ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1464/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №710/671/21 Категорія: на ухвалу Сивокінь С. С.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року :

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Нерушак Л.В.

секретар: Торопенко Н.М.

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ»,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

третя особа - Шполянська державна нотаріальна контора,

особа, що подала апеляційну скаргу - директор Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» - Логвінова В.А.,

розглянувши за виділеними матеріалами у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» на ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 8 червня 2021 року у складі судді Сивокінь С.С.,

в с т а н о в и в :

ТОВ «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , третя особа: Шполянська державна нотаріальна контора про визнання недійсним договору дарування № 392 від 29 квітня 2020 року.

Також, 7 червня 2021 року ТОВ «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» звернулося до суду із заявою про забезпечення позову.

В обґрунтування заяви позивач вказував, що Шполянським районним судом Черкаської області було відкрито провадження у справі № 710/1367/20 за позовом ТОВ «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» до ОСОБА_2 , СТОВ «Агроспілка», ОСОБА_3 про стягнення солідарно заборгованості у розмірі 2839249 грн. за договором про надання фінансового кредиту № 1045-Ш/ОФ від 26 липня 2019 року.

Ухвалою Шполянським районним судом Черкаської області у вищевказаній справі від 29 жовтня 2020 року було відмовлено у задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» про забезпечення позову.

12 листопада 2020 року ОСОБА_2 здійснив відчуження майна, що йому належало, а саме: житлового будинку, загальною площею 70,6 кв.м., земельної ділянки площею 0,1000 га, земельної ділянки площею 0,0386 га, що розташовані в АДРЕСА_1 на користь свого сина - ОСОБА_2 , шляхом укладення договорів дарування за № 1404, 1405, 1406, що посвідчені Шполянською державною нотаріальною конторою.

Внаслідок відчуження вищевказаного майна, ТОВ «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» вдруге звернувся із заявою про забезпечення позову у справі № 710/1367/20. Ухвалою суду від 21 грудня 2020 року заяву задоволено частково та накладено арешт на будинок, що розташований в АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею 2.0325 га. Проте, постановою Черкаського апеляційного суду від 3 червня 2021 року ухвалу від 21 грудня 2020 року про часткове задоволення заяви про забезпечення позову, скасовано.

Враховуючи вищевикладене, ТОВ «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» вважає, що ОСОБА_2 , отримавши 26 липня 2019 року фінансовий кредит у розмірі 2 500 000 грн., переслідуючи мету його неповернення, приховав наявне у нього майно від майбутнього стягувача, а саме шляхом укладення договорів дарування будинку та земельних ділянок своєму синові - ОСОБА_2 .

Просив вжити заходи забезпечення позову шляхом встановлення заборони будь - яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь - які реєстраційні дії в державному реєстрі речових прав, стосовно нерухомого майна, що належить ОСОБА_2 , а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 до вирішення спору по суті.

Ухвалою Шполянського районного суду Черкаської області від 8 червня 2021 року в задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» про забезпечення позову відмовлено.

Ухвала суду мотивована тим, що предметом позову у цій справі є позовні вимоги немайнового характеру про визнання недійсним договору дарування, в разі задоволення позову рішення суду не підлягатиме примусовому виконанню, незабезпечення позову в обраний спосіб не ускладнить чи не унеможливить виконання рішення суду, а тому такий захід забезпечення позову не відповідає змісту порушеного, на думку позивача, права, та не є співмірним із заявленими вимогами в цій справі.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ТОВ «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що ухвала суду є необґрунтованою, просив її скасувати та прийняти нову, якою заяву про забезпечення позову задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що незадоволення заяви про забезпечення позову у даній справі не позбавить ОСОБА_2 (сина) повторно відчужити будинок на користь іншої особи і, в такому разі, ТОВ «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» не матиме можливості оскаржити наступні правочини щодо відчуження майна.

Вказує, що правовідносини боржника, який вчиняє дії пов`язані із зменшенням його платоспроможності після виникнення у нього зобов`язання із повернення суми позики, діє очевидно недобросовісно та зловживає правами стосовно кредитора. Будь - який правочин, вчинений боржником у період настання у нього зобов`язання із погашення заборгованості перед кредитором, внаслідок якого боржник перестає бути платоспроможним, має ставитися під сумнів у частині його добросовісності та набуває ознак фраудаторного правочину (постанова Верховного Суду від 28 листопада 2019 року у справі № 910/8357/18).

26 липня 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на те, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Заслухавши представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами дійсно існує спір щодо визнання недійсним договору дарування № 392 від 29 квітня 2020 року будинку з господарськими будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 .

У своїй заяві про забезпечення позову, ТОВ «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» просив вжити заходи забезпечення позову шляхом встановлення заборони будь - яким суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь - які реєстраційні дії в державному реєстрі речових прав, стосовно нерухомого майна, що належить ОСОБА_2 , а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 до вирішення спору по суті.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1,2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, позивач посилався на п. 2 ч.1 ст. 150 ЦПК України, відповідно до якої позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії.

Види забезпечення позову застосовуються для того щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Відповідно до роз`яснень викладених в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні заяви ТОВ «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» про забезпечення позову, прийшов до обґрунтованого та вмотивованого висновку, оскільки предметом позову у цій справі є позовні вимоги немайнового характеру про визнання недійсним договору дарування. В разі задоволення позову рішення суду не підлягатиме примусовому виконанню, а тому суд першої інстанції вірно вказав, що такий захід забезпечення позову не відповідає змісту порушеного, на думку позивача, права, та не є співмірним із заявленими вимогами в цій справі.

Дана позиція узгоджується з висновками викладеними у постанові Верховного Суду від 27 квітня 2021 року у справі № 638/20248/19.

Колегія суддів не може прийняти доводи скаржника стосовно того, що незадоволення заяви про забезпечення позову у даній справі не позбавить ОСОБА_2 (сина) повторно відчужити будинок на користь іншої особи і, в такому разі, ТОВ «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» не матиме можливості оскаржити наступні правочини щодо відчуження майна. Колегія суддів звертає увагу, що ТОВ «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» звернувся в суд з позовом у даній справі про визнання договору дарування недійсним (договір на підставі якого було відчужено майно) і в разі наявності підстав для його задоволення право власності буде поновлено за боржником, що надасть в подальшому ТОВ «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» можливість його реалізувати за рахунок боргу боржника.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки, оскаржувана ухвала постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не дають підстав для її скасування, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ВІВА КАПІТАЛ» залишити без задоволення.

Ухвалу Шполянського районного суду Черкаської області від 8 червня 2021 року у даній справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з підстав та на умовах, визначених статтею 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 4 серпня 2021 року.

Судді Н. І. Гончар

Ю. В.Сіренко

Л.В. Нерушак