Справа № 455/323/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Кравців В.І.
Провадження № 22-ц/811/1918/20 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Мікуш Ю.Р.

Суддів: Приколоти Т.І., Савуляка Р.В.

Секретар: Сеньків Х.І.

З участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 27 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача -Старосамбірська міська рада Львівської області до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів-Комунальне підприємство «Міське виробниче управління житлово-комунального господарства міста Старий Самбір» про усунення перешкод у користуванні садибою ,-

в с т а н о в и в :

16 березня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та КП «Міське виробниче управління житлово-комунального господарства міста Старий Самбір» про зобов`язання відповідачів не чинити перешкоди у користуванні садибою (житловим будинком, парканом, земельною ділянкою) по АДРЕСА_1 шляхом знесення на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 збудованих дерев`яних господарських будівель, які розміщені впритул до огорожі її земельної ділянки.

Дані споруди знаходяться на віддалі біля 4 метрів від її житлового будинку. Крім цього, вона, позивач, не може провести належний благоустрій своєї земельної ділянки і навколо неї, оскільки чиниться перешкоди у вільному доступі, а також проведення робіт щодо будівництва паркану.

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівсвької області від 27 грудня 2019 року позов задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкод у користуванні її садибою по АДРЕСА_1 , а саме знести тимчасову дерев`яну споруду (дровітню), навіси та очистити від відходів і сміття, які знаходяться на прибудинковій території будинку АДРЕСА_1 , вздовж металевої огорожі, яка розділяє межу земельної ділянки по АДРЕСА_1 та прибудинкову територію будинку АДРЕСА_1 .

Стягнуто із ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у рівних частках судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору: по 275,60 грн. з кожного.

Рішення суду оскаржили відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі зазначають, що не погоджуються з рішенням, вважають його таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначають, що судом невірно враховано той факт, що позивач є власником земельної ділянки, оскільки 10 серпня 2016 року Старосамбірським ВП ГУ НП у Львівській області внесені відомості до ЄРДР про вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.366 КК України щодо видачі рішення, яке було підставою для видачі державного акту про право приватної власності на землю і розпочато досудове розслідування. В даний час справа розглядається судом, у зв`язку з чим було заявлено клопотання про зупинення провадження, однак суд безпідставно таке відхилив. Звертають увагу суду, що в будинку АДРЕСА_2 знаходиться 4 квартири, власниками яких є ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , однак позов поданий лише до подружжя Поручників, не враховуючи інтересів інших власників. Просять скасувати рішення суду і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до ст.360 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) від Старосамбірської міської ради Самбірського району та КП «МВУ ЖКГ м.Старий Самбір» надійшов Відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_7 та ОСОБА_3 . У Відзиві міський голова І.Трухим та директор КП «МВУ ЖКГ м.Старий Самбір» В.Дубей просять відмовити у задоволенні апеляційної скарги, вважають рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області законним та обґрунтованим.

Відповідачі по справі в судове засідання не з`явилися, хоч належним чином повідомлені про день і час слухання справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 05.03.2021 року. Від відповідача ОСОБА_3 , яке підписане невідомою особою ОСОБА_8 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з поганим самопочуттям. Колегія суддів відхилила зазначене клопотання, зважаючи на те, що у відповідача ОСОБА_3 був укладений договір із адвокатом Туз Б.М., який знайомився з матеріалами справи 02.03.2021 року, однак в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно частини першої ст.367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч.2 ст.367 ЦПК).

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 на підтримання доводів позовної заяви та оскаржуваного рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 27 грудня 2019 року, заперечення на апеляційну скаргу ОСОБА_3 , вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки розміром 0,0934 га, яка призначена для обслуговування житлового будинку відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11 жовтня 2012 року, Витягу про державну реєстрацію прав, Свідоцтва про право на спадщину за законом та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. (а.с.5-8).

Із викопіювання із Генерального плану забудови, з даних інвентаризаційної справи та листів виконавчого комітету Старосамбірської міської ради та КП «МВУ ЖКГ м.Старий Самбір» вбачається, що земельна ділянка позивача ОСОБА_1 межує із земельною ділянкою, яка є у комунальній власності та на якій розміщений чотирьохквартирний житловий будинок у якому в квартирі АДРЕСА_3 проживають відповідачі по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..

Згідно Акта обстеження земельної ділянки від 20 серпня 2015 року встановлено, що ОСОБА_3 на прибудинковій території житлового будинку АДРЕСА_2 самовільно впритул до огорожі, яка проходить по межі земельної ділянки ОСОБА_1 облаштував господарські сарайчики, де зберігає вугілля, дрова та побутові господарські речі, інвентар, чим порушив Правила благоустрою у м.Старий Самбір та Правила утримання прибудинкових територій і земельних ділянок . На такі порушення відповідачам неодноразово вказувала Старосамбірська міська рада. Повідомленням КП «МВУ ЖКГ м.Старий Самбір від 01 серпня 2014 року № 02-98 ОСОБА_3 надавався десятиденний термін для виконання вимог, надісланих відповідно до Акта від 10 липня 2014 року щодо знесення із прибудинкової території комунального будинку по АДРЕСА_2 самовільно збудованих дерев`яних споруд, які облаштовані з порушенням чинного законодавства та встановлених норм щодо утримання прибудинкової території (а.с.13, 15-16).

Аналогічне підтверджено Актом обстеження прибудинкової території житлового багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 від 14 серпня 2019 року (а.с.207).

Внаслідок неправомірних дій відповідачів по справі ОСОБА_9 та ОСОБА_3 створені перешкоди позивачу ОСОБА_1 для обслуговування власної огорожі та земельної ділянки на яку стікають різні бруди , запах вугілля несприятливо впливає на стан її здоров`я, створені перешкоди для провітрювання кімнат у житловому будинку, куди заходить запах вугілля, руйнується фундамент на якому облаштована огорожа. Дозволу на облаштування сарайчиків, під навісу для складування дошок висотою 1,7м , довжиною 11 метрів та шириною 1,9 м вона не надавала.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 про усунення відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_9 перешкод шляхом знесення тимчасових дерев`яних споруд (дровітні) , навісу та приведення прибудинкової території по АДРЕСА_2 до належного стану відповідно до Правил благоустрою, суд першої інстанції відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК) правильно прописав, що одним із способів захисту порушеного права є припинення дій, що порушують це право.

Позивач ОСОБА_1 як власник будинковолодіння по АДРЕСА_2 відповідно до ч.ч.1,3 ст.319 ЦК вправі володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд . Однак, із матеріалів справи встановлено, що внаслідок неправомірних дій відповідачів, ОСОБА_1 не може повноцінно використовувати свою земельну ділянку, їй створені перешкоди у користуванні тими благами, на які вона розраховує для створення у будинковолодінні умов для повноцінного використання та підтримання життєдіяльності згідно встановлених норм та вимог часу.

За приписами ст.ст. 103, 104 Земельного кодексу України власники або землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення інше).

Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням ( неприпустимий вплив).

За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, що позивач ОСОБА_1 не є власником земельної ділянки по АДРЕСА_2 , оскільки зазначене суперечить правовстановлюючим документам, які спростовують доводи апеляційної скарги в цій частині.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, такі не спростовують висновків суду, які ґрунтуються на зібраних по справі належних доказах та чинному законодавстві.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (п.6 ст.81 ЦПК).

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1, 375, 383, 384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 27 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст.ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 29 березня 2021 року.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк