Справа №591/3620/18
Провадження № 2/591/38/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2021 року Зарічний районний суд м. Суми у складі :

головуючого - судді Сидоренко А.П.,

з участю секретаря судового засідання Скачкової К.А.,

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання автомобіля об`єктом спільної сумісної власності, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною позовною заявою до ОСОБА_3 і просить встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу позивачки та відповідача, в період з жовтня 2001 року по 04 травня 2012 року; визнати автомобіль VOLKSWAGEN TOUAREG, 2012 року випуску, об`єктом спільної сумісної власності.

30 квітня 2021 року від представника відповідача ОСОБА_4 надійшло клопотання про закриття провадження у справі, яке обгрунтовує тим, що предметом позову у зазначеній справі є дві пов`язані між собою вимоги: встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання автомобіля об`єктом права спільної сумісної власності. В той же час з матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 04 травня 2012 року, автомобіль, щодо якого було заявлено позов, було придбано за договором від 08 травня 2012 року, тобто в період шлюбу. За вимогами законодавства право спільної сумісної власності на майно придбане під час шлюбу презюмується. Саме у зв`язку з цим позивачка звернулася до Зарічного районного суду м. Суми з позовом про поділ вказаного вище автомобіля, який придбано у шлюбі, шляхом стягнення з відповідача половини вартості цього автомобіля (справа № 591/4397/17), та в цій справі позивачка наголошувала на тих самих обставинах спільного проживання та набуття майна, що і у зазначеній справі. В той же час, так як автомобіль придбано у зареєстрованому шлюбі, вимоги про встановлення факту проживання позивачки та відповідача у цивільному шлюбі і визнання автомобіля об`єктом права спільної сумісної власності, не мають жодного значення та виходять за межі спору про поділ майна, яке в силу закону і так є об`єктом права спільної сумісної власності. Спір з приводу поділу вказаного майна вирішується у справі № 591/4397/17. Посилаючись на вказане, просить закрити провадження у зазначеній справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

В судовому засіданні відповідач підтримав вказане клопотання, позивачка та її представник заперечували проти задоволення клопотання про закриття провадження у справі.

Суд, вислухавши думку учасників справи, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, приходить до такого висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Судом встановлено, що предметом заявленого позову є факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з жовтня 2001 року по 04 травня 2012 року та визнання автомобіля об`єктом спільної сумісної власності.

Крім того в провадженні Зарічного районного суду м. Суми перебуває справа № 591/4397/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна, згідно якої позивачкою порушено вимогу про стягнення з відповідача суми компенсації вартості цього ж автомобіля як спільного майна.

При вирішенні заявленого клопотання суд вважає за доцільне звернутися до правових висновків, які викладені у постановах Верховного Суду від 13 травня 2020 року у справі №686/20582/19-ц та від 15 квітня 2020 року у справі № 538/1426/13-ц про таке.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без прийняття судового рішення у зв`язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Необхідність запровадження такого правила обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмету спору унеможливлює вирішення справи по суті незалежно від обґрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

Поряд з цим за змістом пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Логічно-граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з добровільним врегулюванням спору сторонами, виконанням відповідачем заявлених до нього вимог, фізичним знищенням предмета спору тощо, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Якщо предмет спору став відсутній після відкриття провадження у справі, то залежно від обставин, що призвели до зникнення такого предмета, та стадії цивільного процесу, на якій він припинив своє існування, сторони мають цілий ряд передбачених законом процесуальних можливостей припинити подальший розгляд справи, зокрема шляхом залишення позову без розгляду, відмови від позову або від поданих апеляційних чи касаційних скарг, визнання позову відповідачем, укладення мирової угоди тощо.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач заперечує факт спільного проживання з позивачкою однією сім`єю без реєстрації шлюбу, а також наполягає на тому, що спірний автомобіль придбаний за його власні кошти, а тому не визнає обставин того, що цей транспортний засіб є об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Вказані обставини спростовують доводи представника відповідача про відсутність предмету спору у зазначеній справі.

Наявність на розгляді в суді справи про поділ майна подружжя не свідчить про те, що між сторонами відсутній спір з приводу встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання майна спільною сумісною власністю сторін.

Позивачка та її представник заперечували проти заяви про закриття провадження у справі з заявлених представником відповідача підстав.

За таких обставин відсутні правові підстави для задоволення клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю предмету спору.

На підставі викладеного, керуючись ст. 255 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Турченка Сергія Петровича про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання автомобіля об`єктом спільної сумісної власності.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на вказану ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя А.П.Сидоренко