Справа № 342/461/21
Провадження № 2/342/465/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

з участю: секретаря судового засідання Матієк І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документута визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , жительки АДРЕСА_1 , в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 04.04.1990 право власності на житлове господарство по АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, головою якого була бабуся позивача - ОСОБА_3 . Право власності зареєстроване на піставі цього свідоцтва Коломийським МБТІ за реєстровим №99 від 04.04.1990, про що свідчить відмітка на свідоцтві про право власності. Для будівництва та обслуговування житлового будинку була виділена земельна ділянка площею 0.13 га, що доводиться довідкою Луківського старостинського округу №7/97 від 12.04.2021. У відповідності до технічного паспорта, техніком інвентаризатором ОСОБА_4 житлове господарство складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», загальною площею 75,5 кв.м, житловою площею 60,5 кв.м., літньої кухні, трьох сараїв, стодоли, двох навісів, комори, гаража, вбиральні, воріт, огорожі та вигрібної ями. Відповідно до звіту про оцінку майна суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_5 ринкова вартість житлового господарства по АДРЕСА_1 становить 93 742 грн. За результатами проведення технічного обстеження житлового будинку встановлено його відповідність вимогам надійності та можливість безпечної експлуатації. Голова колгоспного двору ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 03.08.2009, актовий запис №13. 05.12.2000 ОСОБА_3 склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було, з чого б не складалося, все, що буде належати їй на час смерті розпорядила своєму синові ОСОБА_6 . Заповіт посвідчений Луківською сільською радою, ніким не скасовувався та не оскаржувався. Довідкою Луківського старостинського округу №7/94 від 12.04.2021 доводиться, що на час смерті спадкодавця ОСОБА_3 її син ОСОБА_6 проживав разом із нею. Отже, згідно приписів ст.1268 ЦК України він прийняв спадщину, проте не оформив свідоцтво про право на спадщину у нотаріальній конторі. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_6 , що стверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 від 12.08.2015 року, актовий запис №10. Заповітного розпорядження на випадок своєї смерті він не залишив. Довідкою Луківського старостинського округу №7/95 від 12.04.2021 року доводиться, що на час смерті спадкодавця ОСОБА_6 разом із ним проживали: позивач та її мати ОСОБА_2 , яка не бажає спадкувати майно після батькової смерті. З метою реалізації своїх спадкових прав, як спадкоємця першої черги за законом позивач звернулася до Городенківської районної державної нотаріальної контори. За її заявою була заведена спадкова справа №353/2015. 17 жовтня 2020 року ОСОБА_6 успадкувала належні батькові та успадковані ним від бабки ОСОБА_3 земельні паї. Однак, державний нотаріус відмовила позивачу у видачі документів на спадщину на житлове господарство через реєстрацію його як колгоспного двору без визначення часток членів двору, що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14.04.2021 року. З довідки Луківського старостинського округу №7/96 від 12.04.2021 вбачається, що станом на 15.04.1991 у житловому господарстві проживали ОСОБА_3 (померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_6 (помер ІНФОРМАЦІЯ_4 ), ОСОБА_2 та позивач. Ніхто з перелічених осіб не звертався з приводу виділу частки у колгоспному дворі. Спадкодавець був моїм батьком. Після смерті ОСОБА_6 позивач фактично вступила в управління спадщиною подала заяву про прийняття спадщини, отримала свідоцтва про право на спадщину на частину спадкового майна, користується спадковим майном на власний розсуд, постійно проживає у житловому будинку, обробляє земельну ділянку, виготовила технічну документацію за власні кошти, тобто своїми діями фактично прийняла спадщину, однак оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не може через реєстрацію житлового господарства як колгоспного двору без визначення часток членів двору. Досудове врегулювання спору в даному випадку неможливе.

08.06.2021 (до закінчення підготовчого засідання) позивач подала заяву про збільшення позовних вимог, згідно яких просить: встановити юридичний факт належності ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документу свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого виконавчим комітетом Городенківської районної ради народних депутатів Івано-Франківської області від 04.04.1990 на житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 на ім`я « ОСОБА_3 »; визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .

Дана заява мотивована тим, що згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 04.04.1990 право власності на житлове господарство по АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, головою якого була бабуся позивача - ОСОБА_3 . У свідоцтві про смерть НОМЕР_1 від 03.08.2009 (актовий запис №13) значиться, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 . Заповіт на користь батька позивача ОСОБА_6 теж склала ОСОБА_3 . Отже, фактично спадкодавець мала ім`я ОСОБА_3 , а свідоцтво про право власності на житловий будинок видане на ім`я ОСОБА_3 . Згідно свідоцтва про народження спадкодавець була « ОСОБА_7 . У свідоцтві про одруження вона « ОСОБА_3 ». У свідоцтві про народження ОСОБА_6 у графі «мати» теж вказано « ОСОБА_3 ». У записах в погосподарських книгах Луківської сільської ради зустрічається різне написання імені, і « ОСОБА_8 », і «Парасковія». З яких причин Городенківським райвиконкомом допущено помилку в написанні прізвища при оформленні свідоцтва про право власності на будинок, позивачу невідомо, однак виправити її немає іншої можливості, так як вказаної організації в даний час не існує, а Городенківська районна рада не є її правонаступником. Позивач є спадкоємцем ОСОБА_6 , подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини та фактично прийняла її, проте реалізувати свої спадкові права не може через розбіжність у написанні прізвища спадкодавця у первинних документах та в свідоцтві про право власності на будинок. Встановлення факту приналежності свідоцтва про право власності на будинок спадкодавцю має для позивача юридичне значення, так як є необхідним для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом на підставі ст.1261 ЦК України. Від встановлення цього юридичного факту залежить реалізація нею спадкових прав, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, так як ОСОБА_3 померла.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 29.04.2021 подала до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, на частку у спадковому майні не претендує та подала до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини; на частку у колгоспному дворі не претендує та не зверталася за її виділом. Із змістом заяви про збільшення позовних вимог ознайомлена; збільшені позовні вимоги визнає та не заперечує щодо задоволення позову; судовий розгляд справи просить проводити без її участі, про що свідчить відмітка (підпис) у заяві про збільшення позовних вимог.

Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 N 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

У виданому 04 квітня 1990 року Виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів Івано-Франківської області Свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок, розташований в АДРЕСА_1 , зазначено, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3 ; свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 45 від 20 березня 1990 року. Даний жилий будинок (домоволодіння) в цілому зареєстрований в Коломийському бюро технічної інвентаризації на праві особистої власності за колгоспним двором, головою якого є ОСОБА_3 та записаний в реєстрову книгу за реєстровим № 99 від 04.04.1990.

Копією виписки із по господарської книги за 1980-1982 р.р., виданої Луківським старостинським округом Городенківської міської ради стверджується, що суспільна група господарства, головою якого була ОСОБА_3 колгоспника; до членів сім`ї входили: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_6 , син, ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_9 , син, ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_10 , син, ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Копією виписки із по господарської книги за 2001-2005 р.р., виданої Луківським старостинським округом Городенківської міської ради стверджується, що до списку членів домогосподарства (особовий рахунок № НОМЕР_3 ) входили: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 голова, ОСОБА_6 , син, ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , невістка, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , внука.

Копією виписки із по господарської книги за 2006-2010 р.р., виданої Луківським старостинським округом Городенківської міської ради стверджується, що до списку членів домогосподарства (особовий рахунок № НОМЕР_4 ) за адресою: АДРЕСА_1 входили: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 голова, ОСОБА_6 , син, ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , невістка, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , внука.

Із копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_5 , виданого 14.05.1964 вбачається, що ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 в с. Лука Городенківського району Івано-Франківської області; його батьками є ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , актовий запис за № 41 від 09.12.1956.

За заповітом, посвідченим 05 грудня 2000 року секретарем виконкому Луківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, зареєстрованим в реєстрі за №1, ОСОБА_3 , жителька с. Лука Городенківського району Івано-Франківської області, на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження, яким все належне їй майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що на час смерті буде їй належати і на що вона за законом матиме право, в т.ч. земельна ділянка, земельний пай, які розміщені в с. Лука записала своєму синові ОСОБА_6 за такою угодою, що він утримуватиме її до смерті. Заповіт чинний, зареєстрований у спадковому реєстрі за № 43757127, що доводиться копією Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 20926945, виданою 05.08.2009 Городенківською районною державною нотаріальною конторою, у зв`язку із відкриттям спадкової справи.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 74 років в с.Лука Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 13 від 03.08.2009, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 03 серпня 2009 року Луківською сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області.

Згідно довідки № 7/94 від 12.04.2021, виданої Луківським старостинським округом Городенківської міської ради, ОСОБА_3 , 1935 р.н., проживала і була зареєстрована на час смерті а/з № 13 від 03.08.2009 р. свідоцтво НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_1 ; разом з нею проживали і були зареєстровані такі особи: ОСОБА_1 , 1990 р. (проживала без реєстрації), ОСОБА_6 , 1956 р.н., ОСОБА_2 , 1965 р.н.

