ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 601/1174/21Головуючий у 1-й інстанції Коротич І.А.
Провадження №22-ц/817/932/21 Доповідач - Бершадська Г.В.
Категорія - 304080000
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

02 серпня 2021 р. м.Тернопіль

Суддя Тернопільського апеляційного суду Бершадська Г.В., під час вирішення питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 06 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ Страхова компанія Уніка про стягнення страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 06 липня 2021 року, яка не оплачена судовим збором.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що на правовідносини, які виникли поширюються положення Закону України Про захист прав споживачів та в силу положень п.10 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито він звільнений від сплати судового збору.

Відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками та продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності регулюються Законом України "Про захист прав споживачів". Цим Законом установлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів.

Згідно з п.22 ч.1 ст.1 цього Закону, споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Із пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 12.04.1996 р. «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» вбачається, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості, зокрема, про те, яке право споживача, передбачено Законом України «Про захист прав споживача», порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов.

Пунктом 2 вищевказаної Постанови передбачено, що до відносин, які регулюються Законом України «Про захист прав споживача», належать, зокрема, ті, що виникають із договорів страхування.

З урахуванням висновків, викладених у Рішенні Конституційного Суду України від 10.11.2011р. у справі № 1-26/2011р. Верховний Суд України в Узагальненнях судової практики з розгляду цивільних справ про захист прав споживачів висловив позицію про те, що оскільки діяльність страховика підпадає під визначення послуги і виконавця, що містяться в ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», то у разі, якщо договір страхування спрямований на задоволення особистих потреб застрахованої фізичної особи, такі правовідносини регулюються Законом України «Про захист прав споживачів» в частині, не врегульованій спеціальним законом.

Цей висновок стосується й договорів майнового страхування, де страхувальниками є фізичні особи, а відносини спрямовані на захист особистих майнових інтересів страхувальника або іншої особи, що визначена у договорі, шляхом задоволення майнової потреби страхувальника, яка виникає або може виникнути після настання певних подій.

Крім того, під час розгляду цивільної справи № 212/1101/18 (постанова від 17.04.2019р.) Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду зазначив, що положення щодо відповідальності страховика, закріплені в Законі України «Про страхування» та главі 67 ЦК України, є спеціальними нормами права, а в Законі України «Про захист прав споживачів» загальними.

Як вбачається з апеляційної скарги, підставою звернення позивача до суду з позовом не є порушення відповідачем Закону України «Про захист прав споживача», а є визнання права на стягнення суми страхового відшкодування внаслідок страхового випадку (хвороби), який не визнає відповідач, тобто саме виконання зобов`язань за договором страхування.

А відтак, правовідносини, що виникли між сторонами не є захистом прав споживача, а тому на них поширюються вимоги Закону України «Про судовий збір». У зв`язку з чим подана апеляційна скарга підлягає оплаті судовим збором.

Крім того, не заслуговують на увагу посилання апелянта на п.10 ст.4 Декрету Кабінету Міністрів України Про державне мито як на підставу звільнення від сплати судового збору, оскільки вказаний пункт виключено на підставі Закону №3674-VI від 08.07.2011.

Згідно з вимогами Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI зі змінами, за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір та оплачується 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги, що в даному випадку становить 1362 грн. (908 грн. * 150 %).

Таким чином, ОСОБА_1 повинен оплатити судовий збір в сумі 1362 грн. за наступними реквізитами рахунку:

Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору

Отримувач коштів ГУК у Терн.обл./тг м.Терноп./22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37977599

Банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0019751

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Тернопільський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа)

Крім того, апеляційна скарга ОСОБА_1 подана з порушенням вимог п.п.2,4 ч.2 ст.356 ЦПК України, оскільки ним не зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та електронної пошти, офіційна електронна адреса, за наявності та невірно зазначено форму судового рішення, що оскаржується.

Відповідно до ч.2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 оформлена з порушенням вимог ст.356 ЦПК України, тому в силу ст.185 ЦПК України вказана скарга підлягає залишенню без руху з наданням терміну для сплати судового збору або для подання доказів звільнення від сплати судового збору та належного оформлення апеляційної скарги.

В разі якщо апелянт відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги щодо сплати судового збору апеляційна скарга буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду. Якщо апелянт не усуне недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений судом, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та буде повернута апелянту.

Виходячи з наведеного, апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без руху, надавши апелянту визначений ч.2 ст. 185 ЦПК України строк для виконання вищевказаних вимог.

Керуючись ст.185, 356, ч.2 ст. 357 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 06 липня 2021 року - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк десять днів з дня отримання апелянтом ухвали, для сплати судового збору в розмірі 1362 грн. за вищевказаними реквізитами рахунку або для подання доказів звільнення від сплати судового збору відповідно до норм Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI та належного оформлення апеляційної скарги.

Оригінал квитанції про оплату подати до суду, як доказ сплати судового збору.

Роз`яснити, що якщо апелянт не усуне недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений судом, апеляційна скарга буде вважатися неподаною та буде повернута апелянту у відповідності до ч.3 ст.185 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Тернопільського апеляційного суду Г.В. Бершадська