Справа № 653/2357/19
Провадження № 2/653/495/21
18 березня 2021 року Генічеський районний суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Делалової О.М.,
секретаря судових засідань Мироненко Т.А.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.05.2019 року на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .
У вказаному будинку зареєстровані відповідачі, які фактичному в ньому не проживають більше 2 років і по теперішній час Зазначає, що місце перебування відповідачів не відоме, засобів зв`язку з ними немає, добровільно знятися з реєстрації в будинку належного позивачеві відповідачі наміру не мають.
Тому, позивач просить суд визнати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 повністю підтримав заявлені позовні вимоги і просив суд задовольнити позов в повному обсязі.
Відповідачі в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки та оголошення на веб-сайті судової влади.
Суд на підставі ст. 280-289 ЦПК України розглядає справу в заочному порядку.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.05.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за №680, позивачеві належить право на спадковий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
З долучених до позову матеріалів вбачається, що в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .
Згідно акту обстеження від 11.12.2019 року, складеного депутатом Стрілківської сільської ради ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 дійсно зареєстровані у вказаному будинку, але фактично в ньому не проживають з січня 2018 року.
Відповідно до вимог ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, ще не суперечать закону.
Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до положень ст.71 ЖК України суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шести місяців без поважних причин.
Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, провадиться в судовому порядку.
Згідно зі ст.150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Наявність реєстрації відповідачів в будинку за вищезазначеною адресою, який належить позивачеві, порушує право приватної власності і перешкоджає позивачеві вільно розпоряджатися, володіти та користуватися своєю власністю.
Таким чином, оскільки відповідачі більше шести місяців не проживають у житловому будинку позивача без поважних причин, а безпідставне їх перебування на реєстраційному обліку за адресою: АДРЕСА_1 , перешкоджає позивачу у реалізації прав власника житла, тому вимоги позивача про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, є законними та обґрунтованими й підлягають задоволенню в повному обсязі.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 12, 81, 263-265, 354 ЦПК України, ст. ст.16,319,321,391 ЦК України, ст. ст.71,72,150 ЖК України, суд,-
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу (в порядку вимог ст. 352, 354 ЦПК України) до Херсонського апеляційного суду через Генічеський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення (в порядку ст. 284 ЦПК України) може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 - ти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя Генічеського районного суду О. М. Делалова