УХВАЛА

04 серпня 2021року

м. Київ

справа № 161/21116/13-ц

провадження № 61-13001ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Волинського апеляційного суду від 01 липня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, в якій просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий Луцьким міськрайонним судом Волинської області у цивільній справі № 161/21116/13-ц про стягнення з нього на користь публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» заборгованості у розмірі 179 081, 81 дол. США, 3 273, 61 грн пені та 3 441 грн судових витрат, згідно кредитного договору № 358/08-і від 22 вересня 2008 року з підстав, викладених в заяві.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 березня 2021 року заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист № 161/21116/13-ц, виданий Луцьким міськрайонним судом Волинської області 25 квітня 2014 року у цивільній справі № 161/21116/13-ц.

Постановою Волинського апеляційного суду від 01 липня 2021 року апеляційну скаргу Другого відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку задоволено.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 березня 2021 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.

У серпні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Волинського апеляційного суду від 01 липня 2021 року, в якій заявник просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 березня 2021 року.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 25 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо виправлення помилки у виконавчому документі або визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Згідно із частиною першою статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; 3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Отже, зміст пункту 25 частини першої статті 353 та частини першої статті 389 ЦПК України свідчить про те, що оскарження ухвал суду першої інстанції щодо визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню або відмова у визнанні виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, після їх перегляду в апеляційному суді, у касаційному порядку не передбачено.

Не може бути предметом перегляду у касаційному порядку й постанова Волинського апеляційного суду від 01 липня 2021 року, прийнята за результатами апеляційного перегляду такої ухвали, яка не підлягає касаційному оскарженню (в силу вимог пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України).

У відповідності до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки постанова Волинського апеляційного суду від 01 липня 2021 року, прийнята за результатами перегляду ухвали Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 березня 2021 року, не підлягає касаційному оскарженню у зв`язку із відсутністю пункту 25 частини першої статті 353 ЦПК України у переліку оскаржуваних судових рішень за пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною першою статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Волинського апеляційного суду від 01 липня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Копію ухвали разом із доданими до касаційної скарги матеріалами направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. С. Жданова
А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко