Справа № 426/2304/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року м.Сватове

Суддя Сватівського районного суду Луганської області Осіпенко Л.М., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення суми заборгованості за надані послуги з постачання природного газу з ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із вищевказаною заявою, у якій просить суд видати судовий наказ, яким стягнути з боржниці ОСОБА_1 заборгованість за надані послуги з постачання природного газуу розмірі 18212,63 грн. та витрати на оплату судового збору у розмірі 227,00 грн.

Дослідивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, вважаю необхідним відмовити у видачі судового наказу з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Відповідно до ч. 3 зазначеної статті судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Крім того, згідно з п. 13 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», у частині, що не суперечить нормам чинного цивільного процесуального законодавства, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання цих послуг.

Таким чином, якщо законом визначений порядок для вчинення певних дій, такий порядок у силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинен дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та не допустити судовий процес у безладний рух, так як право на суд не є абсолютним.

Між тим, звертаючись до суду із заявою про стягнення боргу за послуги з постачання природного газу, заявником додано лише копію типового договору про надання послуг з постачання природного газу.

Отже, із заяви про видачу судового наказу та доданих до неї матеріалів вбачається, що з ОСОБА_1 , яка зазначена боржником у поданій заяві про видачу судового наказу, відсутній відповідний договір, укладений у письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимогу про стягнення грошової заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, а також з огляду на зазначені норми законодавства, судовий наказ є особливою формою судового рішення, який має стосуватися лише одного боржника, оскільки ухвалення двох рішень за однією заявою чинним законодавством не передбачено.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог ст. 163 цього Кодексу.

Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу. Разом з тим, суд роз`яснює, що заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст. 161, ст. 165 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» про видачу судового наказу про стягнення суми заборгованості за надані послуги з постачання природного газу з ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана потягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Л.М. Осіпенко