Справа № 288/738/20
Провадження № 2/288/27/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2021 року смт Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Зайченко Є. О.,

за участю секретарів судових засідань Костюк О.В., Стадника О.П.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Попільня Житомирської області в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 (далі позивач) звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій вказує, що 21 грудня 2018 року вона зареєструвала шлюб з громадянином Республіки Ірак ОСОБА_4 (далі- відповідач) про що Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) 21 грудня 2018 року було зроблено відповідний актовий запис № 3343.

Позивач зазначає, що з відповідачем вони проживали близько двох місяців за адресою: АДРЕСА_1 потім відповідач поїхав до друзів і з того часу їй не відомо його місце перебування, на телефонні дзвінки він не відповідає та не з`являється в місці проживання.

Влітку 2019 року позивач познайомилась з ОСОБА_5 , з яким в неї склалися фактичні шлюбні відносини, тобто вони проживають як подружжя, ведуть спільне господарство. На даний час, позивач вагітна, батько її майбутньої дитини - ОСОБА_5 , укласти шлюб з батьком дитини вона не має можливості, оскільки перебуває в нерозірваному шлюбі з ОСОБА_4 .

Розірвати шлюб через органи РАЦС не має змоги, оскільки їй не відомо місце перебування ОСОБА_4 .

Позивач вважає що їх з відповідачем шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам її дитини, у зв`язку з чим наполягає на його розірванні.

На примирення не згодна.

Позивач просить, шлюб зареєстрований 21 грудня 2018 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 3343, між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 - розірвати.

Представник позивача в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Також від заявлених клопотань про зміну підсудності та допиту свідка відмовився, зазначив, що надав до суду докази, в яких наявні обставини (факти), що обгрунтовують вимоги позову та обставини, які мають значення для вирішення справи по суті.

Представник відповідача в підготовчому судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу. Від клопотання про залучення до участі у справі третьої особи заявленого 31 серпня 2020 року відмовився.

Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та враховуючи, що сторони не підтримують подружні стосунки і не бажають миритися, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 21 грудня 2018 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 3343, зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після реєстрації шлюбу прізвище дружини не змінилось, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 .

Як вбачається з довідки КНП «Попільнянська лікарня» Попільнянської районної ради від 29 травня 2020 року № 66, ОСОБА_3 , 1992 року народження, знаходилась на обліку в жіночій консультації з приводу вагітності. Термін вагітності 15-16 тижнів.

Згідно виписки з протоколу № 106 засідання ЛКК КНП Попільнянська лікарня від 28 серпня 2020 року, ОСОБА_3 ,1992 року народження, термін вагітності 29-30 тижнів.

Згідно п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя», позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлено протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнано іншою особою, а також до досягнення дитиною одного року за умови, якщо батьківство щодо неї визнано іншою особою або за рішенням суду відомості про чоловіка як батька дитини виключено із актового запису про народження дитини (частини 3, 4 ст. 110 СК).

Як вбачається із заяви ОСОБА_5 посвідченої приватним нотаріусом Попільнянського районного нотаріального округу Житомирської області 30 вересня 2020 року, зареєстрованої в реєстрі № 258, він визнав себе батьком ще ненародженої дитини, ОСОБА_3 , просить внести відомості про батька до актового запису про народження дитини та по батькові дитину вказати за власним іменем батька ОСОБА_6 «Редакція газети «Перемога`Сергіївна.

Згідно довідки виконавчого комітету Попільнянської селищної ради Попільнянського району Житомирської області від 28 травня 2020 року № 300, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , згідно акта обстеження депутата селищної ради.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , її батьками вказані ОСОБА_5 та ОСОБА_3 .

Своєю спільною заявою чоловіка та дружини (колишнього подружжя) про не визначення чоловіка (колишнього чоловіка) батьком дитини поданою Попільнянському районному відділенню державної реєстрації актів цивільного стану Центрально західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), ОСОБА_4 не визнав себе батьком дитини народженої ІНФОРМАЦІЯ_5 його дружиною (колишньою дружиною) ОСОБА_3 та відповідно ОСОБА_3 підтвердила, що її чоловік (колишній чоловік) ОСОБА_4 не є батьком народженої ІНФОРМАЦІЯ_5 нею дитини.

Як вбачається із п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У ст. 17 Закону України № 3477-IV від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Частина перша ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод передбачає право особи на повагу до свого приватного та сімейного життя.

Поняття «приватного та сімейного життя» ЄСПЛ не є чітко визначеним, і охоплює широкий спектр питань, серед яких, зокрема, є права особи на приватний простір, право визначати своє приватне життя (справа «Пек проти Сполученого Королівства» від 28 січня 2003 року, заява №44647/98).

Згідно зі статтею 24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя /стаття 110 СК України/. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

При вирішенні спору про розірвання шлюбу суд враховує, що позивач та відповідач уже тривалий час не проживають сім`єю, мають різні погляди на життя на сімейні цінності, між сторонами припинилися шлюбні стосунки, вони перестали вести спільне господарство й проживають окремо.

За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які викликали у позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше сумісне проживання подружжя і збереження сім`ї стали неможливими, їх сім`я існує формально.

Зазначені обставини у їх системному зв`язку свідчать, що є всі підстави для розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Частиною другою статті 114 Сімейного Кодексу України встановлено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Згідно з частиною третьою статті 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Вимогу про стягнення з відповідача понесених судових витрат позивач не заявляв, тому керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у статті 13 ЦПК України, суд не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно статті 141 ЦПК України.

Керуючись статтями 24, 104, 105, 110, 112 - 115 СК України; статтями 4, 12, 13, 19, 23, 28, 48, 76, 78, 81, 128, 141, 128, 211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб зареєстрований 21 грудня 2018 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис № 3343, між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 розірвати.

Після реєстрації розірвання шлюбу прізвище дружини залишити « ОСОБА_8 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя Попільнянського

районного суду Є. О. Зайченко