Справа № 216/6145/20
провадження №2/216/1165/21
03 серпня 2021 року м. Кривий Ріг
Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:
головуючого - судді - Бутенко М.В.,
за участю секретаря судового засідання Клименко О.В.
без участі сторін та без застосування технічного запису
розглянувши заочно у відкритому судовому засіданні у місті Кривому Розі цивільну справу за позовною заявоюОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Тетяна Іванівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
28 жовтня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з вищезазначеним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Тетяна Іванівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 04.09.2020 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Т. І. вчинила виконавчий напис № 567 про стягнення з нього на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості у розмірі 37 540,26 грн.
Позивач вважає, що зазначений виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріус порушила порядок вчинення виконавчого напису, не переконалася у безспірності вимог стягувача, сама заборгованість не є безспірною (позивачем не визнається), позивач не отримувала письмового повідомлення про наявність заборгованості та не повідомлялася про вчинення виконавчого напису, сплив строк на вчинення виконавчого напису. У зв`язку з цим позивач просила визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.
Одночасно з пред`явленням вказаного позову позивач подала до суду заяву про забезпечення позову.
Ухвалою суду29.10.2020 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду в порядку загального позовного провадження, без виклику сторін у судове засідання.
Ухвалою суду від 29.10.2020 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено.
Ухвалою суду від 29.10.2020 року клопотання позивача про витребування доказів у третьої особи приватного нотаріуса Секістової Т. І., було задоволено.
Однак на Ухвалу суду про витребування доказів приватний нотаріус докази не надала.
Відповідач відзив на позовну заяву не надав.
Треті особи своїми процесуальними правами, визначеними ст. 43 ЦПК України, не скористалися: заяв, пояснень, заперечень, доказів тощо суду не надали.
Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, представник позивача звернулася до суду з письмовою заявою у якій просить суд розглянути справу за її відсутності та без застосування технічного запису, просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Представник відповідача ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ" в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. За правилами ст.128-130 ЦПК України, відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив, не надав суду жодної заяви або клопотання. На думку суду, така поведінка відповідача свідчить про недобросовісне користування правами сторони у цивільному процесі, у зв`язку з чим суд визнає неповажною неявку відповідача та вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, та зі згоди представника позивача, що відповідає положенням ст. ст. 280-282 ЦПК України.
Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Т. І., в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином,пояснень, заперечень, заяв до суду не подала.
Третя особа: приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька О. О. в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, пояснень, заперечень, заяв до суду не подала.
Ухвалою суду від 03.08.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При цьому, згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 № 14 "Про судове рішення у цивільній справі" рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
04.09.2020 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Т. І. вчинила виконавчий напис № 567, яким стягнула з позивача ОСОБА_1 на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованість за період з 16 січня 2019 року по 11 березня 2020 року за Кредитним договором № 600252481 від 03.08.2013 в загальному розмірі 37 540,26, з яких: 16 316,06 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту;728,23 грн. - строкова заборгованість за комісією;12 442,83 грн. - строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом;7 553,14 грн. - строкова заборгованість за штрафами і пенями;500,00 грн. - плата за вчинення виконавчого напису.
Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Зокрема, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.
Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України - ст. 87 Закону України "Про нотаріат".
Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку - ст. 88 Закону України "Про нотаріат".
Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам - ст. 89 Закону України "Про нотаріат".
Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, № 296/5.
Зокрема, згідно з Порядком, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо.
У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.
Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.
При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.
Підставою для скасування зазначеного п. 2 Переліку № 1172 слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути підтверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення постановою Кабінету міністрів України виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, нівелює вимогу законодавства щодо необхідності підтвердження наявності та безспірності заборгованості, набуття чинності кредитним договором, звужує передбачені статтею 88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів та не відповідає положенням статті 87 зазначеного Закону.
Нотаріус Секістова Т. І. у виконавчому написі № 567 послалася на п. 2 Переліку № 1172 як на підставу для вчинення напису. Однак це посилання є необґрунтованим і безпідставним з причин, наведених вище. Отже, у нотаріуса не було підстав застосовувати п. 2 Переліку № 1172 і посилатися на нього.
Пунктами 5-7 Розділу XVI Порядку передбачено таке: виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість.
Якщо за борговим документом необхідно провести стягнення частинами, виконавчий напис за кожним стягненням може бути зроблений на копії документа або на виписці з особового рахунку боржника; у цих випадках на оригіналі документа, що встановлює заборгованість, робиться відмітка про вчинення виконавчого напису і зазначаються, за який строк і яка сума стягнута, дата і номер за реєстром нотаріальних дій.
За заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.
Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору.
У справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису.
Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов`язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса.
Якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи.
Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
З Анкети-заяви про акцепт Публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках продукту «Максимум-готівка» від 03.08.2013 (далі «Заява-анкета»), наданому позивачем, видно, що ця Анкета-заява подавалася до ПАТ «Альфа-Банк». Кредитного договору № 600252481 від 03.08.2013, на який послалася нотаріус Секістова Т. І. у виконавчому написі № 567, учасниками справи суду не надано.
З наданих суду документів неможливо встановити обставини виникнення між ПАТ «Альфа-Банк» та позивачем кредитних відносин, а також передачу з боку банку прав вимоги за такими відносинами правонаступникам, зокрема, відповідачу.
З наданої позивачем Заяви-анкети очевидно, що позивач не зверталася ні до ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», ні до ТОВ «Кредитні Ініціативи», ні до ТОВ «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», які зазначені нотаріусом у виконавчому написі як правонаступники ПАТ «Альфа-Банк».
Обставина звернення позивача до зазначених товариств або укладення позивачем з ними будь-яких договорів суду не доведена.
Правонаступництво, а також відступлення права вимоги, відповідно до ст. 512 ЦК України, є підставами заміни кредитора у зобов`язанні. Згідно з ч. 1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Згідно зі статтею 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
Отже, якщо Кредитний договір був укладений у письмовій формі, то і право вимоги за ним повинне передаватися шляхом укладення письмового договору.
Водночас, виходячи з принципів змагальності та диспозитивності цивільного процесу та у зв`язку з ненаданням суду жодних доказів з боку відповідача та третіх осіб, суд не має можливості встановити обставину правонаступництва відповідача після банку.
Відповідач також не спростував обставину, зазначену позивачем про те, що йому не було направлено повідомлень ні від банку, ні від відповідача про перехід (або відступлення) права вимоги за договором, укладеним з ним.
Відповідач не спростував обставину, зазначену позивачем, про те, що йому не надсилалося повідомлення про наявність заборгованості. У зв`язку з цим позивач був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги, або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення.
Обставина розміру заборгованості, про яку йдеться у виконавчому написі, що оскаржується, не підтверджена жодними належними і допустимими доказами.
Виписка з особового рахунка за Кредитним договором № 13850178не відповідає вимогам законодавства щодо виписок з рахунків, тому оцінюється судом як недопустимий доказ.
Пунктом 61 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління НБУ № 75 від 04.07.2018 (далі «Положення № 75») визначено, що виписки з особових рахунків мають містити такі обов`язкові реквізити: 1) номер особового рахунку; 2) дату здійснення останньої (попередньої) операції; 3) дату здійснення поточної операції; 4) код банку, у якому відкрито рахунок; 5) код валюти; 6) суму вхідного залишку за рахунком; 7) код банку-кореспондента; 8) номер рахунку кореспондента; 9) номер документа; 10) суму операцій (відповідно за дебетом або кредитом); 11) суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку; 12) суму вихідного залишку.
З належної виписки можна побачити рух коштів на рахунку за певні періоди, відслідкувати динаміку відносин. Належна виписка має відображати інформацію про отримання коштів позичальником (коли, з якого на який рахунок були перераховані кошти, яке їх призначення тощо) та подальші операції: повернення коштів позичальником або третіми особами; списання коштів банком з іншого, наприклад, рахунку позичальника в цьому банку; тощо.
Суд також дійшов висновку, що виконавчий напис вчинено після спливу строку на його вчинення, визначеного законом.
Згідно зі ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», п. 3.1. глави 16 Порядку № 296/5, нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років; якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно зі ст. 257, 258 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а щодо вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) один рік.
У виконавчому написі нотаріуса зазначено, що перше відступлення права вимоги до ТОВ «Кредитні ініціативи» відбулося 21.06.2016. Отже, очевидно, що право вимоги у банку виникло до цієї дати. Відповідно, до моменту вчинення виконавчого напису після неодноразового переходу права вимоги минуло понад 4 роки. Тому строк на вчинення виконавчого напису вже минув і у нотаріуса не було права його вчиняти.
Отже, суд дійшов висновку, що нотаріус при вчиненні напису не переконалася належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, вчинила виконавчий напис після спливу визначених законом строків на його вчинення, чим порушила норми 88 Закону України "Про нотаріат", Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.
Таким чином, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус не переконалася, що заборгованість існувала та саме в такому розмірі, та що строк на її стягнення не сплив, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Отже, з урахуванням задоволення позову в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 1 261,20 грн.
Керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 19, 76-81, 89,133, 137, 141, ч. 4 ст. 223, 258-259, 263-265,279, 280- 283, 354 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Тетяна Іванівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.
Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 04 вересня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Секістовою Тетяною Іванівною, зареєстрований в реєстрі за № 567, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості за Кредитним договором 600252481 від 03.08.2013 за період з 16.01.2019 року по 11.03.2020 року у розмірі 37 540,26 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтерес и та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ; мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», код ЄДРПОУ юридичної особи 36799749, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5-Б.

Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Секістова Тетяна Іванівна, що знаходиться за адресою: 01054, м. Київ, вул. Тургенєвська, буд. 32А, каб. 7.

Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна; паспортні дані та РНОКПП невідомі, місцезнаходження: 49000, Дніпропетровська область, м. Дніпро, вулиця Старокозацька, 38, приміщення офіс 4.

Суддя: Бутенко М.В.