Справа № 727/8226/17
Провадження № 2/727/146/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Смотрицького В.Г.

при секретарі Заверусі Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання часток у спільній сумісній власності, поділ майна та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою власністю, припинення права спільної сумісної власності, визнання права власності на житлові та нежитлові приміщення, -

Встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю, визнання часток у спільній сумісній власності, поділ майна посилаючись на те, що вона з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі з 11.08.1996 року, який було розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12.05.2017 року.

За час спільного проживання в шлюбі вона з відповідачем спільною працею за спільні кошти в інтересах сім`ї набули у власність нерухоме майно, зокрема:

1. нежитлові приміщення підвалу житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 30 кв.м. з окремим фасадним входом на підставі договору купівлі-продажу від 13.12.2006 року;

2. нежитлові приміщення підвалу житлової будівлі АДРЕСА_1 , загальною площею 43,30 кв.м. на підставі договору купівлі-продажу №549 від 20.10.2005 року;

3. нежитлові приміщення промислово-продуктового магазину з окремим фасадним входом площею 47,30 кв.м. підвалу житлової будівлі АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 14.03.2005 року;

4. нежитлові приміщення кафе загальною площею 88,70 кв.м., що складають 42/100 частини окремо розташованого на земельній ділянці житлового будинку АДРЕСА_3 загальною площею 213,5 кв.м., складаються з: торгового залу - 21,70 кв.м.; торгового залу - 25,8 кв.м.; службової кімнати - 5,9 кв.м; коридору - 3,3 кв.м; службового приміщення - 3,6 кв.м.; кухні - 12 кв.м; кухні - 7,1 кв.м.; комори - 8,4 кв.м; вбиральні - 0,9 кв.м., на підставі договору купівлі-продажу від 15.05.1997 року;

5. однокімнатну квартиру спільного заселення АДРЕСА_4 загальною площею 36,43 кв.м., житловою - 23,4 кв.м., окремі приміщення квартири не ідентифіковані, на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 08.11.1999 року;

6. двокімнатну квартиру спільного заселення АДРЕСА_4 загальною площею 72,37 кв.м., житловою - 48,60 кв.м., окремі приміщення квартири не ідентифіковані, на підставі нотаріально посвідченого договору міни квартир від 16.07.1999 року.

Вона та відповідач зареєстровані в квартирі АДРЕСА_4 , де до останнього часу проживали разом з дітьми.

В 2000 році для поліпшення побутових умов сім`ї вони за спільні кошти провели реконструкцію із добудовою квартири спільного заселення АДРЕСА_4 .

Рішенням виконавчого комітету Ленінської районної ради №50/3 від 22.03.2000 року узаконено прибудовані до квартири АДРЕСА_4 веранду 12,0 кв.м., лоджію 13,43 кв.м., тамбури 8,0 кв.м та 12,0 кв.м. під добудовою в цокольному поверсі будівлі.

06.01.2015 року Чернівецьким МБТІ відповідно до п.11 Інструкції виготовлено новий техпаспорт на житловий будинок АДРЕСА_3 з внесеними внесено змінами щодо складу та площі приміщень, згідно якого: загальна площа будинку після реконструкції з добудовою складає 287,40 кв.м, з яких 145,60 кв.м. - площа цокольного поверху, а саме: коридор - 10,7 кв.м, коридор - 10,8 кв.м., коридор сходова кл. - 1,8 кв.м., вбиральня - 1,5 кв.м., комора - 2,4 кв.м., зал - 11,3 кв.м., зал - 6,3 кв.м., вбиральня - 1,1 кв.м., коридор - 7,9 кв.м., миєчна - 6,4 кв.м., комора - 4,4 кв.м., кухня - 12,4 кв.м., коридор - 3,5 кв.м., зал - 47,7 кв.м., приміщення бармена - 6,2 кв.м., коридор - 5 кв.м., коридор - 6,2 кв.м., 141,80 кв.м. - площа 1 поверху (квартира АДРЕСА_1 ), в тому числі житлова - 73,40 кв.м., а саме: сходова клітина - 8,9 кв.м., коридор - 3,9 кв.м., кухня - 11,3 кв.м., вбиральня - 1,3 кв.м., комора - 1,6 кв.м., коридор - 9,2 кв.м., коридор - 1,6 кв.м., ванна - 1,6 кв.м., ж.кімната - 23,9 кв.м., ж.кімната - 27,2 кв.м., ж.кімната - 22,3 кв.м., веранда - 12,9 кв.м., веранда - 8,6 кв.м., комора - 2,8 кв.м.

Відповідно до п.3.1. рішення Виконавчого комітету Чернівецької міської ради №364/8 від 17.05.2005 року, житловий будинок АДРЕСА_3 знято з балансу житлового фонду комунальної власності територіальної громади м. Чернівців. Пунктом 1.1. даного рішення, власнику квартири АДРЕСА_1 (відповідачу) передано допоміжні приміщення сходової клітини та підвалу вищевказаного будинку, а в п.5.1. зазначено про необхідність заміни власником (відповідачем) наявних правовстановлюючих документів, свідоцтв про право власності на об`єкти нерухомості з урахуванням переданих допоміжних приміщень, з їх подальшою реєстрацією в порядку передбаченому законом.

Реконструкцію з добудовою квартири АДРЕСА_4 завершено і узаконено відповідно до вимог законодавства, що діяло на той час, ступень готовності спірного житлового будинку загальною площею 287,40 кв.м. складає 100%, будинок експлуатується за своїм функціональним призначенням.

Право власності на новостворений об`єкт нерухомого майна житловий будинок загальною площею 287,40 кв.м., в якому розташовані житлова квартира АДРЕСА_1 , нежитлові приміщення кафе та на земельну ділянку, на якій розташований спірний будинок, не оформлено належним чином з вини відповідача, а вона позбавлена можливості здійснити вказані дії, що перешкоджає їй реалізувати своє право на розпорядження нерухомим майном, набутим за час шлюбу, в тому числі на визнання її права власності та поділ зазначеного майна.

За 21 рік шлюбу, вони за рахунок спільних трудових та грошових затрат, за рахунок коштів (доходу) від підприємницької діяльності її як ФОП, крім реконструкції з добудовою, також провели капітальний ремонт будинку в цілому, здійснили євроремонти всіх приміщень квартири та кафе, допоміжних приміщень, наданих за рішенням Чернівецької міської ради №364/8.

Відповідно до звітів про оцінку, ринкова вартість приміщень в будинку АДРЕСА_3 складає, а саме: ізольованої трикімнатної квартири АДРЕСА_1 загальною площею 158,35 кв.м. - 2802680 грн. без ПДВ, що еквівалентно 109596,48 доларів США за курсом НБУ на день подання позову; кафе загальною площею 129,05 кв.м. - 1838973 грн. без ПДВ, що еквівалентно 71911,51 доларів США за курсом НБУ на день подання позову.

Вона та відповідач є співзасновниками Товариства з обмеженою відповідальністю «Гама АПІ» (ТОВ «Гама АПІ»), статутний фонд ТОВ «Гама АПІ» складає 21000 грн. і сформовано в повному обсязі у 2003 році; з яких частка відповідача ОСОБА_2 складає 12000 грн., що становить 56,87% , а її частка - 7100 грн., що становить 33,65%.

Вона тривалий час працювала на посаді директора ТОВ «Гама АПІ», з 1998 року є його співзасновником, окрім того з 2008 року вона як ФОП здійснювала індивідуальну підприємницьку діяльність у приміщеннях промислово-продуктового магазину по АДРЕСА_2 та перукарні по АДРЕСА_1 . Однак, після виникнення спору через перешкоди з боку відповідача і відсутність доступу до власного майна ФОП, вона була вимушена змінити види підприємницької діяльності.

Нею за кошти від підприємницької діяльності зроблено ремонт в приміщеннях.

Ринкова вартість приміщення по АДРЕСА_1 зросла з 35000 грн. в т.ч. ПДВ 5833,33 грн. до 437980 грн. без ПДВ., ринкова вартість приміщення промислово-продуктового магазину по АДРЕСА_2 зросла з 35005 грн. до 1073142 грн. без ПДВ, ринкова вартість приміщення перукарні по АДРЕСА_1 зросла з 35251,20 грн. в т.ч. ПДВ 5875 грн. до 646590 грн. без ПДВ.

Крім того, майно в приміщеннях промислово-продуктового магазину по АДРЕСА_2 та перукарні по АДРЕСА_1 є майном її як фізичної особи-підприємця, придбано за кошти від підприємницької діяльності її як ФОП.

З серпня 2015 року вона вимушена винаймати житло, оскільки між нею та відповідачем склались вкрай неприязні стосунки, що заважає проживати разом за місцем реєстрації. Приміщення підвалу по АДРЕСА_1 частково пристосовано і облаштовано для проживання, тому в разі виділення його їй, буде використано нею для власного тимчасового проживання.

А тому просила припинити право спільної часткової власності її та відповідача на нежитлові приміщення кафе загальною площею 88,7 кв.м., що складають 42/100 частини окремо розташованого на земельній ділянці житлового будинку АДРЕСА_3 площею 213,50 кв.м., які складаються з: торгового залу - 21,70 кв.м.; торгового залу - 25,8 кв.м.; службової кімнати - 5,9 кв.м; коридору - 3,3 кв.м; службового приміщення - 3,6 кв.м.; кухні - 12 кв.м.; кухні - 7,1 кв.м.; комори - 8,4 кв.м.; вбиральні - 0,9 кв.м. Визнати житловий будинок АДРЕСА_3 загальною площею 287,40 кв.м., який складається з приміщень ізольованої трикімнатної квартири АДРЕСА_1 та нежитлових приміщень кафе, спільною сумісною власністю її та відповідача та визнати за кожним право власності на 1/2 ідеальну частку будинку в складі ізольованої трикімнатної квартири АДРЕСА_1 та нежитлових приміщень кафе.

Визнати ізольовану трикімнатну квартиру АДРЕСА_4 загальною площею 158,35 кв.м., вартістю 2802680 грн. без ПДВ, а саме: коридор 2-1 1/2 частина - 5,35 кв.м., коридор 2-16 - 5,0 кв.м., коридор - 6,2 кв.м., сходова клітина - 8,9 кв.м., коридор - 3,9 кв.м., кухня - 11,3 кв.м., вбиральня - 1,3 кв.м., комора - 1,6 кв.м., коридор - 9,2 кв.м., коридор - 1,6 кв.м., ванна - 1,6 кв.м., ж.кімната - 23,9 кв.м., ж.кімната - 27,2 кв.м., ж.кімната - 22,3 кв.м., веранда - 12,9 кв.м., веранда - 8,6 кв.м., комора - 2,8 кв.м., спільною сумісною власністю її та відповідача та визнати за кожним право власності на 1/2 ідеальну частку спірної ізольованої трикімнатної квартири.

Визнати за нею право власності на нежитлові приміщення промислово-продуктового магазину площею 47,3 кв.м. в будинку АДРЕСА_2 вартістю 1073142 грн. без ПДВ та майно в ньому; нежитлові приміщення підвалу - перукарні площею 30 кв.м. по АДРЕСА_1 вартістю 646590 грн. без ПДВ та майно в ньому; приміщення підвалу площею 43,3 кв.м. по АДРЕСА_1 вартістю 437980 грн. без ПДВ та майно в ньому.

Визнати за відповідачем ОСОБА_2 право власності на нежитлові приміщення кафе в будинку АДРЕСА_3 загальною площею 129,05 кв.м. вартістю 1838973 грн. без ПДВ, а саме: коридор 2-1 1/2 частина - 5,35 кв.м.; коридор - 10,8 кв.м., коридор - сходова клітина - 1,8 кв.м., вбиральня - 1,5 кв.м, комора - 2,4 кв.м., зал - 11,3 кв.м., миєчна - 6,4 кв.м., комора - 4,4 кв.м; зал - 6,3 кв.м.; вбиральня - 1,1 кв.м.; коридор - 7,9 кв.м., кухня - 12,40 кв.м.; коридор - 3,5 кв.м.; зал - 47,7 кв.м., приміщення бармена - 6,20 кв.м.

Припинити право спільної сумісної власності на нежитлові приміщення, а також стягнути з ОСОБА_2 на її користь понесені судові витрати.

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічним позовом, уточнивши його в липні 2021 року, до відповідачки ОСОБА_1 про визнання майна особистою власністю, припинення права спільної сумісної власності, визнання права власності на житлові та нежитлові приміщення, який ухвалою суду від 05.10.2017 року прийнято до розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом, посилаючись на те, що двохкімнатна квартира спільного заселення АДРЕСА_4 була придбана ним за договором міни квартир від 16.07.1999 року, укладеного між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ним.

Відповідно до договору міни, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 передали йому у власність квартиру АДРЕСА_4 , яка складається з двох кімнат, а він передав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_5 . Згідно з п.4 договору, обмін квартир здійснений без грошової доплати.

Квартира АДРЕСА_5 належала йому на підставі договору купівлі-продажу від 04.03.1994 року, а шлюб з ОСОБА_1 укладено 11.08.1996 року, тобто вказана квартира придбана ним виключно за рахунок майна, яке належало йому до укладення шлюбу, а тому є його особистою приватною власністю.

В спірній даній квартирі за роки спільного сімейного проживання проводився лише поточний ремонт, ніяких капітальних змін квартира не зазнала.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 15.05.1997 року, укладеного між ним та ТОВ - Фірма «ГАМА АПІ» ЛТД, він придбав приміщення кафе загальною площею 88,70 кв.м., що складає 42/100 частин жилого будинку АДРЕСА_3 , за яке сплатив вартість згідно з квитанцією Уксоцбанку №19 від 05.03.1997 року.

Хоча формально вказаний договір укладений вже під час шлюбу з ОСОБА_1 , але з часу укладення шлюбу і по день сплати коштів пройшло менше восьми місяців, зазначені кошти на приміщення кафе ним зібрано та відкладено ще до укладення шлюбу, але процес їх придбання ТОВ-фірмою «ГАМА АПІ» ЛТД в Чернівецької міської ради затягнувся і зрештою розрахунок відбувся після укладення шлюбу, а тому вказані приміщення є його особистою приватною власністю.

За час шлюбу ним та ОСОБА_1 придбано квартиру АДРЕСА_4 , яка складається з однієї кімнати, загальною площею 36,43 кв.м., в тому числі житловою площею 23,4 кв.м.; здійснено добудову до будинку, як зовнішнє влаштування спільного входу в дві квартири та кафе, яка складається з: поверх 1 літери «А» 24,30 кв.м.: веранда 1-12 (12,90 кв.м.), коридор 1-13 (8,60 кв.м.) + лоджія 1-14 (2,80 кв.м.); підвал літери «А» 21,90 кв.м.: тамбур 2-1 (10,70 кв.м) + коридор 2-16 (5,00 кв.м) + тамбур 2-17 (6,20 кв.м); придбано нежилі приміщення (промислово-продуктовий магазин) підвалу в житловому будинку літ. «А» загальною площею 47,30 кв.м, які знаходяться по АДРЕСА_2 ; нежилі приміщення (офіс) підвалу в житловому будинку літ.А загальною площею 30,00 кв.м, які знаходяться по АДРЕСА_1 ; нежилі приміщення підвалу в житловому будинку літ. «А» загальною площею 43,30 кв.м, які знаходяться по АДРЕСА_1 .

В зазначене спільне майно вкладалися спільні кошти подружжя, а не ОСОБА_1 як ФОП, оскільки ОСОБА_1 стала підприємцем лише у 2008 році, а нерухоме майно придбано до цього.

А тому просив визнати його особистою власністю квартиру АДРЕСА_4 , яка складається з двох кімнат, житловою площею 48,60 кв.м., загальною площею 72,37 кв.м., та приміщення кафе загальною площею 88,70 кв.м., що складає 42/100 частини жилого будинку АДРЕСА_3 .

Визнати за ним право власності на квартиру АДРЕСА_4 , яка складається з однієї кімнати, загальною площею 36,43 кв.м., в т.ч. житловою площею 23,4 кв.м., включаючи добудову до будинку, як зовнішнє влаштування спільного входу в дві квартири та кафе, яка складається з: поверх 1 літери «А»: 24,30 кв.м: веранда 1-12 (12,90 кв.м), коридор 1-13 (8,60 кв.м) + лоджія 1-14 (2,80 кв.м); підвал літери «А» 21,90 кв.м: тамбур 2-1 (10,70 кв.м) + коридор 2-16 (5,00 кв.м) + тамбур 2-17 (6,20 кв.м) згідно поповерхового плану (матеріали справи т.1 а.с.47, 49); на нежилі приміщення (промислово-продуктовий магазин) підвалу в житловому будинку літ. «А» загальною площею 47,30 кв.м., які знаходяться по АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на: нежилі приміщення (перукарня) підвалу в житловому будинку літ. «А» загальною площею 30,00 кв.м, які знаходяться по АДРЕСА_1 ; нежилі приміщення (цоколь) в житловому будинку літ. «А» загальною площею 43,30 кв.м, які знаходяться по АДРЕСА_1 .

Припинити право спільної сумісної власності на нерухоме майно, а також стягнути з ОСОБА_1 на його користь судові витрати.

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених в позовній заяві, просила задовольнити позовні вимоги. Зустрічні позовні вимоги не визнала з підстав, викладених у запереченні проти зустрічного позову, просила відмовити в задоволенні зустрічних позовних вимог.

Відповідач та його представник в судовому засіданні зустрічні позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених в зустрічній позовній заяві, просили задовольнити зустрічний позов. Первісні позовні вимоги не визнали та просили відмовити в задоволенні первісних позовних вимог.

Свідок ОСОБА_5 пояснив суду, що він є сином сторін. Він проживає в квартирі АДРЕСА_4 . Сестра на даний час перебуває за кордоном, а коли приїжджає, то проживає в своїй кімнаті. Там де було кафе, зараз склад.

Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, відповідача, представника відповідача, свідків, дослідивши письмові докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що первісні позовні вимоги підлягають задоволенню частково, зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували з 11.08.1996 року в зареєстрованому шлюбі (т.1 а.с.18), який розірвано рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 12.05.2017 року (т.1 а.с.19-20).

Відповідно до договору міни квартир від 16.07.1999 року (т.1 а.с.35), ОСОБА_3 та ОСОБА_4 передали у власність ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_4 , яка складається з двох кімнат, житловою площею 48,60 кв.м., загальною площею 72,37 кв.м., а ОСОБА_2 передав ОСОБА_3 та ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_5 , яка належала відповідачу на підставі договору купівлі-продажу від 04.03.1994 року (т.1 а.с.74-75).

Згідно з п.4 договору міни квартир, обмін квартир здійснений без грошової доплати.

Відповідно до ст.24 Кодексу про шлюб та сім`ю України, який був чинним до 01 січня 2004 року, майно, яке належало кожному з подружжя до одруження, а також одержане ним під час шлюбу в дар або в порядку успадкування, є власністю кожного з них.

В пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю» №16 від 12.06.1998 року зазначено, що якщо котрийсь із подружжя зробив вкладення у придбання спільного майна за рахунок майна, яке належало йому до одруження або було одержане ним під час шлюбу в дар, в порядку спадкування, надбане за кошти, що належали йому до шлюбу, або іншого роздільного майна, то ці вкладення (в тому числі вартість майна до визнання його спільною сумісною власністю на підставі ст.25 КпШС України) мають враховуватися при визначенні часток подружжя у спільній сумісній власності (ст.28 КпШС України).

Згідно з ст.57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Відповідно до вимог ст.25 КпШС України та ст.62 СК України, лише в разі істотного збільшення вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя таке майно в разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до висновку експерта №19023 за результатами проведеної судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи від 30.10.2019 року (т.2 а.с.2-60), приміщення двокімнатної квартири АДРЕСА_4 не зазнали особливих змін кількісних характеристик: за даними міського БТІ збільшені розміри одного коридору та обох кімнат (кімнат за рахунок розбирання печей), зменшено площу кухні, в результаті чого загальна площа двокімнатної квартири стала становити 72,00 кв.м., що на 0,40 кв.м. менше ніж це вважалося станом на 1999 рік, натомість житлова площа стала становити 49,50 кв.м., що на 0,90 кв.м. більше ніж було станом на 1999 рік (за рахунок розбирання печей).

Конструктивних змін, перебудов, реконструкцій, окрім влаштування дверного прорізу між коридорами 1-2 та 1-7, розбирання опалювальних печей та ліквідації сантехнічних пристроїв (ванни) в приміщенні 1-3 кухня, в житлових приміщеннях, що в свідоцтві про право власності від 12.03.1998 року та договору міни квартир від 16.07.1999 року значиться як двокімнатна квартира АДРЕСА_4 загальною площею 72,37 кв.м., в тому числі житловою 48,6 кв.м., станом на день проведення огляду житлові приміщення загальною площею 71,97 кв.м., в тому числі житловою 49,5 кв.м. не виявлено.

Суд вважає, що оскільки квартира АДРЕСА_4 , яка складається з двох кімнат, житловою площею 48,60 кв.м. та загальною площею 72,37 кв.м., придбана відповідачем в період шлюбу, однак за рахунок майна, яке належало йому до укладення шлюбу, а тому вказану квартиру необхідно визнати особистою приватною власністю ОСОБА_2 , задовольнивши в цій частині зустрічні позовні вимоги, адже зазначена квартира капітальних змін та істотного збільшення вартості не зазнала.

Відповідно до договору купівлі-продажу приміщення від 15.05.1997 року (т.1 а.с.30), ТОВ-Фірма «ГАМА АПІ» ЛТД продало, а відповідач ОСОБА_2 купив приміщення кафе, загальною площею 88,70 кв.м., що складає 42/100 частини жилого будинку АДРЕСА_3 , за які ОСОБА_2 сплатив повну вартість згідно з квитанцією Уксоцбанку №19 від 05.03.1997 року (п.3 договору).

Вказані приміщення ТОВ-Фірма «ГАМА АПІ» ЛТД придбало у Представництва Фонду державного майна України в м. Чернівці.

Відповідно до висновку експерта №19023 за результатами проведеної судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи від 30.10.2019 року (т.2 а.с.2-60), в будинку АДРЕСА_3 знаходяться нежитлові приміщення (в підвальному поверсі з входом з вулиці через спільне з житловою квартирою цокольного приміщення). Фактично легітимно існують нежитлові приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_1 » загальною площею 88,70 кв.м.

Свідок ОСОБА_6 пояснив суду, що він є рідним братом відповідача. ОСОБА_2 дав йому на зберігання 5000 доларів США, а потім забрав їх для придбання кафе. Приміщення кафе - це було розбите приміщення, де бігали щурі. Кафе в оренду брат взяв до весілля. ОСОБА_2 все робив там сам та вкладав фінанси в кафе, яке запрацювало ще до одруження.

Свідок ОСОБА_7 пояснив суду, що він був співзасновником ТОВ-фірми «ГАМА АПІ» ЛТД. Він до кафе ніякого відношення не мав, оскільки кафе займався відповідач. Позивачка ОСОБА_1 з`явилась, коли кафе вже працювало.

Свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що вона була співзасновником ТОВ-фірми «ГАМА АПІ» ЛТД. Кафе купив відповідач. Кафе працювало та давало прибутки.

Суд вважає, що приміщення кафе, загальною площею 88,70 кв.м., що складає 42/100 частини жилого будинку АДРЕСА_3 , хоча і придбане в період шлюбу, однак за кошти, які були наявні у відповідача до укладення шлюбу. Крім того, як встановлено з показів свідків, відповідач вкладав кошти в кафе ще до укладення шлюбу і вказане кафе запрацювало також до укладення шлюбу з позивачкою ОСОБА_1 , а тому спірне приміщення кафе необхідно визнати особистою приватною власністю ОСОБА_2 , задовольнивши в цій частині зустрічні позовні вимоги.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 08.11.1999 року (т.1 а.с.33), ОСОБА_9 продала, а відповідач ОСОБА_2 купив квартиру АДРЕСА_4 , яка складається з однієї кімнати, загальною площею 36,43 кв.м., житловою площею 23,4 кв.м.

Згідно з ч.1 ст.22 Кодексу про шлюб та сім`ю України, який був чинним до 01 січня 2004 року, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

Відповідно до ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з ч.1 ст.61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ст.63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Суд вважає, що квартира АДРЕСА_4 , яка складається з однієї кімнати, загальною площею 36,43 кв.м., житловою площею 23,4 кв.м.,придбана позивачкою та відповідачем за спільні кошти в період зареєстрованого шлюбу, а тому вказана квартира є спільною сумісною власністю подружжя.

Статтею 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно з ст.69 СК України, дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суд вважає, що за позивачкою ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 необхідно визнати право власності кожного на 1/2 ідеальну частку квартири АДРЕСА_4 , яка складається з однієї кімнати, загальною площею 36,43 кв.м., житловою площею 23,4 кв.м.

Як вбачається з по поверхового плану на будівлю літ.А (т.1 а.с.47, 49), сторонами в період шлюбу здійснено добудову до будинку АДРЕСА_3 , як зовнішнє влаштування спільного входу в дві квартири та кафе, яка складається з: поверх 1 літери «А»: 24,30 кв.м: веранда 1-12 (12,90 кв.м), коридор 1-13 (8,60 кв.м) + лоджія 1-14 (2,80 кв.м); підвал літери «А» 21,90 кв.м: тамбур 2-1 (10,70 кв.м) + коридор 2-16 (5,00 кв.м) + тамбур 2-17 (6,20 кв.м).

Суд вважає, що зазначену добудову необхідно залишити в спільній сумісній власності позивачки ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 , оскільки спірна добудова являється спільним входом до квартири та кафе.

Посилання позивачки на те, що в житловому будинку АДРЕСА_3 наявна ізольована трикімнатна квартира, а не дві квартири, є безпідставним, оскільки суду не надано належних та допустимих доказів існування такої квартири та реєстрації права власності на ізольовану трикімнатну квартиру.

Крім того, сторонами в період шлюбу придбано нежитлові приміщення підвалу житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 30 кв.м. з окремим фасадним входом на підставі договору купівлі-продажу від 13.12.2006 року (т.1 а.с.25-26); нежитлові приміщення підвалу житлової будівлі АДРЕСА_1 , загальною площею 43,30 кв.м. на підставі договору купівлі-продажу №549 від 20.10.2005 року (т.1 а.с.22-23); нежитлові приміщення промислово-продуктового магазину з окремим фасадним входом площею 47,30 кв.м. підвалу житлової будівлі АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 14.03.2005 року (т.1 а.с.28).

Відповідно до ст.ст.368, 372 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. У разі поділу майна, що є спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності - є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у ст.69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч.1, ч.2 ст.71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи матеріальної компенсації вартості його частки (ч.2 ст.364 ЦК України).

Суд вважає, що необхідно визнати за позивачкою ОСОБА_1 право власності на нежилі приміщення (перукарня) підвалу в житловому будинку літ. А загальною площею 30,00 кв.м, які знаходяться по АДРЕСА_1 та на нежилі приміщення (цоколь) в житловому будинку літ. «А» загальною площею 43,30 кв.м, які знаходяться по АДРЕСА_1 , як на частку спільного майна подружжя та припинити право спільної сумісної власності подружжя на це майно. Крім того, такий поділ майна не заперечувався позивачкою в позовній заяві та відповідачем в зустрічній позовній заяві.

Посилання позивачки на те, що в приміщеннях промислово-продуктового магазину по АДРЕСА_2 , зроблено ремонт та придбано обладнання за кошти позивачки як фізичної особи-підприємця, а тому вказане приміщення не є об`єктом спільної сумісної власності, а являється майном фізичної особи-підприємця, є безпідставним, оскільки спірне приміщення придбане позивачкою ОСОБА_1 як фізичною особою, в період шлюбу, а тому вказане приміщення є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Доказів того, що ремонт у зазначеному приміщенні здійснювався саме за кошти позивачки як фізичної особи-підприємця суду не надано.

Суд вважає, що за відповідачем ОСОБА_2 необхідно визнати право власності на нежилі приміщення (промислово-продуктовий магазин) підвалу в житловому будинку літ. «А» загальною площею 47,30 кв.м, які знаходяться по АДРЕСА_2 ,як на частку спільного майна подружжя та припинити право спільної сумісної власності подружжя на це майно.

Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29.

За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин.

Таким чином, враховуючи вищевикладене та оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що необхідно задовольнити частково первісні позовні вимоги та задовольнити частково зустрічні позовні вимоги.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1600 грн. Також, з позивачки ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 3600 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.22, 24, 25 Кодексу про шлюб та сім`ю України, ст.ст.57, 60, 61, 62, 63, 69, 70, 71 СК України, ст.ст.368, 372 ЦК України, ст.ст.12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати особистою власністю ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) квартиру АДРЕСА_4 і складається з двох кімнат, житловою площею 48,60 кв.м та загальною площею 72,37 кв.м.

Визнати особистою власністю ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) приміщення кафе загальною площею 88,70 кв.м, що складає 42/100 (сорок дві сотих) частини жилого будинку АДРЕСА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 )право власності кожного на 1/2 ідеальну частку квартири номер АДРЕСА_6 .

Добудову до будинку АДРЕСА_3 , як зовнішнє влаштування спільного входу в дві квартири та кафе, яка складається з: поверх 1 літери «А» : 24,30 кв.м: веранда 1-12 (12,90кв.м), коридор 1-13(8,60 кв.м) + лоджія 1-14(2,80 кв.м); підвал літери «А» 21,90 кв.м: тамбур 2-1(10,70 кв.м)+ коридор 2-16(5,00 кв.м) + тамбур 2-17(6,20 кв.м) згідно з поповерховим планом ( том № 1, аркуші справи 47,49) залишити в спільній сумісній власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на:

нежилі приміщення (промислово-продуктовий магазин) підвалу в житловому будинку літ. «А» загальною площею 47,30 кв.м, які знаходяться в АДРЕСА_2 ;

нежилі приміщення (офіс) підвалу в житловому будинку літ.А загальною площею 30,00 кв.м, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 ;

нежилі приміщення підвалу в житловому будинку літ. «А» загальною площею 43,30 кв.м, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на:

- нежилі приміщення (промислово-продуктовий магазин) підвалу в житловому будинку літ. «А» загальною площею 47,30 кв.м, які знаходяться в АДРЕСА_2 ;

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) право власності на:

- нежилі приміщення (перукарня) підвалу в житловому будинку літ. А загальною площею 30,00 кв.м, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 ;

- нежилі приміщення (цоколь) в житловому будинку літ. «А» загальною площею 43,30 кв.м, які знаходяться за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) 1600 грн. витрат по сплаті судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 3600 грн. витрат по сплаті судового збору.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовити.

З повним текстом рішення суду особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитись 05 серпня 2021 року.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 30 днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: