У Х В А Л А

02.08.2021 Справа №607/14007/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванко О. М.

за участю секретаря с/з Хримко У. А.

представника заінтересованої особи Гриб О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ТОВ «Фінансова компанія «Інвент» звернулося в суд із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з публічного акціонерного товариства Дельта Банк на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент», у зв`язку із укладенням договору про відступлення прав вимоги № 2300/К 06.08.2012.

У судове засідання представник заявника не з`явився, однак подав заяву про розгляд заяви про заміну сторони виконавчого провадження за відсутності їх представника.

Представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, оскільки заявником не подано жодних доказів про перехід вимоги за іпотечним договором.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися із невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причин неявки у судове засідання суду не повідомили та не подали клопотання про розгляд справи у їх відсутності, що не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Заслухавши пояснення представника заінтересованої особи, перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява про заміну сторони виконавчого провадження, задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24.12.2014 вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (, рах. № НОМЕР_3 в АТ «Дельта Банк», МФО 380236) заборгованість за кредитним договором № 0 від 20.02.2007 р. у розмірі 779 971,64 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 3 219,00 грн.

Рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 01.03.2016 ухвалено нове рішення, яким в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 0 від 20.02.2007 р., в розмірі 779 971,64 грн. і складається з 447 994.02 грн. тіла кредиту та 332 977,62 грн. відсотків звернути стягнення на предмет іпотеки трикімнатну квартиру, загальною площею 62,7 кв. м., житловою площею 37,3 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності відповідачу ОСОБА_3 , шляхом її продажу на публічних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна в м. Тернополі, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

На підставі зазначених судових рішень, стягувачу ПАТ «Дельта Банк» Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області було видано виконавчі листи.

06.08.2020 між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвент» було укладено договір № 2300/К про відступлення прав вимоги.

Сторони домовилися, що за відступлення права вимоги за основними договорами відповідно до цього договору Новий кредитор сплачує Банку грошові кошти у сумі 30 517 100,00 грн (п. 4 Договору).

Згідно додатку № 1 до договору № 2300/К про відступлення прав вимоги, вбачається, що за кредитним договором № 0 від 20.02.2007 р. боржником є ОСОБА_1 , за договором поруки ОСОБА_2 , а за іпотечним договором є ОСОБА_3 , який є іпотекодавцем.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18) та від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18).

Згідно ч. 1 ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

ТОВ «Фінансова компанія «Інвент» обґрунтовує тим, що право вимоги перейшло на підставі договору № 2300/К про відступлення прав вимоги від 06.08.2020, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвент».

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази про перехід від ПАТ «Дельта Банк» до ТОВ «Фінансова компанія «Інвент» прав вимоги за іпотечним договором від 20.02.2007, укладеним між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_3 та посвідченим приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Василевич О.О., за реєстровим в реєстрі № 512.

Крім цього, заявник зазначає, що на виконанні у Тернопільському міському відділі державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) відкриті виконавчі провадження № 60368495 та № 51555702, які станом на 23.06.2021 є відкриті, однак доказів на підтвердження вказаного не надає.

Згідно статті 4 Закону України "Про іпотеку" визначено, що обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації відповідно до закону. А згідно з ч. 3 ст. 24 цього закону правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку.

Аналіз наведених положень закону приводить до висновку, що належним доказом переходу прав вимоги за іпотечним договором, окрім іншого, є внесення відомостей про нового іпотекодержатедя до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Заявником не подано доказів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що до нього перейшло, як до іпотекодержателя, право вимоги на предмет іпотеки.

За таких обставин, враховуючи, що ТОВ «Фінансова компанія «Інвент» звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження по виконанню судових рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та стягнення заборгованості за кредитним договором, і не подало доказів про перехід права вимоги до боржників, зокрема, до іпотекодавця ОСОБА_3 , суд вважає, що слід відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

На підставі наведеного, керуючись статтями 259, 260, 261, 352-354, 442 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвент» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Ухвала суду складена та підписана 04 серпня 2021 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко