Справа № 303/3071/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 липня 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Кожух О.А., Кондора Р.Ю.

з участю секретаря судового засідання: Жганич К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 червня 2020 року про забезпечення позову, постановлену суддею Кость В.В., у справі за позовом ТОВ «Кальміус 1» до ОСОБА_1 , приватного виконавця Павлюк Назара Васильовича, де третьою особою без самостійних вимог є ДП «Сетам», про зняття арешту з нерухомого майна,-

встановив:

У червні 2020 року ТОВ «Кальміус 1» звернулося до суду з позовною заявою до приватного виконавця Павлюк Н.В., ОСОБА_1, третя особа ДП «Сетам», про зняття арешту з нерухомого майна.

Одночасно з позовною заявою ТОВ «Кальміус 1» подало заяву про забезпечення позову в якій просило вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту та заборони будь-яким фізичним та юридичним особам, включаючи ТОВ «БАРТ ОЙЛ», ДП «СЕТАМ», приватного виконавця Павлюка Назара Васильовича, іншим державним та приватним виконавцям розпоряджатися, а саме відчужувати нерухоме майно (купувати, продавати, міняти, дарувати, поводити електронні торги (аукціони) стосовно:

- комплексу будівель та споруд АЗС, що в м. Мукачеві по вул. Графа фон Шенборна, буд. 108 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 04, який знаходиться на земельній ділянці площею 0,2250 га, кадастровий номер :01:012:0610. Лот № 385909 в системі електронних торгів ДП «СЕТАМ» (далі - Комплекс 1);

- комплексу будівель та споруд АЗС, що в м. Мукачеві по вул. Пряшівській, буд. 2 «б» , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 04, який знаходиться на земельній ділянці площею 0,3261 га, кадастровий номер :01:006:0277. Лот № 385963 в системі електронних торгів ДП «СЕТАМ» (далі - Комплекс 2);

- комплексу будівель та споруд АЗС, що в м. Мукачеві по вул. Університетській, буд. 100, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 04, який знаходиться на земельній ділянці площею 0,3000 га. кадастровий номер :01:016:0312. Лот № 385945 в системі електронних торгів ДП «СЕТАМ» (далі - Комплекс 3).

Заява обґрунтована тим, що вищевказані комплекси будівель та споруд на підставі підробленого судового рішення перереєстровані за ТОВ «БАРТ ОЙЛ». Після перереєстрації майна, вказані комплекси будівель та споруд, за борги ТОВ «БАРТ ОЙЛ», приватним виконавцем Павлюком Н.В. виставлені на продаж в системі електронних торгів «СЕТАМ». При цьому, виконавче провадження №АСВП 59682776, торги в системі електронних торгів числяться зупиненими. У разі усунення підстав для зупинення електронних торгів, такі підлягають відновленню, що зробить утрудненим або неможливим виконання майбутнього судового рішення, у випадку задоволення позовної заяви про зняття арешту з нерухомого майна, власником якого є ТОВ «Кальміус 1».

Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 18.06.2020 заяву про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на:

- комплекс будівель та споруд АЗС, що в м. Мукачеві по вул. Графа фон Шенборна. буд. 108 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 04, який знаходиться на земельній ділянці площею 0,2250 га, кадастровий номер :01:012:0610. Лот № 385909 в системі електронних торгів ДП «СЕТАМ»;

- комплекс будівель та споруд АЗС, що в м. Мукачеві по вул. Пряшівській, буд. 2 «б» , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 04, який знаходиться на земельній ділянці площею 0,3261 га, кадастровий номер :01:006:0277. Лот № 385963 в системі електронних торгів ДП «СЕТАМ»;

- комплекс будівель та споруд АЗС, що в м. Мукачеві по вул. Університетській, буд. 100 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 04, який знаходиться на земельній ділянці площею 0,3000 га. кадастровий номер :01:016:0312. Лот № 385945 в системі електронних торгів ДП «СЕТАМ».

Заборонено будь-яким фізичним та юридичним особам, включаючи ТОВ «БАРТ ОЙЛ», ДП «СЕТАМ», приватного виконавця Павлюка Назара Васильовича, іншим державним та приватним виконавцям розпоряджатися, а саме відчужувати вищевказане нерухоме майно (купувати, продавати, міняти, дарувати, поводити електронні торги (аукціони).

