ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

30 березня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 741/1119/20

Головуючий у першій інстанції Гридасова А. М.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/545/21

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Бобрової І.О.,

суддів Висоцької Н.В., Шитченко Н.В.,

за участю секретаря Шкарупи Ю.В.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Приватне підприємство «Агропрогрес»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Нива 2008»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Носівського районного суду Чернігівської області від 19 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства «Агропрогрес» про розірвання договору оренди,

місце ухвалення судом першої інстанції ухвали м.Носівка Чернігівська область,

дата складання судом першої інстанції повного тексту ухвали 19.01.2021,

У С Т А Н О В И В:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ПП «Агропрогрес», в якому просила розірвати достроково договір, що укладений 01.06.2004 між ОСОБА_2 та ПП «Агропрогрес» на право оренди земельної ділянки загальною площею 2,9617 га, розташованої в межах території Калинівської сільської ради Носівського району Чернігівської області.

Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 19 січня 2021 року прийнято відмову ОСОБА_1 від позову. Провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ПП «Агропрогрес» про розірвання договору оренди закрито в зв`язку з відмовою позивача від позову. Роз`яснено сторонам, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет, із тих самих підстав не допускається.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 в особі свого представника адвоката Слободяна Д.Б. просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 19.01.2021 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на неповне з`ясування всіх обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права.

Так, скаржник зазначає, що суд при постановленні оскаржуваної ухвали, яка прийнята без участі сторін, не здійснив перевірку обставин, які зазначені в заяві, не з`ясував в судовому засіданні за безпосередньої участі позивача та представника позивача про обставини, зазначені в ній щодо не уповноваження адвоката Слободяна Д.Б. на здійснення представництва її інтересів в суді, не перевірив волевиявлення позивача на відмову від позову, не здійснив роз`яснення сторонам наслідків відповідних процесуальних дій. Ухвала суду прийнята на підставі документа, який позивачка не підписувала, не подавала та не відповідає її реальному волевиявленню. Крім того, що позивачка не писала зазначену заяву, вона також і не уповноважувала когось подати зазначену заяву, на той час вона перебувала на лікуванні та не могла вільно пересуватися та весь час знаходилась за адресою свого проживання АДРЕСА_1 .

16.03.2021 ОСОБА_3 як представник відповідача ПП «Агропрогрес» подав відзив на апеляційну скаргу позивача, однак даний відзив не може бути врахований з огляду на те, що повноваження ОСОБА_3 як представника відповідача сплинули 31.12.2020, що підтверджується довіреністю від 01.04.2019 (а.с.47). Іншої довіреності матерали справи не містять.

Своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу третя особа ТОВ «Нива 2008» не скористалося.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Згідно із ч.ч. 1,2,5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам оскаржувана ухвала не відповідає.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 про прийняття відмови від позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка, відповідно до положень статей 49, 255 ЦПК України відмовилася від позову, підстави для не прийняття такої відмови судом не встановлені і відмова від позову не суперечить вимогам чинного законодавства, не порушує права сторін, наслідки відмови від позову позивачу зрозумілі. Оскільки позивачка добровільно подала заяву про відмову від позову, тому суду необхідно прийняти у заявниці дану відмову від вказаної позовної заяви, а провадження по цивільній справі необхідно закрити.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, зважаючи на таке.

По справі встановлено, що у вересні 2020 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Слободяна Д.Б. звернулася з позовом про розірвання договору оренди.

В межах розгляду справи до суду 01.12.2020 надійшла заява ОСОБА_1 про відмову від позову та закриття провадження у справі (а.с.125).

Постановляючи ухвалу про закриття провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка ОСОБА_1 відмовилась від позову та керувався положеннями п. 4 ч. 1 статті 255 ЦПК України.

Згідно з вимогами статті 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів учасників справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з ч. 2 статті 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Відповідно до статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві до ухвалення судового рішення. У зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення.

Як передбачено п. 4 ч. 1, ч. 2 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Аналіз процесуальних норм вказує на те, що відмова позивача від позову - це прояв принципу диспозитивності, тому ця дія здійснюється під контролем суду. Ця правомочність належить до числа більш істотних, тому головуючий зобов`язаний роз`яснити наслідки таких дій, а саме неможливість повторного звернення до суду з тим самим позовом.

У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що суд першої інстанції виконав вказані процесуальні дії відповідно до вимог чинного цивільного процесуального законодавства. Крім того, суд не пересвідчився, що зміст заяви про відмову від позову співпадає з дійсним волевиявлення позивачки ОСОБА_1 .

Таким чином допущення судом першої інстанції порушення норм процесуального права призвело до постановлення не вірної ухвали суду від 19 січня 2021 року, яка підлягає скасуванню відповідно до п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України.

Керуючись ст. 367, 374, 379 ч.1 п.4, 381-384, 389, 390 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Носівського районного суду Чернігівської області від 19 січня 2021 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи по суті.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення

Судді Чернігівського апеляційного суду

І.О.Боброва

Н.В.Висоцька

Н.В.Шитченко

Повний текст постанови складений 30.03.2021.