Справа № 214/4517/21
2/214/2783/21
У Х В А Л А

Іменем України

ПРО ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПОЗОВУ

02 серпня 2021 року Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Гринь Н.Г., розглянувши матеріали заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

07.06.2021 на адресу Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла вищезазначена позовна заява.

02 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в обґрунтування якої посилалася, на те, що відповідно до п. 1 Договору Позикодавець ОСОБА_1 , передає у власність позичальникові ОСОБА_2 , а позичальник ОСОБА_2 , отримав від позикодавця ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 519 501,02 грн. (п`ятсот дев`ятнадцять тисяч п`ятсот одна гривня дві копійки), що згідно курсу НБУ на 04.11.2019 року ця сума становить 21 000 доларів США (двадцять одна тисяча доларів США), строком та кінцевим терміном виплати боргу 04 листопада 2020 року.

Факт підписання Договору позичальником свідчить про отримання ним всієї грошової суми та про відсутність будь-яких претензій.

Відповідно до п. 8 вказаного Договору зазначено, що дружина Позичальника ОСОБА_3 висловлює свою згоду на укладення Договору позики.

Крім того, 08 квітня 2021 року відповідач ОСОБА_2 взяв у борг грошові кошти в сумі 263 200 грн. (двісті шістдесят три тисячі двісті гривень), що становить 9400 доларів США (дев`ять тисяч чотириста доларів США), під 2,5 % щомісячно, і зобов`язався повернути за першою вимогою. Відповідно до боргової розписки кредитором є ОСОБА_1 . Вказана розписка підписана позичальником ОСОБА_2 , позикодавцем ОСОБА_1 в присутності трьох свідків.

Однак, на письмове звернення щодо повернення коштів відповідач не відреагував, на момент звернення до суду кошти не повернув. Вважає, що існують об`єктивні обставини, які свідчать про те, що невжиття заходів забезпечення позову, істотно ускладнить або взагалі унеможливить виконання рішення суду, крім того, враховуючи, що розмір грошових зобов`язань ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 є досить значним, а відповідач може реалізувати своє майно, що у подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову. Просив заяву задовольнити та вжити заходи забезпечення позову.

Ознайомившись із заявою позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову, вважаю за необхідне її задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі, а п. 4 вказаної Постанови, передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

КЦС у складі Верховного Суду у справі № 320/3560/18 від 25.09.2019р. висловив позицію, згідно якої заходи забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвіднесення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони вчиняти певні дії. Метою вжиття заходів щодо забезпечення позову є уникнення можливого порушення в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову.

Зі змісту заявлених позовних вимог вбачається, що 04.03.2019 . між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики, за яким останній отримав 21 000 доларів США ( 519 501, 02 грн), згідно курсу НБУ на 04.11.2019 року на строк до 04.11.2020 року

Крім того, 08 квітня 2021 року відповідач ОСОБА_2 взяв у борг грошові кошти в сумі 263 200 грн. (двісті шістдесят три тисячі двісті гривень), що становить 9400 доларів США (дев`ять тисяч чотириста доларів США), під 2,5 % щомісячно, і зобов`язався повернути за першою вимогою.

У встановлений строк відповідач вимоги не виконав, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення суми боргу.

Отже, між сторонами виник спір, з приводу повернення значної суми коштів, отриманих відповідачем за договором позики та борговою розпискою.

До заяви про забезпечення позову надано Інформаційну довідку №259023174 від 31.05.2021 року, ОСОБА_3 на праві приватної власності належить садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці кадастровий номер :04:002:0037, площею 0,0595 га., що відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серія І-ДП №085781, виданий 14.06.1995 року Лозуватською сільською радою належить ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України - майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Отже майно, навіть оформлене на одного з подружжя, придбане під час шлюбу є спільною сумісною власністю подружжя.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 Сімейного кодексу України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ч. 4 ст. 65 Сімейного кодексу України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Частиною другою статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду

Відомості про обтяження земельних ділянок в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та в державному реєстрі іпотек відсутні.

Враховуючи, що між сторонами виник спір стосовно повернення суми коштів за договором позики та борговою розпискою, обраний позивачем вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, та передбачений ст. 150 ЦПК України, вважаю необхідним заяву позивача задовольнити в повному обсязі.

При цьому, судом враховано, що відповідач, має реальну можливість здійснити відчуження належного йому майна задля уникнення відповідальності щодо повернення грошових коштів за договором позики.

Задовольняючи вимоги заяви про вжиття заходів забезпечення позову, також враховано, що невжиття цих заходів ускладнить або зробить неможливим ефективний захист та поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернулася до суду.

Також, враховано практику Європейського суду з прав людини, який зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення виконання рішення суду, а отже, й до порушення права особи на доступ до правосуддя в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення у справі «Шмалько проти України»).

На підставі вищевикладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст.ст. 149, 150, 153, 157, 260, 353 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики - задовольнити.

Накласти арешт на на садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку за вказаною вище адресою, кадастровий номер № :04:002:0037, площею 0,0595 га., зареєстровані на ОСОБА_3 , заборонивши оформлення і відчуження вказаного майна

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

В залежності від результатів вирішення спору по суті, ухвала про вжиття заходів забезпечення позову діє у строки, встановлені ч.7-10 ст. 158 ЦПК України.

Копії ухвали надіслати сторонам для відома та виконання.

Строк пред`явлення ухвали до виконання, як виконавчого листа, три роки.

Суддя: Гринь Н.Г.