На зазначену ухвалу суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати дану ухвалу як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та відмовити у забезпеченні позову. Посилається на те, що суд першої інстанції, в порушення вимог ч. 10 ст. 150 ЦПК України, наклав арешт на те саме майно, яке є предметом заявлених позовних вимог та обраний позивачем вид забезпечення позову не є співмірним із заявленими позовними вимогами. Вказує, що спірне майно було описане та арештоване державним виконавцем у зв`язку з виконанням виконавчого провадження №АСВП 59682776, відкритого на підставі виконавчого напису нотаріуса. Забороняючи виконавцю вчиняти будь-які дії з виконання виконавчого напису, судом не взято до уваги, що такі дії вчиняються останнім для своєчасного і повного виконання рішення. А тому вважає, що суд в порядку забезпечення позову не може заборонити органам державної виконавчої служби чи приватним виконавцям здійснювати покладені на них законодавством повноваження. Крім того зазначає, що на підставі інших судових рішень на нерухоме майно, в рамках кримінального провадження, вже були накладені арешти (обтяження), що перешкоджають розпорядженню майном, в тому числі відчуженню, а тому відсутні обставини, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити в майбутньому виконання рішення суду. Посилаючись на обов`язковість виконання судових рішень, роз`яснення ВСУ в Постанові Пленуму від 22.12.2009 «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», забезпечення позову шляхом зупинення виконання рішення є неприпустимим та незаконним.

За правилами ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком цієї особи добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати передбачені процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (§ 35 рішення ЄСПЛ у справі "Alimentaria Sanders S. A. v. Spain" від 07 липня 1989 року N 11681/85).

Згідно даних з матеріалів справи, сторони повідомлені у належний спосіб про час та місце судового розгляду 26.07.2021 року, а саме, SMS повідомленнями на їх мобільні номери телефонів, що ними зазначені у відповідних наданих документах, а також на вказану ними електронну адресу.

Від ОСОБА_1 надійшла заява від 23.07.2021 року про відкладення судового розгляду на іншу дату. Оскільки заяви подібного змісту надходили від ОСОБА_1 неодноразово, що може свідчити про затягування судового процесу за відсутності поважних причин, то колегія суддів за таких обставин вважає про можливість розгляду справи у його відсутності.

Інші учасники справи не надали апеляційному суду заяви про відкладення розгляду справи у зв`язку з наявністю поважних причин. А звідси, наведені обставини дають підставу колегії суддів для розгляду справи за відсутності не зявившихся учасників справи, так-як їх неявка не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши пояснення сторони та обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального й процесуального права при винесенні оспорюваного судового рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних мотивів.

Відповідно до змісту частин 1, 2 ст. 149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, по захист яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Згідно вимог пункту 1 ч. 1 та ч. 3 ст. 150 ЦПК позов може бути забезпечено накладенням арешту на майно відповідача та забороною вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути розмірними із заявленими позивачем вимогами.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд з урахуванням доказів, наданих стороною для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись у тому, що між сторонами дійсно виник спір, існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також співмірність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з таким клопотанням, заявленим позовним вимогам.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до ускладнення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинне мати очевидний та об`єктивний характер. Відповідно до роз`яснень п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд у своїх судових рішеннях (від 10 березня 2020 року у справі № 750/12430/19, від 28 травня 2020 року у справі № 211/374/20, від 30 листопада 2020 року у справі № 127/17451/20 та ін.) під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, ухваленого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, не порушує речове право володіння особи майном, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте, тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачу.

Цивільній процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено виконання рішення при задоволенні позову. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав та законних інтересів. При цьому ухвалою про забезпечення позову не може вирішуватися спір по суті.

Слід зазначити, що зі змісту позовних вимог та встановлених колегією суддів обставин вбачається, що предметом спору в даній справі є звільнення з-під арешту майна, що знаходиться у власності, який накладено постановою приватного виконавця у виконавчому провадженні, учасником якого позивач не являється.

При цьому, позивач пред`явив цей позов не як стягувач або боржник за виконавчим провадженням, а як особа у власності якої перебуває дане майно та на яке безпідставно накладено приватним виконавцем арешт.

З матеріалів справи вбачається, що приватним виконавцем Павлюк Н.В. 30.07.2019 р. на виконання Виконавчого напису № 359 від 25.07.2019 р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП:59682776 в якому стягувачем виступає ОСОБА_1 , а боржником ТзОВ «БАРТ ОЙЛ».

