Справа № 395/438/21 Провадження № 2/395/244/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2021 року м. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Орендовського В.А.,

при секретарі - Піддубній Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новомиргороді в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новомиргородської міської ради про визнання права власності на житловий будинок у зв`язку з втратою правовстановлюючого документа,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Новомиргородської міської ради про визнання права власності на житловий будинок у зв`язку з втратою правовстановлюючого документа, в якій позивач вказав на те, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який він отримав 1/2 частини будинку, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Новомиргородською державною нотаріальною конторою 24.02.1990 року № 274 та Ѕ частини будинку, згідно договору купівлі-продажу, посвідчений Капітанівською селищною радою 04.04.1990 р. № 23. Проте, правовстановлюючі документи на житловий будинок, а саме: свідоцтво про право на спадщину за законом та Договір купівлі-продажу Ѕ частини будинку було втрачено. Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 27.08.2020 року було встановлено позивачу факт належності свідоцтва вищевказаного свідоцтва про право на спадщину за законом, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . Маючи намір зареєструвати своє речове право на житловий будинок позивач звернувся до Реєстратора речових прав Новомиргородської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. Проте, йому було відмовлено в зв`язку з відсутністю оригіналу Договору купівлі-продажу від 04.04.1990 року. Разом з тим, в справах виконавчого комітету Капітанівської селищної ради перебуває нотаріально посвідчена копія договору купівлі продажу від 04.04.1990 року за р. № 23.

На підставі вищевикладеного позивач просить суд: визнати за позивачем право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 150,60 кв.м., житловою площею 98.50 кв.м., яка складається з кімнат: І поверх: 1 - коридор, 2 - кухня, 3 - кімната, 4 - кімната, 5 - кімната, 6 - кімната; II поверх: 7 - коридор, 8 - кімната, 9 - кімната, 10 - кладова, 11 - кімната, 12 - кладова, 13 - кімната.

Позивач повідомлений у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, проте направив до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просив задовольнити їх.

Представник відповідача повідомлений у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, проте направив до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, не заперечує проти задоволення позову.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких обставин.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що документом, який посвідчує особу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є паспорт громадянина України, номер документу НОМЕР_1 , виданий органом - 3526, виданий 19.09.2018 року.

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , актовий запис №1901 від 08 червня 1965 року, зареєстрований Ленінським відділом ЗАГС м. Караганда та свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , актовий запис №11 від 01 листопада 1986 року, зареєстрованого Оситнязькою сільською радою Новомиргородського району, дошлюбне прізвище заявника - ОСОБА_2 , яке після укладення шлюбу було змінене на ОСОБА_3 .

Відповідно до архівної довідки № 319 від 30.07.2019 року, виданої Новомиргородською дільницею БТІ, право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , за архівними даними реєстрових книг Обласного комунального підприємства «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» станом до 01.01.2013 року належало: ОСОБА_4 - Ѕ частина свідоцтва про право на спадщину за законом,видане Новомиргородською державною нотаріальною конторою 24.02.1990 року за реєстровим №274; ОСОБА_4 - Ѕ частина на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Капітанівською селищною радою 04.04.1990 року за реєстровим №23.

Вищевказані обставини встановлені рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 27 серпня 2020 року, що набрало законної сили 29 вересня 2020 року (а.с.9).

З метою зареєструвати своє речове право на житловий будинок позивач звернувся до Реєстратора речових прав Новомиргородської міської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області. Проте, йому було відмовлено в зв`язку з відсутністю оригіналу Договору купівлі-продажу від 04.04.1990 року.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Проаналізувавши викладені вище норми цивільного законодавства, зваживши у сукупності наведені вище обставини, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані, не порушують законних прав та інтересів інших осіб, а тому підлягають задоволенню.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 200, 206 ч.4, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Новомиргородської міської ради про визнання права власності на житловий будинок у зв`язку з втратою правовстановлюючого документа - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повний текст рішення виготовлений05 серпня 2021 року.

Суддя Новомиргородського районного суду

Кіровоградської області В.А. Орендовський