ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року

м.Суми

Справа №585/2456/20

Номер провадження 22-ц/816/329/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Ткачук С. С.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2

на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 грудня 2020 року у складі судді Машини І.М., ухвалене у м. Ромни, повний текст якого складено 18 грудня 2020 року,

в с т а н о в и в :

29 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів. Свої вимоги мотивувала тим, що з 15 лютого 2003 року до 16 червня 2009 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , мають спільну дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після розірвання шлюбу проживає з нею та перебуває на її повному утриманні. Відповідач має зобов`язання по сплаті аліментів на дитину відповідно до рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 липня 2014 року у розмірі 500 грн щомісячно, але матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Оскільки відповідач є працездатним, офіційно працевлаштований, просила стягнути з нього аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову 29 вересня 2020 року, і до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 грудня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову 29 вересня 2020 року, і до досягнення донькою ОСОБА_5 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави 420 грн 40 коп судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на неповне встановлення обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду змінити в частині визначення розміру частки заробітку (доходу), яка буде стягуватися з нього як аліменти на дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши до стягнення аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Зазначає, що при визначенні розміру аліментів на дитину судом не досліджено майновий стан одержувача та платника аліментів.

Доводить, що не відмовляється від виконання обов`язку по утриманню дочки, але на даний час у зв`язку із розміром отримуваного доходу та необхідністю здійснювати інші витрати на проживання, він не має фінансової можливості сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини свого заробітку (доходу). Вважає, що за відсутності доказів можливості сплачувати ним аліменти у розмірі 1/3 частини доходу, рішення суду про стягнення аліментів саме у такому розмірі є необґрунтованим, ставить його у скрутне матеріальне становище, згоден сплачувати аліменти на дочку у розмірі 1/4 частини від заробітку. Вказує, що не має інших доходів, крім заробітної плати у середньомісячному розмірі близько 10000 грн, яку отримує в ПрАТ «Роменський завод «Тракторозапчастина», несе значні витати на лікування через виразкову хворобу 12-ти перстої кишки, на його утриманні перебуває непрацездатна мати ОСОБА_6 , 1943 року народження, яка має хронічні захворювання, потребує лікування та догляду. При визначенні аліментів у розмірі 1/4 частини від його заробітку аліменти становитимуть не менше 2500 грн, що перевищує законодавчо встановлений прожитковий мінімум для дітей до 18 років, який з 01 грудня 2020 року становить 2395 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване. Вказує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідачам не надано доказів, що його мати не має власного доходу, не отримує пенсію, і він її утримує матеріально, а понесення витрат на свої лікування не звільняє батька від обов`язку утримувати неповнолітню дитину, яка навчається на платній основі на другому курсі КЗ Сумської обласної ради «Путивльський педагогічний фаховий коледж імені С.В. Руднєва І-ІІ рівня акредитації» потребує витрат на навчання, проїзд до місця навчання, проживання, лікування, оплату гуртків.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (на 1 січня 2020 року: 2102 грн х 100 = 210200 грн), розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду не відповідає.

Відповідно до п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції правильно встановлено та з матеріалів справи вбачається, що з 15 лютого 2003 року до 16 червня 2009 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, мають спільну дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після розірвання шлюбу проживає з матір`ю та перебуває на її повному утриманні (а.с. 3, 7, 9, 10, 11, 13).

Рішенням Роменського міськрайонного суду від 08 липня 2014 року, справа № 585/2213/14-ц, стягнуто із ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Визначено аліменти сплачувати на користь матері ОСОБА_1 (а.с. 12).

За даними довідки Басівської сільської ради Роменського району Сумської області від 06 лютого 2020 року № 35 ОСОБА_1 разом з дочкою ОСОБА_4 проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 13).

ОСОБА_2 значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 17).

Рішення суду першої інстанції про задоволення позову ОСОБА_1 мотивоване тим, що неповнолітня дочка сторін потребує матеріальної допомоги на своє утримання з боку батька, який в силу ст. 180 СК України зобов`язаний та, являючись працездатним, маючи постійне місце роботи та достатній заробіток, може їх утримувати шляхом сплати аліментів щомісячно, врахувавши такі істотні обставини, як відсутність на його утриманні інших осіб, визначив до стягнення аліменти на утримання дочки у розмірі 1/3 частини його заробітку щомісячно.

Проте, з таким висновком місцевого суду повністю погодитись не можна.

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до приписів ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 51 Конституції України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Отже, наведена норма матеріального права визначає, що спосіб стягнення аліментів може бути змінено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

З урахуванням наведених норм права та встановлених обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки сторін та вважає, що суд правильно визначився із способом їх стягнення, присудивши аліменти у частці від доходу батька.

Із позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що вона як одержувач аліментів ставить питання саме про зміну способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку від доходу батька дитини, посилаючись на збільшення потреб дитини, неможливість самостійно забезпечувати достатній рівень життя дочки.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує, що дочка ОСОБА_7 з 01 вересня 2019 року є студенткою КЗ Сумської обласної ради «Путивльський педагогічний фаховий коледж імені С.В. Руднєва І-ІІ рівня акредитації», у зв`язку з чим збільшились витрати на її утримання.

Вказані обставини, на думку колегії суддів, є суттєвими та зміна способу стягнення аліментів на частку від доходу відповідача, який офіційно працевлаштований, в даному випадку буде сприяти кращому матеріальному забезпеченню дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення .

Частиною 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно ч. 1, ч. 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Проте, визначаючи розмір аліментів у частці від заробітку відповідача, а саме: 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд першої інстанції, не в повній мірі врахував обставини справи та наявність у батьків солідарного рівного обов`язку по утриманню дітей.

Із довідки про заробітку плату та інші прибутки від 28 грудня 2020 року вбачається, що ОСОБА_2 працює в ПрАТ «Роменський завод «Тракторозапчастина», де отримує середньомісячну заробітну плату близько 10000 грн (а.с. 46).

Згідно з ст. 7 Зaкoну України «Про Державний бюджет України нa 2020 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей вікoм від 6 до 18 років з 01 липня 2020 року 2318 гривень.

Згідно з ст. 7 Зaкoну України «Про Державний бюджет України нa 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей вікoм від 6 до 18 років з 1 січня 2021 року збільшено і становитиме 2395 гривень.

Таким чином, беручи до уваги вищенаведені обставини, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів, визначений Законом розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, розмір щомісячного доходу платника аліментів, наявність рівного обов`язку батьків утримувати неповнолітніх дітей, покладення на відповідача обов`язку по сплаті аліментів на дочку у розмірі 1/3 частки від заробітку буде для нього фінансово обтяжливим і є безпідставно завищеним.

Стягнення аліментів у розмірі 1/4 частини від заробітку відповідача відповідатиме інтересам дитини та мінімальному рекомендованому розміру аліментів на одну дитину, який становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Позивачем не доведено належним та допустимими доказами наявності підстав для стягнення аліментів на дитину у розмірі більшому, ніж передбачено ст. 182 СК України, та можливості відповідача сплачувати аліменти у більшому розмірі..

Отже, заперечення позивачем у відзиві доводів апеляційної скарги щодо розміру аліментів, не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Із врахуванням встановлених обставин справи та норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, колегія суддів вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, спосіб стягнення аліментів необхідно змінити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини його щомісячного доходу.

Отже, рішення суду першої інстанції на підставі п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, пропорційно задоволеної частини позовних вимог, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за подання позову в сумі 420 грн 40 коп, а при фактичному задоволенні апеляційної скарги судовий збір за її подання підлягає компенсації відповідачу за рахунок держави у розмірі 1261 грн 20 коп.

Застосувавши правило взаємозаліку обов`язку сторін зі сплати судових витрат одне одному, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 28 жовтня 2020 року в справі № 468/1095/15-ц, остаточно компенсувати відповідачу ОСОБА_2 за рахунок держави 840 грн 80 коп (1261 грн 20 коп 420 грн 40 коп) судового збору.

Враховуючи те, що справа є малозначною (п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України), відповідно до приписів п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст.ст. 367, 369, п. 2 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 , 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 08 грудня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на неповнолітню дитину задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Роменського міськрайонного суду від 08 липня 2014 року, справа № 585/2213/14-ц, про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Компенсувати ОСОБА_2 за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, 840 гривень 80 копійок судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О.Ю. Кононенко

Судді: В.І. Криворотенко

С.С. Ткачук