Згідно постанов приватного виконавця Павлюк Н.В. від 03.09.2019 р. здійснено опис та накладено арешт на майновий Комплекс 1, Комплекс 2 та Комплекс 3 та далі передано матеріали до ДП «СЕТАМ», яким призначено електронні торги з реалізації зазначеного майна.

Колегія суддів зважує також на те, що стосовно зазначених майнових комплексів будівель та спору АЗС відбувались неодноразові судові розгляди, та остаточними судовими рішеннями було встановлено, що оспорюване майно не належить на праві власності ТзОВ «БАРТ ОЙЛ», а тому останнє не може погашати свої боргові зобов`язання за рахунок такого майна.

Зокрема, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2021 року у справі № 640/18623/20 задоволено апеляційну скаргу ТзОВ «Кальміус 1» та скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва та ухвалено постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павлюка Назара Васильовича про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, відмовлено повністю. Ухвалою Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23 лютого 2021 року із внесеним до неї ухвалою Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10 березня 2021 року виправлення допущеної описки в першому абзаці резолютивної частини ухвали, відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 13 січня 2021 року у справі № 640/18623/20.

Отож, будучи законним власником нерухомого майна: Комплекс 1, Комплекс 2 та Комплекс 3, ТзОВ «Кальміус 1» як особа, яка не має жодних відносин до ВП:59682776 де сторонами виступають стягувач ОСОБА_1 , і боржник ТзОВ «БАРТ ОЙЛ» підставно звернулось з позовом до суду про зняття арешту з майна, позаяк на вказане нерухоме майно приватним виконавцем Павлюк Н.В. постановою від 03.09.2019 р. безпідставно здійснено опис та накладено арешт на майнові Комплекси, які не належать ТзОВ «БАРТ ОЙЛ» в рахунок погашення боргових зобов`язань останнього.

Колегія суддів також наголошує на тому, що ухвалене судом першої інстанції рішення від 18 серпня 2020 року про зняття арешту з майнових комплексів за своєю суттю не являється перешкодою для приватного виконавця Павлюк Н.В. по здійсненню ним примусового виконання за виконавчим написом № 359 від 25.07.2019 року у виконавчому провадженні ВП 59682776 щодо стягнення боргу з ТОВ «БАРТ ОЙЛ» на користь ОСОБА_1 . Оскільки, таке належить виконувати саме за рахунок майна боржника, а не за рахунок майнових комплексів ТОВ «Кальміус 1» на які безпідставно накладено арешт приватним виконавцем.

Посилання ОСОБА_1 на вимоги частини 10 статті 150 ЦПК України, які зводяться до того що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті у спірних правовідносинах не можуть бути взятими до уваги. З тих причин, що спір вирішувався по суті так-як заявлено вимогу про зняття арешту з майна яке не належить ТзОВ «БАРТ ОЙЛ», а являється власністю ТзОВ «Кальміус 1» яке не є учасником виконавчого провадження.

В силу приписів статті 59 ЗУ «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту (частина 1). У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини (абзац 1 частини 2).

Оскільки ТзОВ «Кальміус 1» обрало належний спосіб захисту свого порушеного права то й відсутні підстави стверджувати що мало місце зупинення виконання вимог наведених у виконавчому написі № 359 від 25.07.2019 року, так-як задовольняючи заяву ТзОВ «Кальміус 1» про забезпечення позову в межах майнових комплексів, які не належать ТзОВ «БАРТ ОЙЛ», суд першої інстанції не зупиняв примусове виконання виконавчого напису за рахунок майна боржника, тоді як стягувач не заперечував би, щоб такий був виконаний за рахунок майнових комплексів ТзОВ «Кальміус 1» на які безпідставно накладено арешт приватним виконавцем. Більше того, приватний виконавець Павлюк Н.В. у виконавчому провадженні ВП 59682776 прийняв постанову від 09.10.2020 року про зняття арешту з майнових комплексів.

Слід відмітити також те, що посилання ОСОБА_1 на доводи з приводу того, що до постановлення оскаржуваної ухвали суду першої інстанції вже були раніше у кримінальних провадженнях винесені ухвали про накладення арешту на майнові комплекси не можна вважати слушними. Оскільки, звернення ТзОВ «Кальміус 1» у суд з належним способом захисту свого порушеного права не перешкоджає позивачу подати заяву про забезпечення позову в даній справі не дивлячись на те, що в інших провадженнях було накладено обтяження на оспорювані майнові комплекси, якщо позивач вважає, що це буде гарантією виконання майбутнього рішення суду за поданим позовом.

У підтвердження обґрунтованості подання ТзОВ «Кальміус 1» заяви про забезпечення позову наряду з наведеними вище доводами є також постанова Закарпатського апеляційного суду від 26 липня 2021 року про відхилення апеляційної скарги ТзОВ «БАРТ ОЙЛ» та залишення без змін рішення Мукачівського міськрайонного суду від 18 серпня 2020 року.

Поряд з цим колегія суддів не погоджується з оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції в частині вимоги ТзОВ «Кальміус 1» про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на майнові комплекси будівель та споруд АЗС.

За правилами пунктів 1, 1-1 частини першої статті 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави.

Виходячи з аналізу змісту зазначених пунктів, вбачається, що законодавець передбачив, що при обранні виду забезпечення позову, зокрема накладення арешту на майно, такий вид забезпечення позову обирається тільки стосовно відповідача у справі.

Тоді як за матеріалами справи, майнові комплекси: Комплекс 1, Комплекс 2 та Комплекс 3 на праві власності належать ТзОВ «Кальміус 1» згідно Договорів купівлі-продажу нерухомого майна від 05.02.2020 року, які нотаріально посвідчені та зареєстровані в реєстрі за №111, №112, №113 та такі укладено між ТзОВ «Компанія «НАФТА ТРЕЙД» та ТзОВ «Кальміус 1» стосовно комплексу будівель і споруд АЗС, якими є Комплекс 1, Комплекс 2 та Комплекс 3. Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме мано про реєстрацію права власності від 05.02.2020 за №№ №199101642, 199112074 та 199120372 підтверджено право власності ТзОВ «Кальміус 1» на Комплекс 1, Комплекс 2 та Комплекс 3.

Разом із тим, накладаючи арешт на майнові комплекси: Комплекс 1, Комплекс 2 та Комплекс 3, суд першої інстанції припустився помилки в цій частині вимоги та не врахував, що накладення арешту на майно можливе, якщо воно належить відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Оскільки майнові комплекси: Комплекс 1, Комплекс 2 та Комплекс 3 належить позивачу ТзОВ «Кальміус 1», тому вжиття цього заходу забезпечення позову (арешту) є необґрунтованим.

Відтак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майнові комплекси: Комплекс 1, Комплекс 2 та Комплекс 3.

За наведених обставин, оскаржувану ухвалу Мукачівського міськрайонного суду від 18 червня 2020 року в частині вимоги про вжиття заходу забезпечення позову у виді накладення арешту на майнові комплекси: Комплекс 1, Комплекс 2 та Комплекс 3, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України, слід скасувати та у задоволенні заяви ТзОВ «Кальміус 1» про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майнові комплекси: Комплекс 1, Комплекс 2 та Комплекс 3 - відмовити. В іншій частині ухвала суду постановлена судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому в решті вимоги судове рішення слід залишити без змін.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 149, 150, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Ухвалу Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 18 червня 2020 року про забезпечення позову, скасувати в частині пунктів 1 і 2 резолютивної частини та постановити нове судове рішення.

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Кальміус 1» про забезпечення позову, задоволити частково.

Відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Кальміус 1» у задоволенні вимоги про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на:

- комплексу будівель та споруд АЗС, що в м. Мукачеві по вул. Графа фон Шенборна, буд. 108 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 04, який знаходиться на земельній ділянці площею 0,2250 га, кадастровий номер :01:012:0610. Лот № 385909 в системі електронних торгів ДП «СЕТАМ»;

- комплексу будівель та споруд АЗС, що в м. Мукачеві по вул. Пряшівській, буд. 2 «б» , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 04, який знаходиться на земельній ділянці площею 0,3261 га, кадастровий номер :01:006:0277. Лот № 385963 в системі електронних торгів ДП «СЕТАМ»;

- комплексу будівель та споруд АЗС, що в м. Мукачеві по вул. Університетській, буд. 100 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 04, який знаходиться на земельній ділянці площею 0,3000 га. кадастровий номер :01:016:0312. Лот № 385945 в системі електронних торгів ДП «СЕТАМ».

У решті вимог, ухвалу суду першої інстанції, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 02 серпня 2021 року.

Суддя-доповідач:

Судді: