Справа №:755/9728/18
Провадження №: 6/755/977/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" липня 2021 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретарі Локотковій І.С.,

з участю сторін:

боржника ОСОБА_1 ,

представника боржника ОСОБА_2 ,

представника стягувача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України , -

в с т а н о в и в:

Боржник ОСОБА_1 , звернувся до суду із заявою про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Вимоги заяви мотивував тим, що ухвалою суду від 02 липня 2018 року боржника ОСОБА_1 було обмежено у праві виїзду за кордон у зв`язку із невиконанням рішення суду про стягнення заборгованості. Однак, боржник не погоджується з такими твердженнями, оскільки в період з 2017 року по 2021 рік державним виконавцем здійснюється ряд виконавчих дій спрямований на виконання рішення суду, зокрема на електронних торгах було реалізовано земельну ділянку за 396 752,00 гривень та житловий будинок, передано стягувачу в рахунок погашення боргу земельну ділянку 0,3503 га, земельну ділянку 0,2500 га та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 159,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, боржник зазначив, що ним були продані нежитлові приміщення по АДРЕСА_1 з метою погашення заборгованості перед кредитором ТОВ «ФК «Кредит проект», а не ухилення від виконання своїх зобов`язань перед ОСОБА_4 . Також в рамках виконавчого провадження, 29 грудня 2020 року на електронних торгах було реалізовано нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_2 за ціною 57 584,10 грн. Також, боржник зазначив, що його батько тяжко хворіє. Потребує постійного лікування та догляду, однак через обмеження боржника у праві виїзду за межі території України він позбавлений можливості відвідувати свою родину та допомагати їм. На підставі зазначених обставин, боржник змушений був звернутися до суду із вказаною заявою.

Боржник та його представник в судовому засіданні заяву підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити з підстав викладених в ній.

Представник стягувача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення заяви та просив відмовити в її задоволенні в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення боржника та його представника, пояснення представника стягувача, вивчивши заяву про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, приходить до наступного висновку.

Відповідно до частин 1-3, 5 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Відповідно до 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 313 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно в`їзду в Україну громадян України" право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Статтею 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави, в межах цієї території має право на свободу пересування і свободу вибору місця проживання. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включаючи своєю власну. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб. Права, викладені в пункті 1, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві. Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов"язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів. Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Звертаючись до суду із заявою відповідно до частини 5 ст. 441 ЦПК України, заявник просить скасувати застосовані судом обмеження, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 не ухиляється від виконання рішення суду. Так, по-перше, за виконання рішення суду, в зв`язку з тим, що реалізація житлового будинку та земельної ділянки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , не відбулися, стягувачу було передано нерухоме майно в рахунок погашення боргу. По-друге, було реалізовано в межах виконавчого провадження № 53822096, належну боржнику земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 752 грн. та нежитлову будівлю, загальною площею 332,1 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 за ціною 57 584,10 грн. По-третє, боржник зазначив, що реалізація нежитлових приміщень по АДРЕСА_1 відбулася з метою погашення заборгованості перед кредитором ТОВ «Кредит проект», а не ухилення від виконання своїх зобов`язань перед ОСОБА_4 . Крім цього, батько ОСОБА_1 проживає в АР Крим та хворіє на рак, а тому наявність обмежень у праві виїзду за кордон позбавляє ОСОБА_1 відвідувати батька.

Проте такі доводи заявника не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки обмежувальний захід було застосовано до боржника у зв`язку із встановленням судом факту свідомого ухилення від виконання рішення суду.

Крім цього, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 25 травня 2021 року заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України було залишено без задоволення.

Однак, будь-яких нових доводів та доказів боржником в повторній заяві про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України суду не було надано.

Більше того, в своїх поясненнях представник стягувача зазначив, що ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва заходи забезпечення позову до подання позовної заяви у вигляді заборони державному виконавцю, а також будь-яким особам, уповноваженим на вчинення виконавчих дій вчиняти будь-які дії, спрямовані на реалізацію об`єкта нерухомого майна, а саме приміщення № 1 по № 8 (група приміщень № 66) за адресою АДРЕСА_4 , зокрема, але не виключно при примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 61791586 та заборонено ДП «Сетам» вчиняти будь-які дії щодо реалізації об`єкта нерухомого майна за вказаною адресою, були скасовані.

Відтак скасування застосованих судом обмежень може мати місце у разі, якщо відпали підстави для застосування таких заходів, зокрема, досягнення переслідуваної мети гарантування повернення боргу, або виявлено обставини, які спростовували б критерій співмірності цілі втручання застосованим обмежувальним заходам, або інші обставини, які дають підстави для висновку про наявність натепер таких факторів, що порушують справедливий баланс між правами людини та публічним інтересом, хоча при застосуванні таких заходів існувала обґрунтована виправданість втручання в здійснення особою права на свободу пересування.

Сукупність досліджених обставин справи, не дають на даний час підстав дійти переконливого висновку про наявність обставин, які давали б підстави для скасування обмежувальних заходів, оскільки виконання боргових зобов`язань не підтверджено належними доказами, жодних фінансових документів заявником не було надано, відтак не можна стверджувати про очікуване виконання рішення суду.

Відповідно до частини 8 ст.441 ЦПК України відмова у скасуванні тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України не перешкоджає повторному зверненню з такою самою заявою у разі виникнення нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 441 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 30 липня 2021 року.

Суддя Н.О. Яровенко