"05" серпня 2021 р. Справа № 363/3198/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 серпня 2021 року м. Вишгород

Суддя Вишгородського районного суду Київської області Лукач О.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви,

ВСТАНОВИВ:

3 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Вишгородського районного суду Київської області із вказаною заявою у якій просить, до подання позовної заяви про поділ майна подружжя, забезпечити його шляхом накладення арешту та встановлення заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначає про перебування вказаної квартири у його спільній сумісній власності з ОСОБА_2 , оскільки придбана під час перебування у шлюбі. У зв`язку з тим, що ОСОБА_2 відмовляється добровільно визнати належну йому частку спільного нерухомого майна, не допускає його до користування квартирою, а також те, що відповідно до інформації з сайту www.rieltor.ua, вказана квартира продається, що на його думку свідчить про те, що ОСОБА_2 здійснює дії щодо відчуження квартири без погодження з ним, а тому з метою захисту свої прав звернувся до суду та просить задовольнити заяву про забезпечення позову.

Згідно із частиною першою статті 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Вивчивши заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову до його подання, з таких підстав.

Частинами першою та другою статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, за змістом наведених вище приписів умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, - навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тобто, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд у своїх судових рішеннях (від 10 березня 2020 року у справі № 750/12430/19, від 28 травня 2020 року у справі № 211/374/20, від

30 листопада 2020 року у справі № 127/17451/20 та ін.) під забезпеченням позову необхідно розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, ухваленого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Як убачається із долученого ОСОБА_1 до заяви про забезпечення позову скриншоту з мобільного додатку Viber, у ньому зазначено про те, що продається однокімнатна квартира ЖК «Ярославичі 2» за адресою АДРЕСА_2 на 2 поверсі 25 поверхового будинку, загальною площею 51 кв.м. При цьому, відповідно до змісту заяви про забезпечення позову та доданих до неї інших копій документів, предметом спору, для вирішення якого ОСОБА_1 має намір звернутися до суду із позовною заявою про поділ майна подружжя, є квартира АДРЕСА_3 .

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, ОСОБА_1 не надано належних та допустимих доказів його аргументів, при тому, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Враховуючи наведені приписи чинного законодавства, беручи до уваги обставини, наведені в обґрунтування поданої ОСОБА_1 заяви про забезпечення позову та обставини, встановлені судом, суд дійшов висновку про недоведеність належними засобами доказування наявність жодної обставини, яка б свідчила про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення прав позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись вимогами статтями 149154, 157, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.П. Лукач