Справа № 755/7552/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" серпня 2021 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі: головуючого судді - Гаврилової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

Згідно заявлених вимог, позивач просить суд визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

Вимоги позову обґрунтовані тим, що позивач є одноособовим власником однокімнатної квартири АДРЕСА_1 .

13 вересня 2002 року позивачем був укладений шлюб з ОСОБА_3 , від якого

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька ОСОБА_2 . В цей час, була приватизована квартира АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 набула власність в цьому помешканні в розмірі 1/5. Позивач зазначає, що питань щодо місця реєстрації доньки не виникало, але фактично сім`я проживала в квартирі АДРЕСА_1 . Після того, як донька пішла до школи за місцем фактичного проживання, виникли організаційні проблеми і дружина попросила перереєструвати доньку за адресою фактичного проживання позивача, що і було виконано у вересні 2011 року. Подальші відносини позивача з дружиною не склалися і 01 березня 2013 року Дніпровським районним судом м. Києва у справі №2604/20978/12 шлюб було розірвано. З березня 2013 року ОСОБА_2 разом із мамою проживають на своїй власній житловій площі у квартирі АДРЕСА_2 . Враховуючи, що ОСОБА_2 більше восьми років в спірній квартирі не проживає, не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житлового приміщення, у позивача виникла необхідність визнати її такою, що втратила право користування цим житловим приміщенням. Відповідач особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою не цікавиться. Перешкод в користуванні житловим приміщенням позивач не чинив. Попередньої домовленості про майбутнє користування житлом між сторонами не існує. Факт реєстрації відповідача порушує право позивача на вільне розпорядження і користування майном.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 24 травня 2021 року відкрито провадження в даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

03 червня 2021 року позивачем отримано копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, що підтверджується розпискою в довідковому листі до справи.

Копії вказаної ухвали суду з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачем отримано не було, ні за зареєстрованим місцем проживання, ні за вказаним в позовній заяві фактичним місцем проживанням, конверти разом з копіями ухвали суду про відкриття провадження повернулись до суду із відмітками поштового відділення «за терміном зберігання» та «за заявою відправника/адресата».

06 липня 2021 року на адресу реєстрації відповідача повторно було направлено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви та доданими до неї документами, та 09 липня 2021 року на адресу фактичного місця проживання відповідача повторно було направлено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, конверти разом з документами повернулись до суду із відміткою поштового відділення «адресат відсутній за вказаною адресою» та «адресат відмовився».

Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Відповідач ОСОБА_2 не скористалась своїм правом та не направила до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї.

Позивачем до суду додаткових заяв, пояснень подано не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України.

Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Відповідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ст. 150 Житлового кодексу УРСР власники квартири користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право на розпорядження квартирою, що знаходиться в приватній власності.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом

При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування квартири від 01 жовтня 2008 року (а.с.8, 9-10).

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є донькою позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження

(а.с. 12).

За відомостями електронного реєстру територіальної громади м.Києва «ГІОЦ/КМДА», ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 29 вересня

2011 року (а.с.39), що також підтверджується витягом з реєстру територіальної громади м.Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщенні (а.с. 13)

Відповідно до довідки Комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» від 18 вересня 2021 року, виданої ОСОБА_1 , дочка ОСОБА_2 з 14 лютого 2003 року дійсно не проживає за адресою АДРЕСА_1 , згідно акту від 18 вересня 2018 року (а.с. 28).

Як убачається з Акту від 18 березня 2021 року, складеного та підписаного зареєстрованими та проживаючими в будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , підписи яких засвідчено працівником відділення «Лівобережне» комунального підприємства з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» ОСОБА_7 , цим актом вказані особи засвідчили, що в квартирі АДРЕСА_1 ОСОБА_2 не мешкає з березня

2013 року по теперішній час (а.с.29).

В позовній заяві позивач стверджує, що відповідач в спірній квартирі не проживає, не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житлового приміщення, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою не цікавиться. Крім того, зазначає, що перешкод в користуванні житловим приміщенням позивач не чинив, попередньої домовленості про майбутнє користування житлом між сторонами не існує.

Відповідач не скористалась своїм правом надати відзив на позовну заяву та не надала доказів на спростування вказаних обставин.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Виходячи з наведеного, враховуючи, що відповідач не проживає в квартирі, що належить позивачу, а реєстрація місця проживання відповідача в належній позивачеві на праві власності квартирі перешкоджає йому повною мірою реалізовувати належне йому права, як власника, порушує його права на вільне розпорядження та користування майном, відповідач протягом тривалого часу - понад один рік не проживає за адресою реєстрації без поважних причин, суд убачає правові підстави для визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 908,00 грн.

На підставі ст. 141 ЦК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у вищевказаному розмірі.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 15, 16, 317, 319, 321, 383, 391, 405 Цивільного кодексу України, ст.ст.2, 4, 10, 12, 13, 76-82, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 274, 279, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; зазначене в позовній заяві місце проживання: АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: