Справа № 357/6784/13-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" січня 2021 р. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого Шовкопляс О. П.

при секретарі Бойко І. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт», заінтересовані особи: Акціонерне товариство «Імексбанк», ОСОБА_1 , про заміну сторони виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт» звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду з вищевказаною заявою, мотивуючи її тим, що рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.08.2013 року по цивільній справі № 357/6784/13-ц позовні вимоги ПАТ «Імексбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 999-00023081/1 від 21.08.2012 року у сумі 24897,94 грн. та судових витрат по сплаті судового збору у розмірі 248,98 грн. сплачених позивачем при подачі позову до суду було задоволено.

31.03.2020 року між Публічним акціонерним товариством «Імексбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» було укладено договір про відступлення прав вимоги №126, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 999-00023081/1 від 21.08.2012 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт».

Сторонами у повному обсязі виконані зобов`язання зо договором про відступлення прав вимоги №126 від 31.03.2020 року, таким чином ПАТ «Імексбанк» відступило права вимоги за кредитним договором № 999-00023081/1 від 21.08.2012 року, а отже вибуло із правовідносин за вказаними договорами.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, в поданій заяві просили розгляд справи проводити за відсутності представника заявника.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.08.2013 року по справі № 357/6784/13-ц позов ПАТ «Імексбанк» до ОСОБА_1 було задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» заборгованість за договором про надання кредиту від 21.08.2012 року №999-00023081/1, складає 24897,78 грн., в тому числі заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 19829, 78 грн.; заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 1618, 16 грн.; комісія за розрахункове обслуговування поточного рахунку у сумі 1750,00 грн., штраф за прострочення термінів сплати кредиту та процентів за користування ним у сумі 1700,00 грн. та стягнуто судовий збір з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Імексбанк» у сумі 248,98 грн.

В апеляційному порядку вказане рішення не оскаржувалось.

Встановлено, що 31.03.2020 року між Публічним акціонерним товариством «Імексбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» було укладено договір про відступлення прав вимоги №126 , відповідно до якого Банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до позичальників фізичних осіб, зазначених у додатку №1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту (овердрафту)), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у додатку №1 до цього договору.

Відповідно до витягу з реєстру договорів та боржників додатку №1 до договору №126 від 31.03.2020 р. про відступлення прав вимоги, право грошової вимоги за кредитним договором № 999-00023081/1 від 21.08.2012 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Фінрайт».

Задовольняючи заяву, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього ж кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Виходячи із змісту цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Як визначено у ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

На підставі ч. 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

Ст. 446 ЦПК України передбачено, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу і, навіть, при відсутності виконавчого провадження.

Таких висновків при застосуванні наведених норм права дійшов Верховний Суд України у постанові від 20 листопада 2013 року, прийнятій у справі № 6-122цс13, та Верховний Суд у постанові від 25 квітня 2018 року, прийнятій у справі № 2-н-148/09.

А також, суд звертає увагу, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Згідно ч.5 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У п.9 ч.3 ст.129 Конституції України, до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду. Зазначене конституційне положення відображено і у ст.18 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Згідно ч. 1ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

За змістомст.55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

З приведених норм слідує, що дані особи сторони (позивач і відповідач) є учасниками судового процесу. Судовий процес відбувається з метою вирішення спору, яке закінчується винесенням рішення. За етапом винесення рішення слідує наступна стадія його виконання, з метою чого відкривається виконавче провадження і здійснюються всі необхідні дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження». У разі коли судове рішення винесено, наступним кроком повинне бути звернення судового рішення до виконання, а виконання відбувається в рамках виконавчого провадження, яке передбачає відповідну процедуру, а тому замінювати сторону позивача після винесення рішення, про що заявник просить у своїй заяві не має підстав, оскільки такі питання слід вирішувати в порядку, що регулюється Розділом VI ЦПК України (процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)).

Таким чином, судовий розгляд по даній справі завершено та наразі не здійснюється, а тому неможливо замінити сторону позивача, за умови закінчення розгляду справи.

З огляду наведеного вище, суд приходить до висновку, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» підлягає до часткового задоволення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 11, 512, 514, 515, 516 ЦК України, Законом України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити частково.

Замінити сторону (стягувача) Публічне акціонерне товариство «Імексбанк» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрайт» (, місцезнаходження: 61183, м. Харків, вул. Дружби Народів, буд 228 Б) у виконавчому листі (провадженні) щодо виконання рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13.08.2013 року у цивільній справі №357/6784/13-ц, 2/357/2448/13 про стягнення з ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» заборгованість за договором про надання кредиту від 21.08.2012 року №999-00023081/1, складає 24897,78 грн., в тому числі заборгованість зі сплати кредиту (основного боргу) у сумі 19829, 78 грн.; заборгованість зі сплати процентів за користування кредитом у сумі 1618, 16 грн.; комісія за розрахункове обслуговування поточного рахунку у сумі 1750,00 грн., штраф за прострочення термінів сплати кредиту та процентів за користування ним у сумі 1700,00 грн. та судовий збір у сумі 248,98 грн.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її постановлення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду протягом 15 днів з дня вручення даної ухвали суду.

СуддяО. П. Шовкопляс