Провадження №2/760/3185/21
Справа №760/651/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2021 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Усатової І.А.,

при секретарі Омелько Г.Т., Мелешко О.С., Ковальській К.О.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Голови ліквідаційної комісії Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України Шелемби Віталія Михайловича, Відділу Державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_3 , треті особи: Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України», ОСОБА_5 про визнання електронних торгів такими, що не відбулися, визнання недійсними акта про проведення електронних торгів та свідоцтва про право власності на частку квартири,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати:

- електронні торги від 10.12.2014, проведені Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України - такими, що не відбулися;

- акт державного виконавця про проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого відділом державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві від 24.12.2014 - недійсним;

- свідоцтво про право власності, видане приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А. від 26.12.2014 (зареєстровано за № 2001) на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 - недійсним.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 вказав наступне.

Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 28.11.2014 звернено стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в рахунок погашення заборгованості у розмірі 271 831,48 грн.

08.02.2014 державним виконавцем відділу ДВС Солом`янського РУ юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження № 41917932 по стягненню з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 (власників квартири у частках по 1/2) на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості у розмірі 271 831,48 грн.

Належну позивачу 1/2 частку права власності на вказану квартиру було реалізовано через процедуру проведення електронних торгів, які було проведено 10.12.2014 Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

Позивач стверджує, що про проведені торги він дізнався після їх проведення. Також він дізнався що власником 1/2 частки права власності на квартиру АДРЕСА_1 став ОСОБА_3 , який придбав її на згаданих електронних торгах та отримав свідоцтво про право власності від 26.12.2014 (зареєстровано в реєстрі за № 2001).

Вказане свідоцтво видано на підставі акта державного виконавця про проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна (предмета Іпотеки), затвердженого начальником відділу ДВС Солом`янського РУ юстиції у м. Києві.

Позивач наполягає, що п. 3.11 Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів (затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 16.04.2014 № 656/5) встановлено, що спеціалізована організація письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна, чого зроблено не було.

24.06.2014 ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва зі скаргою на дії відділу ДВС Солом`янського РУ юстиції у м. Києві щодо невнесення відомостей про Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень щодо проведення виконавчих дій, неповідомлення боржника про результати проведеної оцінки, невиділення частки боржника у спільному майні, відмові у розгляді заяви боржника про проведення рецензування звіту про оцінку майна.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 10.10.2014 у задоволенні вказаної скарги було відмовлено. Ухвалою Апеляційного суду міста Києві від 17.12.2014 апеляційну скаргу ОСОБА_1 було відхилено.

Позивач вказує, що на дату проведення електронних торгів 10.12.2014 рішення суду першої інстанції ще не набуло законної сили, тому електронні торги з реалізації майна були незаконними. Також не було дотримано процедуру відновлення виконавчого провадження, оскільки торги відбулися через два дні після рішення суду, а можуть проводитися не раніше 10 днів відповідно до ст. 45 Закону України «Про іпотеку».

Також позивач вважає, що при проведенні торгів порушено положення ч. 5 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки вони проводилися на підставі звіту про оцінку майна, який утратив свою чинність, оскільки від моменту підписання звіту про оцінку майна суб`єктом оціночної діяльності до дня проведення прилюдних торгів минуло понад шість місяців.

Ухвалою судді Шереметьєвої Л.А. від 29.01.2015 відкрито провадження у справі.

23 лютого 2015 року до суду надійшли заперечення на позов від відповідача Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.

Відповідач вказав, що відповідно до п. 2 Розділу ІІ Тимчасового порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів державний виконавець у строк не більше п`яти робочих днів після закінчення 10-денного строку подачі заперечень сторін виконавчого провадження проти визначення вартості (оцінки) майна або у разі відсутності таких заперечень готує для проведення реалізації майна документи, передбачені Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2102 № 512/5, і направляє їх до відповідного структурного підрозділу Головного управління юстиції у місті Києві та областях.

Таким чином, Державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України як організатор електронних торгів не уповноважений на: прийняття рішення про арешт майна; прийняття рішення про реалізацію майна шляхом проведення електронних торгів; внесення інформації до Системи - інформаційної системи, що забезпечує здійснення в електронній формі процесів подання й обробки заявок на участь в електронних торгах,ю проведення електронних торгів з реалізації арештованого державними виконавцями майна, обробку інформації про електронні торги; перевірку відомостей, що вносяться до Системи електронних торгів; прийняття рішення щодо оцінки майна (рецензування звіту оцінки), що реалізується на електронних торгах. Зазначені повноваження належать до компетенції органів ДВС.

Відповідач наголосив, що відповідно до п. 4 Розділу ІІІ Тимчасового порядку інформаційне повідомлення про електронні торги було розміщено 10.11.2014, тобто за місяць до дати торгів 10.12.2014.

Відповідач згідно з Тимчасовим порядком не пізніше ніж за 15 днів до початку проведення електронних торгів з реалізації предмета іпотеки (10.12.2014) опублікував в двох місцевих (за місцем розташування предмета іпотеки) друкованих засобах масової інформації повідомлення про проведення електронних торгів, а саме 15.11.2014 в газеті «Комсомольська правда» на сторінці 8, а також 20.11.2014 в газеті «Aviso» № 89 на сторінці 81.

Також відповідач вказує, що листом від 18.11.2014 за вих. № 01-03/8778 повідомив позивача, відповідача-2 та третю особу-2 про реалізацію предмета іпотеки шляхом проведення електронних торгів по лоту № 17300.

Що стосується оцінки арештованого майна, відповідач зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого та іншого майна державний виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав, та професійну оціночну діяльність в Україні».

Відповідно до ч. 4 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження» у разі заперечення однією з сторін проти результатів оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна.

У разі, коли сторона виконавчого провадження не реалізувала своє право оскарження звіту суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання в передбачений законом строк, такий звіт про оцінку майна набуває чинності і є підставою для реалізації майна з прилюдних торгів за початковою ціною вказаною у звіті (ч. 5 ст. 58, ч. 3 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідач наголосив, що він як організатор електронних торгів належним чином виконав свої обов`язки щодо: належного розміщення інформаційного повідомлення на офіційному веб-сайті організатора про електронні торги; публікації повідомлень в місцевих друкованих засобах масової інформації; належного письмового повідомлення державного виконавця, іпотекодавця, іпотекодержателя та всіх осіб, що мають зареєстровані у встановленому законом порядку права та вимоги на предмет іпотеки, про день та час проведення електронних торгів та про початкову ціну продажу майна. Позивач не довів, у чому саме полягає незаконність дій відповідача, а також у чому саме полягає невідповідність дій відповідача чинному законодавству.

14 квітня 2015 року до суду надійшли заперечення ОСОБА_3 проти позовної заяви. Останній вказав, що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції про проведення виконавчих дій державний виконавець здійснює ведення прилюдних торгів, а самі прилюдні торги з реалізації рухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими ДВС укладається відповідний договір (п. 5.11. Інструкції).

Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна визначено, що прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (п. 2.2 Тимчасового положення). Таким чином, складання акут за результатами проведення торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак є правочином.

ОСОБА_3 наголошує, що така угода може визнаватися недійсною лише в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч.ч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 ЦК України). Таким чином, можливі порушення державним виконавцем, вчинені до призначення прилюдних торгів, зокрема й щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна, підлягають оскарженню в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження».

ОСОБА_3 резюмує, що дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження та не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Всі посилання позивача щодо того, що державним виконавцем та ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було допущено грубі порушення норм чинного законодавства, пов`язані з реалізацією нерухомості на прилюдних торгах, є необґрунтованими та надуманими.

ОСОБА_3 наголошує, що хоча позивач і стверджує про те, що оцінка майна на момент реалізації квартири на прилюдних торгах втратила чинність і не була дійсною, але він так і не скористався правом звернення до суду з позовом про визнання оцінки недійсною.

21 травня 2015 року ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України подало до суду додаткові письмові заперечення, що стосуються звіту про оцінку майна в процесі примусової реалізації арештованого майна при проведенні прилюдних торгів.

Відповідач вказав, що відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» з метою оцінки нерухомого майна державний виконавець залучив суб`єкт оціночної дільності-суб`єкта господарювання. Відповідний висновок з незалежної оцінки майна був складений експертом 07.05.2014.

За заявою позивача про проведення рецензування постановою державного виконавця від 26.06.2014 було призначено експерта для проведення рецензування висновку з незалежної оцінки майна від 07.05.2014. 22 липня 2014 року було складено рецензію на звіт з матеріалів з незалежної оцінки, повідомлення про що 24 липня 2014 року було направлено позивачу. Вищевказані обставини є такими, що не підлягають доказуванню з огляду на ч. 3 ст. 61 ЦПК України, оскільки встановлені Солом`янським районним судом міста Києва (ухвала від 10.10.2014 у справі № 760/13455/14-ц).

Ухвалою суду від 28 травня 2015 року витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Апатенко М.А. копію свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 15 червня 2015 року позов задоволено.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 08 грудня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено, рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 15 червня 2015 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21 червня 2017 року рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної станції скасовано, справу направлено на новий судовий розгляд

Протоколом автоматичного розподілу справ від 31 січня 2018 року справу розподілено на суддю Усатову І.А.

Протокольною ухвалою суду від 05 липня 2018 року ОСОБА_3 притягнуто в якості співвідповідача.

У судовому засіданні 18 лютого 2021року позивач позов підтримав, представник відповідача ОСОБА_4 та представник третьої особи Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - Щербак Н.В. заперечували проти задоволення позову.

11 березня 2021 року у судовому засіданні позивач та його представник просили позов задовольнити, представник відповідача - адвокат Марченко Т.В. просив у задоволенні позову відмовити. Інші відповідачі у судові засідання не з`явились, повідомлялись судом належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України. Про причину неявки суд до відома не поставили.

Відповідно до ч. 3, 5, 8 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання

У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідачів про час розгляду справи належним.

Третя особа ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином.

Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи приходить до висновку про відмову в позові , виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Порядок реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів регулюється Тимчасовим порядком реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 16 квітня 2014 року № 656/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16 квітня 2014 року за № 427/25204.

Судом встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 28 листопада 2013 року в рахунок погашення заборгованості позивача перед ПАТ`Ощадний банк України» в сумі 271 831, 48 гр. звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , яка належала позивачу та 3-й особі в справі ОСОБА_5 .

Встановлено, що 8 лютого 2014 року державним виконавцем ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа, виданого 24 січня 2014 року Солом`янським районним судом м. Києва, про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 , що в рівних частка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_5

18 березня 2014 року в межах виконавчого провадження державним виконавцем з залученням стягувача, боржника та понятих складено Акт опису й арешту майна.

Постановою державного виконавця ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві від 29 квітня 2014 року призначено товариство з обмеженою відповідальністю «Українська експертна група» (далі - ТОВ «Українська експертна група») в особі Антонова В.О. експертом, суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання у виконавчому провадженні.Згідно з Висновком з незалежної оцінки майна від 07 травня 2014 року вартість 1/2 частини 3-х кімнатної квартири АДРЕСА_1 та належить на праві власності позивачу, становить 307 157 грн. 00 коп.

Постановою державного виконавця від 26 червня 2014 року на підставі заяви позивача про рецензування було призначено рецензування висновку з незалежної оцінки майна від 07 травня 2014 року.

Згідно з висновком незалежної оцінки майна, складеним 7 травня 2014 року ТОВ «Українська експертна група» в особі Антонова В.О., ринкова вартість (початкова ціна майна на прилюдних торгах (аукціоні)) нерухомого майна - Ѕ частки трикімнатної квартири АДРЕСА_1 становить 307 157 грн.

На підставі постанови державного виконавця ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві від 26 червня 2014 року проведено рецензування вказаного звіту і встановлено, що він у повному обсязі може використовуватись для встановлення ціни відчуження шляхом продажу на прилюдних торгах.

11 вересня 2014 року ДП «Інформаційний центр» проведено електронні торги з реалізації Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 , однак вони не відбулись у зв`язку з ненадходженням жодної цінової пропозиції від учасників.

3 жовтня 2014 року державним виконавцем ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві складено акт про уцінку майна. Після переоцінки вартість Ѕ частки квартири склала 245 725 грн60 коп.

