Справа № 215/3182/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2021 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді - Квятковського Я.А.,

секретар судового засідання - Івасюк М.В.

за участю: позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Савельєвої Т.Д.

розглянувши в м. Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням її здоров`я,-

ВСТАНОВИВ:

14.05.2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ПрАТ «Північний ГЗК» про відшкодування моральної шкоди, завданої ушкодженням її здоров`я, якою просить стягнути моральну шкоду у розмірі 204 000 грн.

Вказує, що з 08.05.2007 по 08.01.2020 працювала на підприємстві відповідача, на посаді дозувальника гарячого повертання цеху по виробництву окотишів № 2. 28.01.2021 їй встановлені професійні захворювання: радикулопатія білатеральна попереково-крижова, шийна на фоні протрузії дисків, часто рецидивуючий перебіг, з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим і периферичним нейросудинним синдромами з вазомоторно-трофічними порушеннями на кистях, нейродистрофією у вигляді остеоартрозу у поєднанні з періартрозом колінних суглобів (ПФ другого ступеня) та остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових суглобів (ПФ першого-другого ступеня), двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФ другого ступеня); хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легенів першої стадії), група А, Легенева недостатність першого ступеня. Відповідно до Акту розслідування причини виникнення професійного захворювання від 04.03.2021 професійні захворювання ОСОБА_1 виникли, оскільки остання підпадала під вплив шкідливих умов праці дозувальника гарячого повертання цеху по виробництву обкотишів № 2, які відносяться: по вмісту пилу в повітрі робочої зони - до 3 класу 2 ступеня «шкідливі», по рівню шуму - до 3 класу 2 ступеня «шкідливі», за показниками мікроклімату - до 3 класу 1 ступеня «шкідливі», за показниками важкості праці - до 3 класу 3 ступеня «шкідливі», за показниками напруженості праці - до 3 класу 1 ступеня «шкідливі». Внаслідок недосконалості технології збагачення руди та робочого місця, підпадала під вплив шкідливих факторів: пилу фіброгенної дії з вмістом вільного кремнію від 2% до 10%.

Відповідно до довідки МСЕК від 22.04.2021 року їй безстроково з 05.04.2021р. встановлено третю групу інвалідності та 55 % втрати професійної працездатності, з яких 45 % - радикулопатія, 10%- ХОЗЛ.

У зв`язку з захворюванням у неї було порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки, вона позбавлена можливості реалізовувати свої звички та бажання, постійно виникають складнощі у зв`язку з загальною слабкістю, втомою, болями. Також зазначає, що не може повернутися до повноцінного образу життя, відчуває фізичні страждання, фізичну біль, обумовлену важкістю самопочуття та особливостями лікування, психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Все це постійно і негативно позначається на душевному та фізичному стані. Виходячи з тривалості роботи у відповідача та відсотку втрати професійної працездатності, просить стягнути з ПрАТ моральну шкоду у розмірі 204 000 грн.

Ухвалою суду від 01.06.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

18.06.2021 представник відповідача ПрАТ «ПівнГЗК» Савельєва Т.Д. надала відзив на позовну заяву. Вказує, що позивач добровільно обрала роботу, могла звільнитися у будь-який час, також позивач була попереджена та обізнана з шкідливими умовами праці, отримувала компенсації, свідомо обрала місце роботи в умовах впливу шкідливих факторів. Наявність шкідливих умов праці є об`єктивною на деяких робочих місцях згідно законодавства, гігієнічної класифікації праці. Вказує на відсутність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою здоров`ю позивача і діями роботодавця, а також відсутність доказів завдання позивачу моральної шкоди.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

Сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів суд встановив, що ОСОБА_1 працювала в проміжок часу з 08.05.2007 по 08.01.2020 на посаді: дозувальника гарячого повертання цеху по виробництву окатишів №2 у ПрАТ "Північний ГЗК", що підтверджується копією трудової книжки, що також не заперечує представник відповідача (а.с. 11-15).

Під час роботи у ПрАТ в позивача виникли професійні захворювання: радикулопатія білатеральна попереково-крижова L4-S1, шийна С6-С7 на фоні протрузії дисків L2-L3, L4-L5, L5-S1, часто рецидивуючий перебіг, з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим і периферичним нейросудинним синдромами з вазомоторно-трофічними порушеннями на кистях, нейродистрофією у вигляді остеоартрозу у поєднанні з періартрозом колінних суглобів (ПФ другого ступеня) та остеоартрозу у поєднанні з періартрозом ліктьових суглобів (ПФ першого-другого ступеня), двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФ другого ступеня); хронічне обструктивне захворювання легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легенів першої стадії), група А, Легенева недостатність першого ступеня, що підтверджується медичними виписками, Актом від 04.03.2021 розслідування хронічного професійного захворювання (а.с. 16-20).

