Справа № 278/1513/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2021 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О.М., за участю секретаря судового засідання Франчука В. С., розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, заінтересована особа, - приватний нотаріус Шевчук Людмила Миколаївна, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду із заявою, в якій зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , який за життя склав заповіт, відповідно до якого заповів заявнику житловий будинок у с. Липники колишнього Лугинського району, а нині - Коростенського району Житомирської області. Заявник вказала, що після смерті батька вона виявила, що заповіт видано ОСОБА_3 , хоча згідно паспорту останній був ОСОБА_2 .

У зв`язку з наведеним, заявник просить суд встановити факт її родинних відносин зі ОСОБА_2 , а також встановити факт, що заповіт виданий ОСОБА_3 у дійсності виданий ОСОБА_2 .

У засідання належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи учасники справи або їхні представники не з`явились, у зв`язку з чим розгляд здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Від представника заявника надійшла заява про розгляд справи без їх участі (а.с. 42); вимоги заяви підтримують та просять задовольнити.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 11).

З копії паспорта вбачається, що заявник записана як ОСОБА_1 (а.с. 7-9).

Паспорт № НОМЕР_1 видано на ім`я ОСОБА_2 (а.с. 5).

Відповідно до заповіту від 20.01.2000 року, посвідченого 21.01.2000 року Липниківським сільським головою Лугинського району Боровою М. М. (а.с. 13), ОСОБА_3 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, яке буде належити йому на день його смерті, заповів своїй дочці ОСОБА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер (а.с. 12), після смерті якого заявник звернулась до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Шевчук Л. М. для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак отримала відмову у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують їхні родинні відносини (а.с. 22).

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.09.2011 року будинок, житловий з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (а.с. 34).

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 222596095 від 03.09.2020 року вбачається, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка з кадастровим номером :08:003:0210 (а.с. 36).

Технічний паспорт на житловий будинок виданий на ім`я ОСОБА_2 (а.с. 38)

Також за життя померлому були видані посвідчення, де прізвище, ім`я та по батькові вказані як ОСОБА_2 (а.с. 39).

З довідки приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Шевчук Л. М. від 20.07.2021 року № 164/02-14 (а.с. 33) вбачається, що згідно документів спадкової справи №48/2021 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , громадянка ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею померлого.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України).

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Згідно з п.п. 1, 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення родинних відносин між фізичними особами та встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про доведеність того факту, що заявник є дочкою ОСОБА_2 , а також того, що останньому належав заповіт від 20.01.2000 року, посвідчений 21.01.2000 року Липницьким сільським головою Лугинського району Боровою М. М., у зв`язку з чим для усунення перешкод у реалізації заявником своїх спадкових прав вважає за потрібне задовольнити її заяву та встановити відповідні юридичні факти.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-83, 89, 315, 319 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити факт належності ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , заповіту, складеного 20.01.2000 року, посвідченого 21.01.2000 року Липниківським сільським головою Лугинського району Житомирської області Боровою М. М., зареєстрованого в реєстрі за №2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. М. Дубовік