ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

04 серпня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/1890/13-ц

Головуючий у першій інстанції - Деркач О. Г.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/966/21

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді Бобрової І.О.,

суддів - Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,

за участю секретаря - Зіньковець О.О.,

учасники справи:

заявник (боржник) - ОСОБА_1 ,

стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Новозаводського районного суду м.Чернігова від 23 березня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа № 751/1890/13-ц таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

дата складання повного тексту ухвали - 19.04.2021,

у с т а н о в и в :

15.03.2021 (згідно із поштовим штемпелем на конверті) ОСОБА_1 в особі свого представника - адвоката Мотрича Є.Р. звернувся із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Заява мотивована тим, що 29.03.2013 Новозаводським районним судом м.Чернігова задоволено заяву ПАТ «Альфа-Банк» про видачу виконавчого листа про примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 18.10.2011 у справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 207039 грн 03 коп. та витрат по сплаті третейського збору в сумі 100 грн.

ОСОБА_1 вважав, що виконавчий лист є таким, що не підлягає виконанню, оскільки суд видав його на виконання рішення третейського суду, яке ухвалене у справі, яка в силу Закону України «Про захист прав споживачів» не підвідомча третейському суду. Таким чином, виконавчий лист було видано помилково, всупереч положенням п.2 ч.1 ст.389-10 ЦПК України (в редакції з 18.03.2004 по 15.12.2017), що в силу положень ч.2 ст.432 ЦПК України (в чинній редакції) є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 23 березня 2021 року в задоволенні заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду від 23.03.2021 скасувати та визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №751/1890/13, виданий Новозаводським районним судом м.Чернігова на підставі рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 18.10.2011 у справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк»» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 207039 грн 03 коп. та витрат по сплаті третейського збору в сумі 100 грн. Доводи апеляційної скарги ідентичні доводам заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Крім того, скаржник звертає увагу на правові позиції щодо даного питання, викладені в постановах Верховного Суду від 01 серпня 2019 року провадження № 61-37869ав18, від 25 липня 2019 року у справі № 774/30/18, від 03 квітня 2019 року у справі № 755/2795/16.

ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» у своєму відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить в її задоволенні відмовити, ухвалу Новозаводського районного суду м.Чернігова від 23.03.2021 залишити без змін. Зазначає, що рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 18.10.2011 по даній справі набрало законної сили, воно є обов`язковим до виконання по всій території України, а уповноважені посадові особи державної виконавчої служби як органу примусового виконання рішень судів зобов`язані вжити всіх необхідних заходів задля його належного та своєчасного виконання, крім того рішення не скасоване в порядку, передбаченому ЦПК України, обставини для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відсутні. Борг ОСОБА_1 перед ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» за кредитним договором 700006609 від 10.06.2008 і по сьогоднішній день є не погашеним. У виконавчому листі, виданому щодо стягнення боргу з ОСОБА_1 , відсутні помилки і його не було видано помилково. Звертає увагу і на висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 19.09.2018 у справі № 755/7805/13, від 13.03.2019 у справі № 755/388/15, від 05.09.2018 у справі № 2604/6122/12.

Сторони в судове засідання не з`явилися. Про час розгляду справи були повідомлені належним чином (а.с. 150,155,156). Від стягувача 29.06.2021 надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника (а.с.151). Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2,5 ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення суду відповідає.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відсутні, оскільки рішення третейського суду на час розгляду справи не скасоване. Суд також зазначив, що при розгляді заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд не наділений правом перевірки законності або обґрунтованості рішення третейського суду.

Колегія суддів повністю погоджується із зазначеними висновками, оскільки судом першої інстанції обставини справи з`ясовані в обсягу, необхідному для правильного вирішення спору, відповідно до встановлених обставин, правильно визначено суть і характер правовідносин сторін та норми матеріального права, що їх регулюють.

Судом встановлено, що 10.06.2008 між ЗАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №700006609, згідно з яким останній отримав кредит в сумі 22510,36 доларів США.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 18.10.2011 в рамках розгляду справи за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 207039,03 грн та третейський збір в сумі 100 грн.

Ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 29 березня 2013 року ПАТ «Альфа-Банк» виданий виконавчий лист на виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 18.10.2011 (а.с.1-2).

29.12.2020 ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» звернулось до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвалою Новозаводського районного суду м.Чернігова від 23 березня 2021 року заяву ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» задоволено. Замінено стягувача ПАТ «Альфа Банк» правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у виконавчому листі № 751/1890/13-ц, виданого за ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 29.03.2013, на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 18.10.2011 по цивільній справі №3319-6/522/11 Третейського суду про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 700006609 у сумі: 207039 грн 03 коп. та судових витрат, а саме: витрат по сплаті третейського збору в сумі - 100 грн 00 коп.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України, статті 14 ЦПК України 2004 року однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Таким чином, після набрання рішенням законної сили воно є обов`язковим до виконання на всій території України, а уповноважені посадові особи державної виконавчої служби як органу примусового виконання рішень судів, зобов`язані вжити усіх необхідних заходів задля його належного та своєчасного виконання.

У прецедентній практиці Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував на значенні своєчасного виконання рішень суду для захисту прав та свобод людини і громадянина, зауважуючи, що виконання судових рішень є невід`ємною частиною цивільного процесу, a несвоєчасне виконання судових рішень є таким, що суперечить пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, і є порушенням права на суд. Так, у справі Хорнсбі проти Греції ЄСПЛ зауважив, що право на суд стало б ілюзорним, якщо б правова система держави дозволяла, щоб кінцеве та обов`язкове рішення суду залишалося невиконаним, що завдавало б шкоду одній зі сторін. Виконання рішень, ухвалених будь-яким судом, необхідно розглядати як невід`ємну частину «судового розгляду» для цілей статті 6 Конвенції. Така ж позиція ЄСПЛ підтримувалася судом також і у рішеннях в інших справах, наприклад: ««Immobiliare Saffi» проти Італії» (Immobiliare Saffi v. Italy) [ВП], заява № 22774/93, п. 66, ECHR 1999-V, Савіцький проти України (заява № 38773/05), Дубенко проти України (заява N 74221/01).

За змістом частин 1 та 2 ст.432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково визначено наступне: а) його було видано помилково; б) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою; в) з інших причин.

Аналізуючи вказане вище, слід зазначити, що наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після його видачі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на таке пред`явлення.

Визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до пункту 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» є самостійною підставою для закінчення виконавчого провадження. У зв`язку з цим у разі, якщо виконавчий лист вже пред`явлено до виконання, необхідності звертатися до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, немає. Виконавче провадження в цьому випадку буде закінчене на зазначеній підставі.

Оскільки рішення Постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 18.10.2011 про стягнення заборгованості на даний час не скасоване в порядку, передбаченому розділом VІІІ ЦПК України, обставини для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відсутні.

Аналогічних висновків про застосування норм, що регулюють спірні правовідносини, дійшов Верховний Суд, зазначивши про це в постановах від 19.09.2018 у справі №755/7805/13ц, від 13.03.2019 у справі №755/388/15-ц, від 02.09.2020 у справі № 195/465/15-ц.

Також колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, зазначені у ч. 2 ст. 432 ЦПК України. До переліку цих обставин не віднесено перевірку рішення третейського суду на відповідність нормам матеріального або процесуального права, законності та обґрунтованості рішення третейського суду, на підставі якого був виданий виконавчий лист.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 05 вересня 2018 року у справі № 2604/6122/12, від 16 червня 2020 року у справі № 640/15207/17 (провадження № 61-36211св18). Підстав відступити від цього правового висновку під час розгляду справи, що переглядається, колегія суддів не встановила.

Розглядаючи справу відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, тобто в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що доводи викладені в апеляційній скарзі обґрунтованості судових висновків не спростовують, тому підстави для її задоволення відсутні.

Судове рішення постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 23 березня 2021 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає

Судді Чернігівського апеляційного суду

І.О.Боброва

Н.В.Висоцька

Н.В.Шитченко

Повний текст постанови складений 05.08.2021.