Справа №635/1442/18
Провадження по справі №2/635/1996/2021
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року смт. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Назаренко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Полоз М.М.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом Міністерства оборони України, Військовий інститут танкових військ Національного технічного університету «Харківській політехнічний інститут» до ОСОБА_1 про стягнення суми витрат, пов`язаних з утримання у вищому навчальному закладі,-

В С Т А Н О В И В:

Міністерства оборони України, Військовий інститут танкових військ Національного технічного університету «Харківській політехнічний інститут» звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просили суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківській політехнічний інститут» суму в розмірі 25 638, 09 грн. в якості відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, а також судовий збір на користь прокуратури.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 червня 2019 року провадження у цивільній справі за позовом Міністерства оборони України, Військовий інститут танкових військ Національного технічного університету «Харківській політехнічний інститут» до ОСОБА_1 про стягнення суми витрат, пов`язаних з утримання у вищому навчальному закладі зупинено до закінчення військової служби за контрактом старшого солдата ОСОБА_1 - 21 лютого 2021 року.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 березня 2021 року поновлено провадження у справі.

У судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце слухання повідомлені, причини неявки суду не повідомили.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався без виклику сторін за їх відсутності, відповідно до ст. 153 ч. 1, ст. 247 ч. 2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Поняття "суд, встановлений законом" зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Пунктом 2 ч.1 ст.4 КАС України передбачено, що публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

У пункті 17 ч.1 ст.4 КАС України закріплено, що публічна служба-діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Як вбачається зі змісту позову, в даному випадку між сторонами виник спір щодо відшкодування ОСОБА_1 витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі під час проходження ним військової служби.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регулює Закон України від 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу»(далі - Закон № 2232-XII).

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року N 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон N 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

За змістом статті 25 Закону N 2232-XII курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу відшкодовують Міноборони та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці навчальні заклади, витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до порядку і умов, установлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку. Зі змісту позовної заяви вбачається, що контракт про проходження військової служби (навчання) укладений між Міністерством Оборони України в особі начальника факультету військової підготовки Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» до ОСОБА_1 був достроково розірваний та останній був відрахування з числа курсантів через небажання продовжувати навчання.

Велика Палата Верховного суду у своїй постанові від 12 грудня 2018 року по справі №734/3102/16-ц надала висновок про те, що спори щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства, оскільки пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у вищому навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

Така правова позиція знайшла своє відображення і в постановах Верховного Суду від 17 квітня 2020 року у справі № 360/962/19, від 18 червня 2020 року у справі № 140/2024/19, що свідчить про усталену практику розгляду вказаної категорії спорів.

Беручи до уваги те, що правовідносини, які виникли між сторонами у справі є адміністративно-правовими, суд приходить до висновку, що справа підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України та роз`яснити позивачу, що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при пред`явленні позову до суду був сплачений судовий збір у розмірі 1762,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №22 від 21 лютого 2018року.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

З підстав, викладених вище, суд прийшов до висновку про закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України у зв`язку з тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Виходячи з вимог ст. 7 Закону України «Про судовий збір», оскільки провадження у справі закрито, суд вважає необхідним повернути позивачу судовий збір у розмірі 1762,00 гривень, сплачений за поданням вказаної позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 4, 200,255 ЦПК України, ст. ст. 4,19 КАС України та Законом України «Про судовий збір», суд

ПОСТАНОВИВ:

закрити провадження у справі за позовом Міністерства оборони України, Військовий інститут танкових військ Національного технічного університету «Харківській політехнічний інститут» до ОСОБА_1 про стягнення суми витрат, пов`язаних з утримання у вищому навчальному закладі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

Роз`яснити Військовому інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Повернути Військовому інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» (, МФО 820172) з державного бюджету судовий збір у сумі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні 00 копійок, сплачений за платіжним дорученням №22 від 21лютого 2018 року на наступні реквізити: отримувач коштів: отримувач коштів: УКХарківськом рн/ХарківР, код: 37999633, банк отримувача: ГУ ДКСУ у Харківській області, код банку 851011, рахунок отримувача: 0429, код класифікації доходів бюджету: 22030101.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні касаційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Харківський районний суд Харківської області.

Повний текст ухвали складений 30 березня 2021 року.

Суддя О.В.Назаренко