Справа № 503/1598/20
Провадження № 2/503/70/21
16 лютого 2021 року м. Кодима
Кодимський районний суд Одеської області в складі:
головуючого - судді Калашнікової Т.О.,
при секретарі - Поліковській О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
30.10.2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом та просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем ОСОБА_2 , зареєстрований 22.09.2007 року органами реєстрації актів громадянського стану м. Рибниця Республіки Молдова, актовий запис № 333.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що починаючи з 2019 року вони з відповідачем не проживають однією сім`єю та не ведуть спільного господарства. Їх подружнє життя не склалося через діаметрально протилежні погляди на життя та розбіжність їх характерів. Протягом тривалого часу вони намагалися зберегти сім`ю, однак всі спроби не призвели до покращення їх відносин. Від шлюбу мають малолітню дитину. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та дитини. За таких обставин, позивач вважає, що збереження шлюбу, який має лише формальний характер, є недоцільним.
Ухвалою Кодимського районного суду Одеської області від 15.12.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній цивільній справі. Розгляд цивільної справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.
Відповідачу ОСОБА_2 було запропоновано протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження подати відзив на позовну заяву та роз`яснено сторонам, що розгляд справи у судовому засіданні може бути призначено за їхніми клопотаннями.
Однак, згідно відомостей, вказаних у рекомендованому поштовому відправленні, копію позовної заяви з доданими до неї документами, а також ухвалу судді про відкриття спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін відповідач ОСОБА_2 не отримав у зв`язку із його відсутністю за місцем зареєстрованого проживання, вказаним у позовній заяві.
За таких обставин, ухвалою суду від 25.01.2021 року відкрито провадження за вказаним позовом та справу призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась та надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила проводити розгляд цивільної справи без її участі та проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач в судове засідання також не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений згідно із вимогами положень ч.10 ст.187 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.
Враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, відповідачем не подано відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі ч.1 ст.281 ЦПК України суд виніс ухвалу про заочний розгляд цивільної справи у відсутності відповідача,
Розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до положень ст.15 Договору між Україною та Республікою Молдова про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах, ратифікованого 10.11.1994 року, документи, які підготував або засвідчив відповідний орган однієї з Договірних Сторін, скріплені гербовою печаткою і підписом уповноваженої особи, мають силу документа на території іншої Договірної Сторони без потреби будь-якого іншого засвідчення. Це стосується також копій і перекладів документів, які засвідчені відповідним органом. Документи, які на території однієї з Договірних Сторін визнаються офіційними, вважаються такими ж на території іншої Договірної Сторони.
Як вказано у Листі-роз`ясненні Міністерства юстиції України №26-26/291 від 11.05.2010 року щодо застосування міжнародних договорів України про правову допомогу в частині, що стосується скасування вимоги легалізації офіційних документів, такі документи звільняються від потреби легалізації в державах-членах СНД, оскільки це передбачено Конвенцією про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах в редакції від 21.01.2006 року.
Так, дійсно відповідно до ст.13 цієї Конвенції документи, що на території однієї з Договірних Сторін виготовлені або засвідчені установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах її компетенції і за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на територіях інших Договірних Сторін без якого-небудь спеціального посвідчення. Документи, що на території однієї з Договірних Сторін розглядаються як офіційні документи, користуються на територіях інших Договірних Сторін доказовою силою офіційних документів.
Згідно із ч.1 ст.26 Договору між Україною та Республікою Молдова про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах, ратифікованого 10.11.1994 року, розірвання шлюбу провадиться згідно із законодавством тієї Договірної сторони, громадянами якої є подружжя в момент порушення справи.
Відповідно до копій паспортів громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 27.08.2012 року Кодимським РС ГУДМС України в Одеській області на ім`я « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 » та серії НОМЕР_2 , виданого 21.04.2011 року Кодимським РВ ГУВС України в Одеській області на ім`я « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 », вказані особи є громадянами України.
Ретельний аналіз цих документів вказує на те, що на час відкриття провадження у даній цивільній справі сторони є громадянами України та, за таких обставин, розірвання шлюбу між ними, враховуючи положення вищевказаного міжнародного договору, повинно проводитися згідно із законодавством України.
З оригіналу дубліката свідоцтва про шлюб Республіки Молдова серії НОМЕР_3 від 31.03.2016 року, виданого Відділом ЗАЦС Резина, з приєднаною до нього копією дубліката цього документа, з перекладом на українську мову, що посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поведьонковою І.І. в присутності перекладача 01.04.2016 року та зареєстрований в реєстрі за № 2339.2340 (а.с.4-7), вбачається, що 22 вересня 2007 року Відділом ЗАЦС м. Рибниця Республіки Молдова було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про що складений відповідний актовий запис № 333. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_5 ».
Цей документ підготовлений та засвідчений компетентним органом Республіки Молдова, скріплений гербовою печаткою і підписом уповноваженої особи, і за цими ознаками, виходячи із змісту ст.13 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних,
сімейних та кримінальних справах в редакції від 21.01.2006 року та положень ст.15 Договору між Україною та Республікою Молдова про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах, ратифікованого 10.11.1994 року, має силу документа на території України без потреби будь-якого іншого засвідчення, доказове значення як офіційний документ, та в розумінні положень ст.ст.77-80 ЦПК України є належним, допустимим та достовірним доказом у даній цивільній справі на підтвердження викладених у позовній заяві обставин.
Під час перебування у шлюбі у сторін в м. Одесі народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про народження Серії НОМЕР_4 від 02.04.2016 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 3299 (а.с.8).
Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН.
Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Враховуючи обґрунтування позову, на який відповідач не подав заперечення, а також те, що подружжя не веде спільного побуту, суд дійшов до висновку, що фактичні подружні стосунки сторони припинили та не бажають їх відновлювати. Ретельний аналіз цих обставин свідчить про те, що позивач не бажає жити однією сім`єю з відповідачем. Збереження шлюбу буде суперечити їх спільним інтересам та інтересам дитини. Примушування позивача до шлюбу з ОСОБА_2 не допускається.
За таких обставин, суд дійшов до висновку, що строк на примирення надавати недоцільно, і шлюб між сторонами належить розірвати.
В силу ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст.13 Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах в редакції від 21.01.2006 року, ст.15, ч.1 ст.26 Договору між Україною та Республікою Молдова про правову допомогу та правові відносини у цивільних та кримінальних справах, ратифікованого 10.11.1994 року, Листом-роз`ясненням Міністерства юстиції України №26-26/291 від 11.05.2010 року «Щодо застосування міжнародних договорів України про правову допомогу в частині, що стосується скасування вимоги легалізації офіційних документів», а також положеннями ст.24, ч.3 ст.105, ст.112 СК України, ст.ст. 12, 13, 76-81, 263-265, 274, 280-281 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою міста Рибниця, Республіка Молдова, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Тирасполь, Республіка Молдова, зареєстрований 22 вересня 2007 року Відділом ЗАЦС м. Рибниця, актовий запис № 333 відповідно до оригіналу дубліката свідоцтва про шлюб Республіки Молдова серії НОМЕР_3 від 31.03.2016 року, виданого Відділом ЗАЦС Резина, - розірвати.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, зареєстрованого у с. Олександрівка Кодимського (на даний час Подільського) району Одеської області, вул. Вокзальна, без номеру, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_5 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянкиУкраїни, зареєстрованої у с. Олександрівка Кодимського (на даний час Подільського) району Одеської області, ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_6 судовий збір в розмірі 840 грн (вісімсот сорок гривень) 80 коп., сплачений позивачем при зверненні до суду з позовом.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Заочне рішення може бути переглянуте Кодимським районним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду через Кодимський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня складення тексту рішення.
Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.
Суддя Т.О. Калашнікова