24 грудня 2014 року державним виконавцем ВДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві складено акт про проведення електронних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна - Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 . Переможцем торгів оголошено ОСОБА_3 , який прибав нерухоме майно за 324 357 грн76 коп.

26 грудня 2014 року ОСОБА_3 отримав свідоцтво про право власності на Ѕ частку квартири АДРЕСА_1 , яке зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 2001.

Відповідно до п. 2 розділу ІV Тимчасового порядку для участі в електронних торгах учасник проходить процедуру реєстрації на Веб-сайті, сплачує гарантійний внесок у розмірі 5% від стартової ціни лота на рахунок Організатора, подає заявку на участь в електронних торгах за формою, розміщеною на Веб-сайті, та виконує інші вимоги, визначені цим Порядком.

Прийом заявок на участь в електронних торгах починається з моменту розміщення інформаційного повідомлення і закінчується не раніше ніж за три дні до початку проведення електронних торгів. Кінцевий строк подачі заявок на участь в електронних торгах з реалізації предмета іпотеки визначається не раніше ніж за одну годину до початку проведення електронних торгів, при цьому заявник забезпечує сплату гарантійного внеску для участі в цих електронних торгах не пізніше ніж за одну добу до початку проведення електронних торгів( п.8 розділу IV Тимчасового порядку ).

Пунктом 2 розділу V Тимчасового порядку передбачено , що електронні торги розпочинаються у визначений в інформаційному повідомленні про електронні торги день.

Електронні торги проводяться протягом одного робочого дня з 9-ї до 18-ї години.

Пунктом 5 Розділу V Тимчасового порядку визначено, що переможцем електронних торгів визнається учасник, від якого на момент завершення електронних торгів надійшла найвища цінова пропозиція.

Таким чином, електронні торги є видом прилюдних торгів, за яких переможцем стає той учасник, від якого надійшла найвища цінова пропозиція.

Так, переможцем електронних торгів 10 грудня 2014 року став ОСОБА_3 .

За результатами електронних торгів був складений Акт про проведення електронних торгів від 24 грудня 2014 року, на підставі якого їх переможцю ОСОБА_3 26 грудня 2014 року було видано Свідоцтво про право власності.

Відповідно до ч.3 ст.62 Закону України» Про виконавче провадження» майно передається на реалізацію за ціною та в порядку, визначеними статтею 58 цього Закону.

Згідно з ч.1 ст. 58 Закону визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

У ч.5 ст. 58 Закону зазначено, що звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання і до дня проведення прилюдних торгів.

Після закінчення цього строку звіт втрачає чинність і оцінка майна проводиться повторно.

Проведення прилюдних торгів із реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який втратив чинність, є порушенням установлених законодавством правил про порядок реалізації майна на прилюдних торгах, у тому числі правил про визначення стартової ціни реалізації майна, а саме: частини п`ятої статті 58 Закону України «Про виконавче провадження".

Після збігу цього строку обов`язковою умовою призначення й проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна.

Така правова позиція викладена також у постановах Верховного Суду України від 01.10.2014 року № 6-147 цс 14, від 04.03.2015 року № 6-18 цс 15, 6-124цчс14 та 6-147цс14,які, відповідно до ст. 360-7 ЦПК України, є обов`язковими для всіх судів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» з метою оцінки нерухомого майна державний виконавець залучив суб`єкт оціночної дільності-суб`єкта господарювання. Відповідний висновок з незалежної оцінки майна був складений експертом 07.05.2014.

За заявою позивача про проведення рецензування постановою державного виконавця від 26.06.2014 було призначено експерта для проведення рецензування висновку з незалежної оцінки майна від 07.05.2014. 22 липня 2014 року було складено рецензію на звіт з матеріалів з незалежної оцінки, повідомлення про що 24 липня 2014 року було направлено позивачу.

Позивач був належним чином повідомлений про результати уцінки та мав можливість оскаржити її у встановленому законом порядку, однак своє право не реалізував.

Так, відповідно до постанови ВСУ від 23.09.2014 року у справі за № 3-112гс14 судом встановлено, що «умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню в разі невиконання їх у добровільному порядку на час вчинення виконавчих дій, передбачено Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції від 15.12.1999 року № 74/5 (далі - Інструкція). Законом України «Про виконавче провадження» встановлено загальні правові основи організації та діяльності державної виконавчої служби, її завдання та компетенцію, а також визначено учасників виконавчого провадження, закріплено їхні права та обов`язки, у тому числі право стягувачів і боржників та інших учасників виконавчого провадження на оскарження дій (бездіяльності) державного виконавця та порядок цього оскарження. Аналіз положень Закону й Інструкції свідчить про те, що вони не встановлюють порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюють, як і ст. 650 ЦК України, такий спосіб реалізації майна як його продаж на прилюдних торгах і відсилають до інших нормативно-правових актів, якими повинен визначатися порядок проведення прилюдних торгів із реалізації арештованого майна. Відповідно до наведених правових норм державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів (у тому числі й оцінку та уцінку майна, на яке звернуто стягнення - статті 58, 62 Закону України «Про виконавче провадження», а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір (пункт 5.11 Інструкції). Правила ж проведення прилюдних торгів визначено Тимчасовим положенням. Зокрема, прилюдні торги є спеціальною процедурою продажу майна, за результатами якої власником майна стає покупець, який у ході торгів запропонував за нього найвищу ціну (пункт 2.2 Тимчасового положення). Тимчасовим положенням передбачено вимоги щодо проведення таких торгів, а саме: по-перше, правила, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувачу та боржнику про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, а також стартову ціну реалізації майна) (розділ 3) по-друге, правила, які регулюють сам порядок проведення торгів (розділ 4), і по-третє, ті правила, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 6). Таким чином, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає у продажу майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта про проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, а відтак, є правочином. Цей висновок узгоджується і з нормами ст. ст. 650, 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК України, що відносять до договорів купівлі-продажу процедуру прилюдних торгів, результатом яких є видача нотаріусом свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів на підставі складеного та затвердженого в установленому порядку акта державного виконавця про проведені торги (розділ 6 Тимчасового положення, ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Отже, відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, встановлених частинами 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч.1 ст. 215 ЦК України). Разом із тим слід зазначити, що оскільки за змістом ч. 1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням.

Що стосується порушень вимог ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених цим Законом, щодо визначення вартості чи оцінки (уцінки) майна до призначення прилюдних торгів, то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом. Таким чином, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними».

Проведення прилюдних торгів з реалізації майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який утратив чинність, є підставою для визнання цих торгів недійсними за умови порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.

Така правова позиція закріплена у постанові Верховного Суду України від 29 червня 2016 року № 6-547цс16.

Відповідно до ст.1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Метою цивільного судочинства є захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, і саме по собі проведення прилюдних торгів за ціною, визначеною звітом, що втратив чинність, не є безумовною підставою для визнання їх недійсними.

При цьому суд звертає увагу на наступне.

Згідно з висновком незалежної оцінки майна, складеним 7 травня 2014 року ТОВ «Українська експертна група» в особі Антонова В.О., ринкова вартість (початкова ціна майна на прилюдних торгах (аукціоні)) нерухомого майна - Ѕ частки трикімнатної квартири АДРЕСА_1 становила 307 157 грн.. після переоцінки майна вартість Ѕ частки квартири складала 245725 грн.60 коп. , а придбано нерухоме майно за 353844 грн.82 коп., тобто реалізація майна відбулася за ціною, що є вищою за початкову вартість лота після уцінки на 78631 грн.40 коп., навіть за умови недійсності звіту про оцінку майна.

Позивач не надав доказів того, що реалізація майна за ціною, визначеною звітом про оцінку майна, який втратив чинність, вплинули на результат при проведенні електронних торгів, з огляду на проведення торгів більше ніж через шість місяців з моменту підписання звіту про оцінку майна, що свідчить про відсутність доказів порушення його прав і законних інтересів.

З огляду на викладене вище, у задоволенні позову потрібно відмовити.

За правилами ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі викладеного, керуючись, Законом України «Про виконавче провадження», Законом України «Про іпотеку», ст. ст. 4, 5, 6, 12, 13, 189-200, 209-246, 265, 268, 273, 352, 354-356 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: І. А. Усатова