Відповідно до п. п. 17, 18, 19, 20 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 04.03.2021 року, причиною хронічного професійного захворювання позивача є робота дозувальником гарячого повертання і вплив шкідливих факторів: важкість праці та пилу фіброгенної дії з вмістом вільного кремнію від 2% до 10%, показники, яких перевищували нормативні значення: - маса вантажу, що постійно піднімається та переміщується вручну, до 16 кг при нормативному значенні до 7 (згідно ДСН та П «Гігієнічна класифікація праці за показниками шкідливості та небезпечності факторів виробничого середовища, важкості та напруженості трудового процесу» від 08.04.2014 за № 248»; - перевищення в повітрі робочої зони гранично-допустимої концентрації пилу переважно фіброгенної дії з вмістом кремнію діоксидукристалічного (SiO2) від 2% до 10% в 2,4 рази (9,6 мг/м3 при ГДК 4,0 мг/м3 згідно ГОСТ 12.1.005-88). Винних осіб, які відповідальні за виникнення професійного захворювання, встановити не вдалось, оскільки позивач працювала на ПрАТ впродовж тривалого часу, у зв`язку із чим запропоновано генеральному директору ОСОБА_3 розробити та впровадити заходи щодо усунення впливу шкідливих та небезпечних факторів виробничого середовища та трудового процесу, що призвели до професійних захворювань (а.с. 16-20).

Умови виробничого середовища праці позивача -дозувальника гарячого повертання цеху по виробництву обкотишів № 2 відносяться: - за вмістом пилу в повітрі робочої зони - до 3 класу 2 ступеня «шкідливі»; - за рівнем шуму - до 3 класу 2 ступеня «шкідливі»; - за показниками мікроклімату - до 3 класу 1 ступеня «шкідливі»; - за показниками важкості праці - до 3 класу 3 ступеня «шкідливі»; - за показниками напруженості праці - до 3 класу 1 ступеня «шкідливі». Загальна оцінка умов праці відноситься - до 3 класу 3 ступеня «шкідливі» у відповідності з санітарно - гігієнічною характеристикою умов праці (а.с. 16-20).

Як випливає з довідки МСЕК від 22.04.2021 року ОСОБА_1 з 05.04.2021р. було встановлено безстроково третю групу інвалідності та 55 % втрата професійної працездатності, з яких 45 % - радикулопатія, 10%- ХОЗЛ, вона потребує забезпечення лікарськими засобами, виробами медичного призначення, санаторно-курортного лікування, палиці, корсет. Протипоказана важка фізична праця, тривала хода, вимушена поза, переохолодження, праця в умовах виробничого пилу (а.с. 9,10).

Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем.

Оцінка суду.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з Конституцією України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини головним обов`язком держави, що передбачено ст.3 Конституції України.

Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом, ч.3 ст.43 Конституції України.

Згідно ст.4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Відповідно до ч. 1, 3 ст.13 Закону України «Про охорону праці», роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України, забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Виходячи з норм ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Частиною 1 ст. 237-1 КЗпП України, передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від неї додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Позивачу, як вказувалося раніше, згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання (а.с.16-20), встановлені хронічні професійні захворювання. Виробничими факторами, що спричинили захворювання, є шкідливі умови праці позивача у ПрАТ, встановлена вина роботодавця в пошкодженні здоров`я позивача, згідно п.17-20 акту. Вказане свідчить про наявність причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача і завданою здоров`ю позивача шкодою.

Згідно роз`яснення п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість отриманого захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

При визначенні розміру моральної шкоди, суд враховує, що позивач протягом значного часу працювала на підприємстві відповідача в умовах впливу шкідливих факторів, а саме 12 років 7 місяців, характер і тяжкість отриманих позивачем професійних захворювань, що порушує її нормальні життєві зв`язки та викликає фізичні і моральні страждання, ступінь втрати нею професійної працездатності 55 %, тривалість розладу її здоров`я, періодичне лікування, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає необхідним позов задовольнити частково та стягнути на користь позивача 137 500 грн. у відшкодування моральної шкоди, вважаючи суму, що просить позивач, завищеною.

Суд не може взяти до уваги доводи представника відповідача про об`єктивний характер шкідливих умов праці, добровільність виконання позивачем робіт у шкідливих умовах праці та наявність компенсацій, оскільки такі обставини не знімають з відповідача обов`язку виконати вимоги ч.2 ст.153 КЗпП України та ст.13 Закону України «Про охорону праці» й нести відповідальність за їх невиконання у встановленому законом порядку.

Згідно положення, закріпленого в п.2 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також смертю фізичної особи.

Як видно з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом позивач звільнена від сплати судового збору на підставі положення п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Згідно до ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави.

Оскільки позов має майновий характер - то з Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1 375 грн. згідно до приписів Закону України «Про судовий збір».

На підставі ст.43 Конституції України, ст. ст.153, 237-1 КЗпП України, керуючись ст.ст. 12, 19, 43, 49, 81, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 137 500 (сто тридцять сім тисяч п`ятсот) гривень без утримання податків.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» судовий збір у розмірі 1 375 (одна тисяча триста сімдесят п`ять) гривень на користь держави.

Копію рішення направити сторонам.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суд подається протягом тридцяти днів з дня його складання до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд м. Кривого Рогу.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», , місцезнаходження за адресою: 50079, м. Кривий Ріг, Тернівський район.

Повний текст рішення складено і підписано 05 серпня 2021 року.

СУДДЯ: