Ухвала

26 березня 2021 року

м. Київ

справа № 203/3395/20

провадження № 61-4092ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича, стягувач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», ,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О. М., стягувач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Скарга обґрунтована тим, що на виконанні у приватного виконавця Сивокозова О. М. перебуває виконавче провадження № 62673248 щодо виконання виконавчого листа № 203/4655/15-ц, виданого 23 грудня 2019 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 785 723,61 грн. 07 серпня 2020 року було проведено опис та арешт майна боржника - домоволодіння та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 . 03 вересня 2020 року заявник звернувся до приватного виконавця із заявою про неможливість передачі на реалізацію описаного та арештованого майна боржника, у зв`язку з тим, що за адресою описаного та арештованого майна проживають малолітні діти ( ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , 29 жовтня 2018 року) та вимагав від приватного виконавця звернутися до органу опіки та піклування з метою отримання відповідного дозволу на продаж описаного та арештованого майна до того, як передавати це майно на реалізацію. Проте 21 вересня 2020 року боржник отримав лист-відповідь від приватного виконавця Сивокозова О. М., відповідно до якого повідомив про те, що він не вбачає необхідності звернення до органу опіки та піклування з метою отримання дозволу для передачі на реалізацію нерухомого майна, право користування яким мають діти, та передав на реалізацію нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить оголошення в системі СЕТАМ за лотом № 443868.

Посилаючись на викладені вище обставини, скаржник просив визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О. М. щодо подання заявки на реалізацію житлової нерухомості за лотом 443868, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в рамках виконавчого провадження № 62673248; зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О. М. вжити заходів для припинення реалізації житлової нерухомості, а саме будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до отримання дозволу органу опіки та піклування або відповідного рішення суду, у зв`язку з проживанням в такому будинку неповнолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2020 року частково задоволено скаргу ОСОБА_1 . Визнано неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О. М. щодо подання заявки на реалізацію житлової нерухомості за лотом 443868, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в рамках виконавчого провадження № 62673248, до отримання дозволу Управління-служби у справах дітей Новокодацької районної у місті Дніпрі ради; зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О. М. вжити заходів для припинення реалізації житлової нерухомості, а саме: будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , до отримання дозволу Управління-служби у справах дітей Новокодацької районної у місті Дніпрі ради, у зв`язку з проживанням в такому будинку малолітніх: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; у задоволенні вимог скарги в іншій частині відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з обґрунтованості скарги в частині щодо неправомірності дій приватного виконавця щодо подання заявки на реалізацію нерухомого майна до отримання дозволу Управління-служби у справах дітей Новокодацької районної у місті Дніпрі ради, тому дійшов висновку про часткове задоволення скарги та зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О. М. вжити заходів для припинення реалізації житлової нерухомості.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О. М. задоволено частково. Ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2020 року в частині зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О. М. вжити заходів для припинення реалізації житлової нерухомості, а саме будинку АДРЕСА_1 , до отримання дозволу Управління-служби у справах дітей Новокодацької районної у місті Дніпрі ради, у зв`язку з проживанням в будинку малолітніх скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким скаргу ОСОБА_1 в частині зобов`язання приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О. М. вжити заходів для припинення реалізації будинку АДРЕСА_1 , до отримання дозволу Управління-служби у справах дітей Новокодацької районної у місті Дніпрі ради, у зв`язку з проживанням в будинку малолітніх ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - залишено без задоволення. В іншій частині ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2020 року залишено без змін.

Суд апеляційної інстанції погодився з висновком суду першої інстанції в частині визнання неправомірними дій приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова О. М. щодо подання заявки на реалізацію предмету іпотеки, до отримання дозволу Управління-служби у справах дітей Новокодацької районної у місті Дніпрі ради. Разом з тим, скасовуючи ухвалу суду першої інстанції в частині зобов`язання приватного виконавця вжити заходів для припинення реалізації житлової нерухомості до отримання дозволу Управління-служби у справах дітей Новокодацької районної у місті Дніпрі ради, у зв`язку з проживанням в такому будинку малолітніх осіб, зазначив, що вказана вимога скарги не конкретизована, судом не зазначено певної процесуальної дії, яку належить вчинити приватному виконавцю.

Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозов О. М. у березні 2021 року засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року, в якій просить скасувати ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року в частині залишення цієї ухвали без змінта ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 у повному обсязі.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що у судах склалась протилежна правова позиція стосовно необхідності отримання попередньої згоди органу опіки та піклування під час реалізації арештованого майна, право користування на яке належить дитині. Заявник посилається на постанови Верховного Суду: від 30 вересня 2020 року у справі № 303/3043/19, від 02 жовтня 2019 року у справі № 754/15589/14-ц, від 02 жовтня 2019 року у справі № 520/15250/15-ц, від 27 листопада 2019 року у справі № 666/288/16-ц та постанову Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 678/301/12, відповідно до яких згода органу опіки та піклування вимагається лише під час укладення договору іпотеки, якщо предметом іпотеки мають право користуватись діти, а не під час виконання рішення суду про звернення стягнення на предмет іпотеки, коли дії по реєстрації місця проживання дітей вчинені без згоди іпотекодержателя після укладення договору іпотеки. Натомість, існує протилежна правова позиція, відповідно до якої приватні та державні виконавці під час виконання рішень суду та інших виконавчих документів, в межах виконання яких необхідно звернути стягнення на нерухоме майно, право власності на яке мають діти, зобов`язані отримати попередню згоду органу опіки та піклування.

Зазначене вище, на думку заявника, становить виключну правову проблему і передача зазначеної справи на розгляд до Великої Палати Верховного Суду була б цілком доречна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Частина друга статті 389 ЦПК України передбачає підстави касаційного оскарження, зокрема для судових рішень, зазначених у пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України, такими підставами є порушення норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За змістом частини сьомої статті 394 ЦПК України та відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Оскільки касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором, а наведені в ній доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження та викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича, стягувач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», за касаційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сивокозова Олександра Миколайовича на ухвалу Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року.

Витребувати з Кіровського районного суду м. Дніпропетровська матеріали вищезазначеної цивільної справи № 203/3395/20.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков О. В. Ступак Г. І. Усик