П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2021 року м. Київ

справа № 753/19417/20

провадження № 22-ц/824/251/2021

Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Іванової І.В.

суддів - Сліпченка О.І., Пікуль А.А.

при секретарі - Ярмак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 30 листопада 2020 року у складі судді Комарцева Л.В., про відмову скасування забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

У листопаді 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, в якому просила визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з нею, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на дитину у розмірі 20 000 грн. щомісячно, починаючи з дня прийняття судом позову до провадження і до досягнення дитиною повноліття.

Одночасно із позовом, ОСОБА_2 подано заяву, в якій вона просила вжити заходи забезпечення позову шляхом зобов`язання відповідача, до ухвалення рішення у даній справі, передавати їй малолітнього ОСОБА_3 ,щотижня з 10:00 кожного вівторка до 10:00 кожної суботи; у вихідні дні з 10:00 кожної першої та третьої суботи до 20:00 того ж дня.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 18 листопада 2020 року заяву ОСОБА_2 задоволено.

Вжито заходи забезпечення позову шляхом визначення часу спілкування малолітньої дитини: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_2 у будні дні з 10-00 кожного вівторка до 10-00 кожної суботи та у вихідні дні з 10-00 кожної першої та третьої суботи до 20-00 того ж дня; зобов`язано батька ОСОБА_1 передавати малолітню дитину його матері ОСОБА_2 за місцем її проживання згідно визначеного судом часу спілкування.

25 листопада 2020 відповідач ОСОБА_1 , звернувся до суду із клопотанням про скасування зазначених вище заходів забезпечення позову, мотивуючи яке зазначив, що застосовуючи заходи забезпечення суд фактично вирішив спір за заявленими ОСОБА_2 позовними вимогами. Висновки суду щодо необхідності передати дитину матері є передчасними, не ґрунтуються на належних та допустимих доказах. Вважає, що відсутні підстави для подальшого вжиття заходу.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 30 листопада 2020 року клопотання ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати через порушення норм процесуального права та ухвалити нове судове рішення, яким його клопотанням про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що суд, без вивчення обставин справи та жодних доказів, ще до відкриття підготовчого засідання у даній справі, вирішив повернути малолітнього ОСОБА_3 до матері, з якою дитина перебувала в неналежних умовах проживання та розвитку. Також в оскаржуваній ухвалі, суд не наводить жодного доказу, який би доводив, що «звичне середовище», в якому проживала дитина у матері, відповідає її інтересам та потребам і є безпечним для неї.

Скаржник зауважує, що позивач ніколи не давала йому можливості побути з сином без її присутності та взяти повноцінну участь в його житті, розвитку, навчанні, лікуванні, оздоровленні.

Учасники справи правом подачі відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

В суді апеляційної інстанції представник відповідача просив апеляційну скаргу задовольнити з викладених у ній підстав.

Інші учасники повідомлені про час розгляду справи, до суду апеляційної інстанції не з'явились, клопотань про відкладення розгляду справи не подавали, що відповідно до ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 18 листопада 2020 рокувжито заходи забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та стягнення аліментів.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, послався на безпідставність такого клопотання.

Колегія суддів погоджується з таким висновком з наступних підстав.

Згідно ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст.150 цього кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Згідно ч.ч. 1, 8 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Проте, доводи наведені в заяві про скасування заходів забезпечення позову (щодо відсутності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, необґрунтованість заяви позивача, неспівмірність з позовними вимогами) фактично стосуються оспорення правомірності вжиття судом заходів забезпечення позову.

Проте, предметом розгляду в даній справі є не питання правомірності вжиття судом заходів забезпечення позову, а наявність чи відсутність підстав для їх скасування.

Процесуальні дії суду щодо вжиття заходів забезпечення позову і їх скасування врегульовані окремими нормами, є різними за своїм юридичним змістом і за обставинами, які підлягають встановленню.

Відповідно до приписів частин 7-10 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи (ч.7). Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення (ч.8). У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову (ч.9). У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду (ч.10).

За змістом даних норм скасування заходів забезпечення позову пов`язане не із правомірністю їх вжиття, а із результатами розгляду справи і вирішення спору по суті чи залишенням позову без розгляду, або закриття провадження у справі.

За таких обставин, оскільки доводи заявника наведені ним у заяві про скасування заходів забезпечення позову зводяться до оспорення ним правомірності вжиття судом заходів забезпечення позову і не пов`язані із їх скасуванням, тому суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції про відсутність правових підстав скасування заходів забезпечення даного позову, не спростовують.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381 ЦПК України, Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 30 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст складений 26.03.2021 року

Головуючий:

Судді: