ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 546/1217/17 Номер провадження 22-ц/814/634/21Головуючий у 1-й інстанції Лизенко І. В. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Абрамов П.С., Бондаревська С.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м.Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Здебської Ольги Павлівни,

на заочне рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 28 листопада 2019 року, постановлене суддею Лизенко І.В.,

у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

13.12.2017 ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 10.04.2012. Заявлені вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем кредитних зобов`язань у порядку та строки, визначені умовами кредитного договору. Просить стягнути з відповідача заборгованість, яка станом на 31.10.2017 становить 31 328,55 грн. та складається із: 1 893,23 грн. заборгованість за кредитом; 24 367,29 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3 100,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1 468,03 грн. - штраф (процентна складова); 1 600,00 грн. судового збору.

Заочним рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 28.11.2019 позов АТКБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» суму заборгованості за кредитним договором від 10.04.2012 у розмірі 26 260,52 грн., що складається із 1 893,23 грн. заборгованості за кредитом та 24 367,29 грн. - за відсотками за користування кредитними коштами.

У задоволенні позовних вимог у іншій частині відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» частину понесених позивачем витрат на сплату судового збору в сумі 1 341,12 грн.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що укладений між сторонами зобов`язання договір про надання банківських послуг з використання кредитної картки, №б/н від 10.04.2012, є договором приєднання до запропонованих банком Умов і Правил надання банківських послуг. З підстав неналежного виконання позичальницею кредитних зобов`язань, із умовами яких вона обізнана, районним судом постановлено до стягнення заборгованість за тілом кредиту та відсотками за користування кредитними коштами. В частині стягнення пені та штрафів відмовлено через заборону подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення (ст.61 Конституції України), тоді як в силу ст.13 ЦПК України суд позбавлений можливості самостійно обирати один із видів відповідальності з декількох запропонованих позивачем.

Ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області від 18.12.2020 заяву представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду від 29.11.2019 у справі за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без задоволення.

Із рішенням районного суду не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи та неповне з`ясування обставин, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог за недоведеністю.

Зазначає, що із 02.11.2018 вона, ОСОБА_1 , знята з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Решетилівської міської ради від 05.01.2021 №10-12/82 та вже тривалий час проживає в Російській Федерації за адресою: АДРЕСА_2 . Оскільки їй не було відомо про судове провадження, про зміну свого місця проживання вона суд не повідомляла.

Доводить, що жодної поштової судової кореспонденції за попереднім місцем реєстрації не отримувала, про наявність оскаржуваного рішення дізналася із ЄДРСР під час підготовки до розгляду іншої справи щодо земельної ділянки, як власника житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Визнає факт отримання нею 10.04.2012 кредитної картки, але вважає необґрунтованою нараховану банком заборгованість за тілом кредиту та відсотками.

Посилаючись на положення ст.ст.207, 626, 628, 638, 526, 1054 ЦК України, доводить, що спірний кредитний договір не є договором приєднання, а наявні у справі Умови і Правила надання банківських послуг, які передбачали сплату процентів, пені комісії та штрафів, не містять підпису позичальника, а отже банком не доведено, що, підписуючи анкету-заяву, вона погодилася та приєдналася до Умов і Правил надання банківських послуг ПриватБанк, ознайомившись із ними.

Просить врахувати позицію Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин, згідно якої надані позивачем Умови і Правила надання банківських послуг, зважаючи на їх мінливий характер та відсутність підпису позичальника, не можуть вважатися складовою кредитного договору, оскільки вони містять умови, які не передбачені в анкеті-заяві, що підписана позичальником. Тоді як роздруківка із сайту позивача, з огляду на позицію Верховного Суду України від 11.03.2015 (провадження №6-16цс15) не є належним доказом, оскільки такий доказ повністю залежить від волевиявлення і дій банку, який може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Враховуючи викладене, без надання підтверджень про конкретні запропоновані їй Умови у Правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленостей сторін про сплату відсотків за користування кредитним коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, вважає надані банком витяги із Умов і Правил та Тарифів ПриватБанк такими, що не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із нею кредитного договору.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до ч.13 ст.7 та ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 10.04.2012 ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанк та погодилася із тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становлять між нею та банком договір про надання банківських послуг. Підтверджує, що вона ознайомлена та згодна із Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Умови і Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті Приватбанк www.privatbank.ua. Зобов`язується виконувати вимоги Умов і Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися зі змінами на сайті ПриватБанк www.privatbank.ua./а.с.6/

Згідно витягу із Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» банком визначено наступні тарифні плани: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD». У примітках вказано, що повна версія Умов та Правил надання банківських послуг, а також актуальні Тарифи розміщені на офіційному сайті ПриватБанку: https://privatbank.ua./а.с.7/

До кредитного договору банк додав Витяг із Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанк, затверджених наказом від 06.03.2010 №СП-2010-256./а.с.8-31/

Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованість відповідача за договором №б/н від 10.04.2012 станом на 31.10.2017 становить 31 328,55 грн. та складається із: 1 893,23 грн. заборгованість за кредитом; 24 367,29 грн. заборгованість за процентами; 3 100,00 грн. нарахована комісія; 1 968,03 грн. заборгованість по судовим штрафам./а.с.4-5/

Частково задовольняючи позовні вимоги, районний суд виходив із того, що укладений між сторонами зобов`язання договір про надання банківських послуг із використання кредитної картки є договором приєднання до умов кредитування, запропонованих банком в письмових Умовах і Правилах надання банківських послуг, на підставі поданої відповідачкою заяви №б/н від 10.04.2012, згідно Тарифів ПриватБанк, із якими відповідачка ознайомлена та згодна.

Оскільки відповідачем не дотримано строк виконання зобов`язання, стягненню із неї на користь банку підлягає заборгованість за тілом кредиту та відсотками, узгодженими позичальником. Підстави стягнення пені та штрафів, які також узгоджені сторонами зобов`язання відсутні через заборону подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Апеляційний суд із такими висновками суду першої інстанції погодитися не може, з таких підстав.

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

У відповідності до положень статей 610, 611, 625 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 03.07.2019 по справі №342/180/17-ц, оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

Згідно вимог статей 12, 13, 81 ЦПК України, обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Із матеріалів справи убачається, що підписана ОСОБА_1 анкета-заява №б/н від 10.04.2012 містить персональні дані щодо особи позичальника та її бажання оформити у ПриватБанк «дебетову картку»./а.с.6/ Разом із цим, у доводах апеляційної скарги відповідач визнає факт отримання нею кредитної картки ПриватБанк та використання кредитних коштів у межах встановленого ліміту.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримала в борг позичальниця), стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками, пенею та штрафами (фіксована частина, процентна складова).

Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором №б/н від 10.04.2012, банк посилається на Витяг із Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанк та Тарифів обслуговування кредитних карт Універсальна, як невід`ємні частини кредитного договору.

Однак, при постановлені оскаржуваного рішення районний суд, приймаючи до уваги відсутність заперечень відповідача щодо природи правочину, помилково вважав виниклі на підставі анкети-заяви зобов`язання договором приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг та Тарифів ПриватБанк разом із Пам`яткою клієнта. Такі висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на законі оскільки, по-перше, у спірних правовідносинах саме банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші; по-друге, згідно довідки Демидівської сільської ради від 09.01.2018 №02-46/7 ОСОБА_1 , будучи зареєстрованою в с.Демидівка, фактично за місцем реєстрації не проживала/а.с.45/; позовна заява з додатками тричі повернуті без вручення адресату з відміткою поштового відділення «за вказаною адресою не проживає»./а.с.49,54,60/

Також апеляційний суд приймає до уваги, що із 02.11.2018 ОСОБА_1 знята з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Решетилівської міської ради від 05.01.2021 №10-12/82./а.с.143/ Указаний доказ не становив предмет дослідження суду першої інстанції, разом із цим, в сукупності із попередньо встановленими судом фактичними обставинами, свідчить, що відповідач не був належним чином повідомлений про наявність цього спору, а тому не міг підтвердити чи спростовувати природу зобов`язання та узгоджені сторонами умови кредитування.

Однак, враховуючи, що відповідач не вказує на таке порушення норм процесуального права, як підставу скасування судового рішення, а обґрунтовує тим самим поважність причин, що зумовили неможливість своєчасно навести доводи та заперечення проти підстав позову, колегія суддів переглядає справу по суті вимог апеляційної скарги та приходить до таких висновків.

Як убачається із матеріалів справи, наявний у справі витяг із Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, ресурс - архів, розміщений на сайті https://privatbank.ua/terms/, містить відмітку про його затвердження наказом від 06.03.2010 №СП-2010-256./а.с.8-22/

Разом із цим, матеріали справи не містять наказу банку про затвердження умов кредитування та підпису позичальника, що виключає підстави вважати, що саме ці Умови та правила розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву від 10.04.2012, а також, що указані документи на момент отримання відповідачем банківської картки взагалі містили умови щодо сплати процентів, неустойки (пені, штрафів) у зазначеному порядку і розмірі, а, отже, не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин, а сам позичальник категорично заперечує такі умови кредитування.

Крім того, не може бути належним доказом роздруківка із сайту, оскільки такий доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що узгоджується із висновком Верховного суду України, викладеному в постанові від 11.03.2015 (провадження №6-16цс15) та не спростовано позивачем при розгляді даної справи.

Не є належним та допустимим доказом у розумінні ст.ст.77, 78 ЦПК України витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», як такий, що містить посилання на загальні умови кредитування у ПриватБанк з обслуговування кредитних карток «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна contract» та «Універсальна gold». При цьому, анкета-заява б/н, підписана позичальником 10.04.2012, не містить чітко визначеного виду кредитування, а матеріали справи - доказів обізнаності позичальника із видом кредитування та діючими станом на 10.04.2012 тарифами ПриватБанку.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що витяги із Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/ та Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», що містяться в матеріалах справи, не відповідають вимогам статті 207 ЦК України щодо письмової форми правочину та статті 634 ЦК України щодо форми договору приєднання, а тому не можуть розцінюватись як частина кредитного договору, укладеного між сторонами 10.04.2012 шляхом підписання анкети-заяви.

Таким чином, встановивши, що надані позивачем Умови і Правила не містять підпису позичальника та не визнаються нею, апеляційний суд визнає помилковими висновки суду першої інстанції, що укладений між сторонами договір про надання банківських послуг з використання кредитної картки №б/н від 10.04.2012 є договором приєднання до запропонованих банком Умов і Правил надання банківських послуг та Тарифів ПриватБанк.Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, розмір базової відсоткової ставки, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань, що виключає підстави для їх стягнення у судовому порядку.

Разом із цим, колегія суддів приймає до уваги, що за відсутності належних та допустимих доказів погодження умов договору, АТ КБ «ПриватБанк» має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів у розмірі 1 893,23 грн. згідно наданого банком розрахунку, що не спростований позичальником.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а заочне рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 28.11.2019 скасуванню із постановленням нового про часткове задоволення позову та стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 1 893,23 грн. заборгованості за кредитом.

У задоволенні іншої частини вимог позову необхідно відмовити з підстав, викладених у мотивувальній частині цієї постанови.

Відповідно до ч.10 ст.141 ЦПК України, пропорційно до задоволених вимог, шляхом взаємозаліку, стягнути із АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судовий збір за апеляційну скаргу в розмірі 2 196,00 грн. (2 256,00 грн. (94% від задоволених вимог апеляційної скарги) 60,00 грн. (6% від задоволених вимог позову АТ КБ «ПриватБанк»)./а.с.1, 157/

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, п.п.3,4 ч.1 ст.376, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Здебської Ольги Павлівни, - задовольнити частково.

Заочне рішення Решетилівського районного суду Полтавської області від 28 листопада 2019 року скасувати й ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (, рах. № НОМЕР_2 , МФО №305299) заборгованість за кредитом №б/н від 10.04.2012 станом на 31.10.2017 у розмірі 1 893 (одна тисяча вісімсот дев`яносто три) грн. 23 коп.

У задоволенні іншої частини вимог позову відмовити з підстав, викладених у мотивувальній частині цієї постанови.

Стягнути із Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 2 196,00 грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24.03.2021.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді П.С. Абрамов

С.М. Бондаревська