КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ справи: 939/936/20
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/5585/2021
Головуючий у суді першої інстанції: Унятицький Д.Є.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2021 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Махлай Л.Д., Ящук Т.І.

при секретарі - Лащевській Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Орізон» про стягнення заборгованості за договором позики,

за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «Універсал Банк» - Іващенко Ірини Олександрівни на рішення Бородянського районного суду Київської області від 09 вересня 2020 року,

встановив:

у травні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом, у якому просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість за договором позики від 10 січня 2012 року в розмірі 1 997 250 грн., посилаючись на те, що відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 09 вересня 2020 року позовні вимоги було задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 1 997 250 грн.

Не погоджуючись із рішенням, представник АТ «Універсал Банк», який не був учасником справи, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та представника АТ «Універсал Банк» - Беллериса Ю.О., дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що 10 січня 2012 року між ним та ТОВ «Орізон» в особі директора ОСОБА_4 було укладено договір позики, відповідно до умов якого позивач надав в борг відповідачу грошові кошти в розмірі 60 000 дол. США строком до 15 січня 2013 року.

Зі змісту наданої до суду першої інстанції світлокопії договору вбачається, що у випадку невиконання зобов`язання у строк, позичальник зобов`язується сплатити позикодавцеві штраф в розмірі 25% від неповернутої частини боргу. Також сторони погодили строк позовної давності тривалістю 8 років та місце виконання договору у Бородянському районі Київської області.

Відповідач ТОВ «Орізон» в особі директора ОСОБА_4 02 липня 2020 року подав до суду заяву про визнання позовних вимог. Відповідна заява була подана відповідачем повторно 27 серпня 2020 року. Зі змісту вказаних заяв вбачається, що відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 09 вересня 2020 року позовні вимоги було задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 1 997 250 грн.

У поданій апеляційній скарзі представник АТ «Універсал Банк» зазначає, що судом першої інстанції не було з`ясовано всі обставини справи. Вказував, що оскаржуваним рішенням порушуються його права, як кредитора ТОВ «Орізон», укладений між позивачем та відповідачем договір позики має ознаки фіктивності, а звернення до суду з даним позовом, в тому числі з урахуванням визнання відповідачем позовних вимог, свідчить про спроби ТОВ «Орізон» уникнути виконання своїх зобов`язань перед АТ «Універсал банк».

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду м. Києва від 09 листопада 2020 року було відкрито провадження у справі про банкрутство ТОВ «Орізон» (справа №910/15194/20).

Відповідно до статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України у редакції, чинній на час подання касаційної скарги, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Суди повинні керуватися принципом правової визначеності і не допускати наявності провадження, а відтак і судових рішень, ухвалених у спорі між тими ж сторонами, з того самого предмета, але судами у різних юрисдикціях.

У статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Тобто загальні суди не мають чітко визначеної предметної юрисдикції та розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин у всіх випадках, за винятком, якщо розгляд таких справ прямо визначений за правилами іншого судочинства.

У травні 2020 року позивач звернувся до ТОВ «Орізон» з цим позовом про стягнення заборгованості.

09 листопада 2020 року Господарським судом м.Києва відкрито провадження у справі № 910/15194/20 про банкрутство ТОВ «Орізон», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів та процедуру розпорядження майном товариства.

Відповідно до статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника. Склад учасників розгляду спору визначається відповідно до Господарського процесуального кодексу України. Господарський суд розглядає спори, стороною в яких є боржник, за правилами, визначеними Господарським процесуальним кодексом України. За результатами розгляду спору суд ухвалює рішення. У разі якщо відповідачем у такому спорі є суб`єкт владних повноважень, суд керується принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі та вживає визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів, з власної ініціативи.

Матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Відповідні положення Кодексу спрямовані на захист не лише прав банкрута, а й прав інших осіб, які мають вимоги до нього.

Захист прав таких осіб полягає у тому, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача.

Таке урегулювання процедури розгляду спорів до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до відповідача, щодо якого порушено процедуру банкрутства.

Відповідні висновки щодо юрисдикції справ з позовними вимогами до боржника-банкрута викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц.

Таким чином, даний позов ОСОБА_1 до ТОВ «Орізон», щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Згідно з частинами першою, другою статті 414 ЦПК України судове рішення, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в касаційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів касаційної скарги.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. При цьому суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ (частина перша статті 256 ЦПК України редакції, чинній на час подання касаційної скарги).

З урахуванням зазначених вимог цивільного процесуального законодавства ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню.

В постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року (справа №334/1939/16-ц) міститься правовий висновок, згідно з яким закриття провадження у справі за аналогічних обставин призведе до перешкоджання позивачу у доступі до правосуддя та унеможливить захист його прав у господарському процесі у повному обсязі з урахуванням строків звернення з вимогами до боржника, встановлених ст. 45 Кодексу України з процедур банкрутства.

За таких обставин та на виконання чинного на час перегляду справи в апеляційному порядку Кодексу України з процедур банкрутства суд приходить до висновку про передачу цієї справи до Господарського суду м. Києва, на розгляді якого перебуває справа №910/15194/20 про неплатоспроможність ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Універсал Банк» - Іващенко Ірини Олександрівни задовольнити частково.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 09 вересня 2020 року скасувати.

Матеріали справи №939/936/20 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Орізон» про стягнення заборгованості за договором позики передати до Господарського суду м. Києва, на розгляді якого перебуває справа №910/15194/20про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю «Орізон».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 03 серпня 2021 року.

Головуючий

Судді