Номер провадження: 22-ц/813/4147/21
Номер справи місцевого суду: 504/2883/17
Головуючий у першій інстанції Вінська Н.В.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Сєвєрової Є.С.,

суддів: Вадовської Л.М., Ващенко Л.Г.,

за участю секретаря Чепрас А.І.,

учасники справи:

позивач - Моторне (транспортне) страхове бюро України,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 12 лютого 2018 року у складі судді Вінської Н.В.,

в с т а н о в и в:

У серпні 2017 року Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою в розмірі 51 000 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що 28 листопада 2016 року з вини ОСОБА_1 , який керував автомобілем ВАЗ-21093, на автодорозі Одеса-Южний була скоєна дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого автомобіль «Nissan», нз НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , отримав пошкодження. Вина ОСОБА_1 у скоєнні вищезазначеної ДТП підтверджується постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 28 листопада 2016 року. На дату скоєння ДТП відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів. Відповідачем шкода, завдана ДТП, не відшкодована потерпілій особі, тому МТСБУ здійснило страхове відшкодування, розмір регламентованої виплати, визначений МТСБУ, становить 51 000 грн.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 12 лютого 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з зазначеним рішенням суду, Моторне (транспортне) страхове бюро України подало апеляційну скаргу, в якій просить суд його скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що при підготовці позивачем позову дату ДТП (28.11.2016) встановлено з постанови Комінтернівського районного суду Одеської області від 02.02.2016 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. В дійсності, згідно довідки ВДАІ Комінтернівського РВ №77626473 про ДТП, датою останньої є 28.11.2015. Тобто допущення Комінтернівським районним судом Одеської області технічної помилки щодо дати ДТП у постанові від 02.02.2016 призвело до її зазначення позивачем у позові. Суд, встановивши певні неточності щодо дати ДТП, згідно з ч.1 ст. 128 ЦПК України, уповноважений викликати учасників справи у судове засідання, визнати їх явку обов`язковою для надання пояснень з тих чи інших питань, чого зроблено не було. Судом не повідомлено позивача про розгляд справи 12.02.2018, не повідомлено про встановлені неточності, не надано можливості надання позивачем з цього приводу пояснень. Таким чином, у тексті постанови Комінтернівського районного суду Одеської області від 02.02.2016 та позові допущено технічну помилку щодо дати ДТП, так як притягнення винної особи до передбаченої законом відповідальності та здійснення регламентної виплати (28.04.2016) не може передувати самому факту ДТП.

У судове засідання з`явився представник апелянта, підтримав доводи скарги, не з`явився ОСОБА_1 , належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду справи, заяв про відкладення розгляду справи не надав.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи, наведенні в апеляційній скарзі, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до довідки №77626473 про дорожньо-транспортну пригоду, видану ВДАІ Комінтернівського РВ ГУМВС в Одеській області, 28 листопада 2015 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу автомобіля «ВАЗ 21093», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля «Nissan Vanette», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 .

02 грудня 2015 року ОСОБА_2 надав до МТСБУ повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка сталася 22 листопада 2015 року, учасниками якої були ОСОБА_2 , який керував автомобілем Ваннета карго, номерний знак НОМЕР_1 , та ОСОБА_1 , який керував автомобілем ВАЗ, номерний знак НОМЕР_2 .

Відповідно до здійсненого запиту до Централізованої бази даних МТСБУ станом на 22 листопада 2015 року транспортний засіб з державним номером НОМЕР_2 не було застраховано.

В заяві ОСОБА_2 від 02.12.2015 до МТСБУ датою ДТП було вказано 28.11.2015.

В довідці, виданій ОСОБА_2 щодо пошкоджень транспортного засобу Нассіан Ваннета, номерний знак НОМЕР_1 , також датою ДТП було вказано 28.11.2015.

Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 02 лютого 2016 року, ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З тексту мотивувальної частини постанови вбачається, що ОСОБА_1 було порушено правила дорожнього руху, що призвело до ДТП, яке сталося 28 листопада 2016 року.

Відповідно до Наказу МТСБУ від 28.04.2016 №3406 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих» та платіжного доручення №3406рв від 28.04.2016 ОСОБА_2 отримав 51 000,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Згідно з п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Апеляційним судом встановлено, що з тексту мотивувальної частини постанови Комінтернівського районного суду Одеської області від 02 лютого 2016 року вбачається, що ОСОБА_1 було порушено правила дорожнього руху, що призвело до ДТП, яке сталося 28 листопада 2016 року.

Але зрозумілим є, що дорожньо-транспортна пригода не могла статися пізніше, ніж Комінтернівським районним судом Одеської області була ухвалена постанова, а саме пізніше 02.02.2016, тобто очевидно, що місцевим судом зроблено описку.

Відповідно до довідки №77626473 ВДАІ Комінтернівського РВ ГУМВС в Одеській області дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 21093», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля «Nissan Vanette», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , сталася 28 листопада 2015 року.

Отже, розбіжністю у даті дорожньо-транспортної пригоди є рік: у довідці зазначений 2015, а у постанові 2016, чого не може бути, у зв`язку з тим, що дорожньо-транспортна пригода завжди передує ухваленню постанови щодо встановлення винного у її скоєнні.

Наведене також підтверджується заявою ОСОБА_2 від 02.12.2015 до МТСБУ та довідкою, виданою останньому щодо пошкоджень транспортного засобу Нассіан Ваннета, номерний знак НОМЕР_1 , де датою ДТП було вказано 28 листопада 2015 року.

Крім того, відповідно до Наказу МТСБУ від 28.04.2016 №3406 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих» та платіжного доручення №3406рв від 28.04.2016 ОСОБА_2 отримав 51 000,00 грн., тобто, зважаючи на дати цих документів, дорожньо-транспортна пригода не могла статися у листопаді 2016 року.

Таким чином, з наведених матеріалів справи апеляційний суд може зробити висновок, що дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу автомобіля «ВАЗ 21093», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля «Nissan Vanette», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 сталася саме 28 листопада 2015 року, що не було належним чином досліджено судом першої інстанції.

Зважаючи на наведене, суд апеляційної інстанції вважає позов МТСБУ обґрунтованим, підтвердженим належними доказами та таким, що підлягає задоволенню.

Також, матеріали справи не містять доказів того, що судом першої інстанції належним чином повідомлено позивача про проведення засідання 12.02.2018, коли було ухвалене оскаржене рішення.

Наявна у матеріалах справи заява представника позивача ОСОБА_3 , з якої вбачається, що він обізнаний про розгляд справи 12.02.2018 та просить провести судове засідання за його відсутності і задовольнити позов, не може бути взята до уваги судом як доказ того, що позивач знав про призначене на 12.02.2018 засідання, оскільки довіреність, що міститься в матеріалах справи, на ім`я ОСОБА_3 , видана МТСБУ зі строком дії до 31.12.2017, а заява складена цим представником 09.02.2018, тобто після спливу дії довіреності.

Інших доказів того, що судом першої інстанції належним чином повідомлено позивача про проведення засідання 12.02.2018, матеріали справи не містять.

Отже, апеляційний суд вважає, що справу розглянуто місцевим судом за відсутності доказів належного повідомлення позивача про дату, час та місце її розгляду, що на підставі п.3 ч.3 ст. 376 ЦПК України є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч.1,5,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, оскаржене рішення скасувати, стягнувши з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, в розмірі 51 000,00 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України задовольнити.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 12 лютого 2018 року скасувати.

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, в розмірі 51 000 грн, а також судові витрати в розмірі 4243 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст підписаний 24.03.2021.

Головуючий:

Судді: