2016 року у справі №303/5001/14-ц втрачає чинність, старшим державним виконавцем Тюк І.І. 28 травня 2021 року винесено Постанову про закінчення виконавчого провадження №64228925 на підставі ст. 39 ч.1 п.5 та ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с.104).

Відповідно до вимог ст. 40 ч.1 ЗУ «По виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом.

За таких обставин, вимоги про визнання незаконними та скасування постанови від 21.01.2021 року про відкриття виконавчого провадження №64228925 та постанови про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження від 21.01.2021 року, а також про визнання протиправними дій старшого державного виконавця по видачі 22.01.2021 року розрахунків заборгованості по сплаті аліментів, є безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про зобов`язання старшого державного виконавця відкликати у стягувача ОСОБА_2 видані ним 22.01.2021 року розрахунки заборгованості по сплаті аліментів, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що державним виконавцем 05.04.2021 року був проведений новий уточнений розрахунок заборгованості по аліментах, з урахуванням отриманих від боржника підтверджуючих документів про добровільну сплату аліментів, а також відмітки у виконавчому листі про відсутність боргу станом на 01.03.2019 року.

Крім того, відповідно до вимог ст. 71 ч.4 п.1, ч.13 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі надходження виконавчого документа на виконання від стягувача. Довідка про наявність заборгованості зі сплати аліментів дійсна протягом одного місяця з дня її видачі.

Враховуючи, що йдеться про розрахунки заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів від 22.01.2021 року, які втратили чинність 22.02. 2021 року, вимоги скаржника в частині зобов`язання виконавця відкликати розрахунки за 22.01.2021 року від стягувача ОСОБА_2 є також безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 451 ЦПК України,

у х в а л и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання незаконними та скасування постанов старшого державного виконавця Іршавського РВ ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Тюка І.І. від 21.01.2021 року про відкриття виконавчого провадження №64228925 та про визначення розміру додаткових витрат виконавчого провадження, про визнання протиправними дій старшого державного виконавця по видачі розрахунків заборгованості по сплаті аліментів від 22.01.2021 року по виконавчому провадженню №64228925, а також про зобов`язання старшого державного виконавця відкликати у стягувача ОСОБА_2 розрахунки заборгованості по сплаті аліментів від 22.01.2021 року відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повне судове рішення складено 03 серпня 2021 року.

Головуюча : М. О. Пітерських