Зібрані по справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту належності спадкодавцю ОСОБА_3 свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 , виданого 04 квітня 1990 року Виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів Івано-Франківської області на підставі рішення цього ж виконкому № 45 від 20.03.1990.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Станом на 15.04.1991 у житловому будинку за адресою АДРЕСА_1 були зареєстровані: ОСОБА_1 , 1990 р.н., ОСОБА_2 , 1965 р.н., ОСОБА_6 , 1956 р.н., ОСОБА_3 , 1935 р.н., що доводиться довідкою № 7/96 від 12.04.2021, виданою Луківським старостинським округом Городенківської міської ради.

Внаслідок смерті ОСОБА_3 (голова колгоспного двору, член колгоспного двору) відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядуваннязаяви про прийняття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України.

Судом встановлено, що спадкоємцем за заповітом ОСОБА_3 є її син ОСОБА_6 , який прийняв спадщинупісля її смерті, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Із копії спадкової справи № 663/2009, наданої суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою вбачається, що спадкоємець за заповітом ОСОБА_6 прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , так як він проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та 05.08.2009 подав нотаріусу заяву про прийняття та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Копією Витягу № 20926959 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 05.08.2009 підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 47604563 (номер у нотаріуса 663), спадкодавець ОСОБА_3 .

До складу спадщини ОСОБА_3 входить частина (1/4 частка) житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору, та яку ОСОБА_6 успадкував, однак документи про спадкування не оформив.

Член колгоспного двору ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 58 років в с.Лука Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис за № 10 від 12.08.2015, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 12 серпня 2015 року Луківською сільською радою Городенківського району. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина.

На час смерті ОСОБА_6 (а/з № 10 від 12.08.2015, свідоцтво НОМЕР_2 ) проживав та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , разом із ОСОБА_1 , 1990 р. та ОСОБА_2 , 1965 р.н., що стверджується довідкою № 7/95 від 12.04.2021, виданою Луківським старостинським округом Городенківської міської ради.

Про те, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 є дочкою ОСОБА_6 та ОСОБА_2 доводиться копіями:

-свідоцтва про народження позивача серія НОМЕР_6 , виданого 01.09.1990, актовий запис за № 13 від 01.09.1990;

-свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_7 , виданого 12.10.2012, актовий запис за № 3 від 12.10.2012.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 були подружжям, 03.02.1990 уклали шлюб, запис за № 1 від 03.02.1990, що стверджено копією свідоцтва про укладення шлюбу серія НОМЕР_8 .

Судом встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом спадкодавця ОСОБА_6 є його дочка ОСОБА_1 (позивач) та дружина ОСОБА_2 (відповідач).

Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги (ч. 2 ст. 1274 ЦК України).

Якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоємців за законом з тієї черги, яка має право на спадкування, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за законом тієї ж черги і розподіляється між ними порівну (ч. 2 ст. 1275 ЦК України).

Спадкоємець першої черги за закономспадкодавця ОСОБА_6 його дружина ОСОБА_2 (відповідач) від видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_6 відмовилася в користь дочки спадкодавця ОСОБА_1 , що стверджено копією заяви ОСОБА_2 від 31.12.2015 в спадковій справі № 353/2015 та поданою до суду заявою про визнання позовних вимог.

Спадкоємець першої черги за законом спадкодавця ОСОБА_6 його дочка ОСОБА_1 (позивач) прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Із копії спадкової справи № 353/2015, наданої суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою вбачається, що спадкоємець першої черги за закономпозивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , так як вона проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та подала нотаріусу заяви про прийняття та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Копією Витягу № 62099600 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 17.10.2020 підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 58448576 (номер у нотаріуса № 353/2015), спадкодавець ОСОБА_6 , дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_4 .

ОСОБА_1 державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори Капріян С.В. 17.10.2020 видано 4 (чотири) свідоцтва про право на спадщину за законом на: земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 0,3865 гектара, 0,2428 гектара, 0,4648 гектара, 0,4599 гектара, що розташовані на території Луківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Дані свідоцтва про право на спадщину зареєстровані в Спадковому реєстрі за № 66592663, № 66592659, № 66592657, №66592656.

До складу спадщини ОСОБА_6 входить також частина (1/4 частка) житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору та частина (1/4 частка) даного житлового господарства, успадкована ним за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , однак не оформлено документи про спадкування.

Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 418/02-31 від 14 квітня 2021 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , на житловий будинок АДРЕСА_1 , що належав ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , спадкоємцем якої був її син ОСОБА_6 , який прийняв спадщину, однак не оформив своїх спадкових прав. Причиною відмови є те, що вищезгадане господарство відносилось до колгоспного двору, кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15 квітня 1991 року, належить відповідна частка житлового будинку, проте частки в спадковому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені.

З копії технічного паспорта на згаданий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами встановлено, що житловий будинок збудований в 1959 р., господарські будівлі та споруди в 1960, 1990 та 1991 роках. Копія висновку про вартість об`єкта оцінки, складеного ФОП ОСОБА_5 стверджує, що ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 станом на 01.03.2021 становить 93742 грн.За житловим будинком, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 рахується земельна ділянка площею 0,9800 га, з них: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд 0,1300 га, для ведення ОСГ -0,8500 га., що доводиться довідкою № 7/97 від 12.04.2021, виданою Луківським старостинським округом Городенківської міської ради.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 263961409 від 01.07.2021 - відомості про право власності, інші речові права, іпотеки, обтяження на житловий будинок АДРЕСА_1 , відсутні.

Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно п.2 ч.1 ст. 346 ЦК України однією з підстав припинення права власності є відмова власника від права власності. Згідно ст. 347 ЦК України особа може відмовитися від права власності на майно, заявивши про це або вчинивши інші дії, які свідчать про її відмову від права власності. У разі відмови від права власності на майно, права на яке не підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту вчинення дії, яка свідчить про таку відмову. У разі відмови від права власності на майно, права на яке підлягають державній реєстрації, право власності на нього припиняється з моменту внесення за заявою власника відповідного запису до державного реєстру.

З матеріалів справи вбачається, що спадковий житловий будинок по АДРЕСА_1 належав до колгоспного двору, головою якого була ОСОБА_3 , станом на 15.04.1991 були зареєстровані та проживали: ОСОБА_1 , 1990 р.н., ОСОБА_2 , 1965 р.н., ОСОБА_6 , 1956 р.н., ОСОБА_3 , 1935 р.н. Кожному із них належала частка в спадковому житловому будинку. Проте, частки в колгоспному дворі не виділялися. Копіями спадкових справ, наданих Городенківською районною державною нотаріальною конторою стверджується, що батько позивача, син голови двору ОСОБА_3 - ОСОБА_6 прийняв спадщину після смерті матері; після смерті батька ОСОБА_6 а позивач прийняла спадщину, а відповідач ОСОБА_2 , дружина померлого відмовилася від прийняття спадщини після його смерті на користь позивача.

Крім того, відповідач ОСОБА_2 , як колишній член колгоспного двору, в поданій до суду заяві вказала, що на частку у спадковому майні не претендує та подала до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини; на частку у колгоспному дворі не претендує та не зверталася за її виділом; збільшені позовні вимоги визнає та не заперечує щодо задоволення позову, про що свідчить відмітка (підпис) у заяві про збільшення позовних вимог.

Однак, як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті «г» пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила статті 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

З наведеного слідує, що даний позов підлягає до часткового задоволення, а саме за позивачем слід визнати право власності на 3/4 (1/4 належить позивачу як колишньому члену колгоспного двору, 2/4 - успадкована після смерті батька ОСОБА_6 ) частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

В іншій частині позову слід відмовити у зв`язку з тим, що відповідач, яка теж є членом колгоспного двору, на даний час може на власний розсуд розпоряджатися своїм майном і на даний час її право не порушується та ніким не оспорюється чи не визнається, тому у неї немає перешкод в оформленні права власності на належне їй майно. Крім того, подана відповідачем заява про те, що вона на частку у колгоспному дворі не претендує та не зверталася за її виділом суд не розцінює, як відмову від належної їй 1/4 частини житлового будинку у передбаченому Законом порядку.

При винесенні рішення судом враховується те, що відповідно до вимог Постанови Верховної Ради України «Про утворення та ліквідацію районів» № 807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області.

На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1261, 1268-1270, 1275, 1296-1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 206, 258, 259, 263-265, 268, 273,293-294, 315, 319, 352, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Встановити факт належності ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 , виданого 04 квітня 1990 року Виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів Івано-Франківської області на підставі рішення цього ж виконкому № 45 від 20.03.1990.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 право власності на 3/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .

В іншій частині позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_9 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 .

Судове рішення складене 03.08.2021.

Суддя: Федів Л. М.