КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МИКОЛАЄВА
Справа № 488/192/21
Провадження № 2/488/895/21 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

23.03.2021 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі - судді Селіщевої Л.І.,

при секретарі - Глубоченко О.О.,

за участю представника позивача - ОСОБА_1 ,

та відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у відкритому судовому засіданні, цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів на утримання дітей, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_3 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить змінити спосіб та розмір стягуємих аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на її користь на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі 1200,00 грн., щомісячно, на підставі рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 12.04.2011 року, та визначити аліменти у розмірі 1/2 частини дохожу (заробітку) відповідача, щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати набрання законної сили рішення суду.

В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 21.05.2004 року. Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 30.09.2010 року шлюб між ними розірвано. Від даного шлюбу вони мають дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 12.04.2011 року з відповідача на її користь на утримання дітей були стягнуті аліменти у твердій грошовій сумі 1200 грн., щомісячно, і до досягнення дітьми повноліття.

До грудня 2020 року відповідач сплачував аліменти добровільно навіть у більшому розмірі. Проте з грудня 2020 року припинив сплату аліментів повністю.

На теперішній час витрати на утримання дітей значно зросли. Діти навчаються в школі, на час дії карантину, дистанційно, що потягло за собою необхідність придбання дорогих комп`ютерів, телефонів, навушників, щоб не заважати один одному у навчанні. Додатково дочка займається вокалом, син футболом. Що також потребує додаткових витрат, як то на придбання спортивної форми, взуття, концертних костюмів, тощо. Діти часто хворіють, що тягне за собою придбання багато чисельних медичних препаратів. Крім того, майже за десять років значно виріс індекс інфляції, подорожчали ціни на продукти харчування, засоби гігієни, ліки, одяг та інші потреби дітей.

Таким чином, дітям повинно бути забезпечено належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку, проте її матеріальний стан не дозволяє повністю забезпечити та задовольнити потреби дітей, оскільки фактичний розмір аліментів не відповідає мінімальному розміру, передбаченому законом. Разом із цим відповідач має нормальний стан здоров`я, працездатний, тому має можливість надавати аліменти у вищевказаному розмірі.

26.01.2021 року ухвалою судді відкрите провадження по справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.

Одночасно, в ухвалі роз`яснено відповідачу, що він має право подати до суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а також має право подати до суду заперечення протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив.

Відповідачу була направлена ухвала про відкриття провадження, у встановлений в ухвалі строк, ОСОБА_2 надав відзив на позовну заяву, який долучений до матеріалів справи. В судовому засіданні відповідач пояснив, що на теперішній час його сімейне становище змінилось, він має нову сім`ю, яку також необхідно забезпечувати матеріально. Аліменти визначені рішенням суду він сплачував у добровільному порядку, у розмірі більшому ніж визначеному в рішенні суду. На сьогоднішній день він згоден сплачувати аліменти на дітей у твердій грошовій сумі 2395,00 грн., що відповідає мінімальному розміру для дітей віком від 6 до 18 років, встановленому Закону про державний бюджет України на 2021 рік.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті та ознайомившись із запереченнями відповідача, викладеними в відзиві на позовну заяву, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У відповідності до ч. 2 ст. 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Приписами ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей.

Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання.

Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Виходячи з вищенаведеного, сторони мають рівні права та обов`язки по утриманні та матеріальному забезпеченні дітей, а отже не тільки позивач, але й відповідач зобов`язані утримувати своїх малолітніх (неповнолітніх) дітей.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання та розвиток дитини, а отже і витрати на потреби дитини також мають бути однаковими.

Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналогічна вимога міститься і в п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» N 3 від 15.05.2006 року.

Тобто зазначена законодавча норма вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Аналізуючи вищевказані правові норми законодавства суд дійшов висновку, що стягувачу аліментів надано виняткове право вибору та ініціювання подальшої зміни в судовому порядку способу стягнення аліментів (в частці від доходу платника або в твердій грошовій сумі). Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю, а тому платник аліментів позбавлений можливості впливати на обрання способу стягнення аліментів, однак може звернутися до суду з позовом про зменшення їх розміру.

В зв`язку з наведеним позовна вимога про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку заробітку (доходу) батька, підлягає задоволенню.

Щодо визначення частки заробітку (доходу) платника аліментів, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, суд зазначає наступне

Визначаючи частку заробітку (доходу) відповідача яка буде стягуватися як аліменти на дітей суд враховує стан здоров`я дітей, які часто хворіють, відсутність даних про незадовільний стан здоров`я платника аліментів, його матеріальне становище (відповідач офіційно працює та отримує заробітну плату); відсутність даних про: наявність у платника аліментів інших (кровних) дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав.

Таким чином, розмір частки від заробітку (доходу), що приходиться на утримання дитини, законом не встановлюється, а визначається судом у кожному конкретному випадку стягнення аліментів з урахуванням обставин, які передбачені у ст. 182 СК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Враховуючи вищевказані обставини по справі, дохід відповідача, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, який встановлений на даний час Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», рівність прав як позивача так і відповідача щодо обов`язків по вихованню та утриманню дитини, можливість відповідача сплачувати аліменти, а також те, що відповідач погоджується на стягнення з нього аліментів на утримання дітей, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині визначення розміру частки заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дітей, та визначає 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду.

У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 280-283, 284-285, 288-289, 354 ЦПК України, ст.ст.180-183, п. 1 ст. 192 СК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно рішення Корабельного районного суду м. Миколаєва від 12.04.2011 року, та визначити аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, до досягнення кожною дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в прибуток держави 908,00 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо або через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня проголошення рішення. У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повна інформація про учасників справи:

Позивач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Суддя Л.І. Селіщева