Справа № 203/2967/21
Провадження № 2-з/0203/118/2021
УХВАЛА

29 липня 2021 року у місті Дніпрі суддя Кіровського районного суду міста Дніпропетровська Ханієва Ф.М., розглянувши заяву Дніпровської міської ради про забезпечення позову в цивільній справі за позовом Дніпровської міської ради (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 75, ) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), третя особа: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Восковець Оксана Олександрівна (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 101, оф. 5) про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, припинення права власності на об`єкт нерухомого майна, скасування запису про державну реєстрацію права власності, зобов`язання усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, шляхом демонтажу гаражу,

ВСТАНОВИВ:

27 липня 2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась Дніпровська міська рада з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Восковець Оксана Олександрівна, в якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер рішення 45544021 від 15.02.2019, винесене приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Восковець Оксаною Олександрівною, про реєстрацію права власності за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 24,3 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 303090544;

- припинити право власності на об`єкт нерухомого майна;

- скасувати записи про державну реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на об`єкт нерухомого майна, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 101, номер запису про право власності 30309054, що внесений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округа Дніпропетровської області Восковець Оксаною Олександрівною;

- зобов`язати ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ) (паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 21.07.1998 Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області) усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, шляхом демонтажу гаражу за власний рахунок, загальною площею 24,3 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 .

Разом з позовом позивач подав суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд:

- накласти арешт на нерухоме майно, а саме гараж, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 24,3 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- заборонити ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ) (паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 21.07.1998 року Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області), вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на нерухоме майно, а саме будівлю, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 24,3 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101;

- заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку інші дії передбачені чинним законодавством), окрім дій по виконанню ухвали суду про забезпечення даного позову по цій справі щодо нерухомого майна, а саме гаражу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 24,3 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

В обґрунтування своєї заяви про забезпечення позову позивач зазначив, що ними подано позовну заяву про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, припинення права власності на об`єкт нерухомого майна, скасування запису про державну реєстрацію права власності, зобов`язання усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, шляхом демонтажу гаражу. Як зазначив позивач, предметом даного позову є земельна ділянка, розташована за адресою: АДРЕСА_2 . На зазначеній земельній ділянці самочинно побудоване нерухоме майно, а саме, гараж, загальною площею 24,3 кв.м. Згідно з офіційними відповідями компетентних органів ним було встановлено, що нерухоме майно побудовано на земельній ділянці, яка є комунальною власністю територіальної громади міста в особі Дніпровської міської ради та зареєстровано на підставі неіснуючих документів, а саме, розпорядження міського голови та рішення виконавчого комітету Кіровської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська.

За поясненнями позивача, земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_3 , гараж НОМЕР_4 , ніколи не передавалась ОСОБА_1 . Наявність самочинно побудованого гаражу за адресою: у АДРЕСА_2 , створює перешкоди Дніпровській міській раді у реалізації права володіння, користування та розпорядження нерухомим майном земельною ділянкою. Тому Дніпровська міська рада звернулась до суду з позовом за захистом законних прав власника землі. Спір у справі між Дніпровською міською радою та відповідачем виник з приводу незаконного заволодіння земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом спорудження на ній самочинно побудованого гаражу, неправомірним способом з наявними ознаками підроблення розпорядження міського голови та рішення виконкому про передачу земельної ділянки. У разі, якщо до закінчення розгляду спору у цій справі нерухоме майно буде відчужено, то позивач не зможе захистити або поновити свої права в межах одного цього судового провадження за його позовом без нових звернень до суду, що істотно ускладнить чи взагалі унеможливить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача в межах одного судового провадження. Таким чином, на даний час єдиним способом захисту законних прав та інтересів позивача є вжиття заходів забезпечення позову.

Суд зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Суд, вивчивши доводи заявника, а також подані матеріали, проаналізувавши норми чинного законодавства України, дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Це положення також закріплено у статтях 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, які згідно з ст. 9 Конституції України, є складовою національного законодавства.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Як роз`яснено в п. 1, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 року № 9, забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За змістом ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Так, позов забезпечується, серед іншого, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Разом з цим у заяві позивача щодо накладення арешту на нерухоме майно не зазначено обґрунтування необхідності застосування одночасно і такого заходу забезпечення позову.

Ураховуючи викладене вище, а також принцип співмірності позовних вимог вимогам, викладеним в заяві про забезпечення позову, суд доходить висновку про можливість забезпечення позову лише в частині заборони вчиняти будь-які дії щодо відчуження нерухомого майна. Суд вважає, що саме такого виду забезпечення позову буде достатньо для запобігання ризиків ускладнення виконання рішення у справі.

З огляду на викладене, враховуючи, що між сторонами виник спір щодо нерухомого майна, а також беручи до уваги те, що невжиття заходів забезпечення позову у справі, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак і до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що втрачається як такий правовий сенс звернення до суду, порушується гарантований Конституцією України та ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року принцип ефективного захисту прав громадян. Фактично з можливим відчуженням спірного майна позивач повністю позбавляється можливості відновити свої права на нерухоме майно в обраний ним спосіб захисту.

Тому суд вважає, що заходи забезпечення позову в частині заборони ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на нерухоме майно, а саме будівлю, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 24,3 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, та заборони державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку інші дії передбачені чинним законодавством) є співмірними із заявленими позовними вимогами, а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або навіть унеможливити виконання рішення суду, унеможливити ефективний захист оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких і звернувся до суду.

Таким чином, з огляду на викладене вище, з урахуванням обсягу позовних вимог, а також, встановивши відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам та їх співмірність, суд доходить висновку, що заява Дніпровської міської ради про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Також суд зазначає, що відсутні підстави для застосування зустрічного забезпечення, відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 149, 150, 153, 154, 157, 258-261 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву Дніпровської міської ради про забезпечення позову в цивільній справі за позовом Дніпровської міської ради (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 75, ) до ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), третя особа: Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Восковець Оксана Олександрівна (місцезнаходження: 49000, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 101, оф. 5) про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, припинення права власності на об`єкт нерухомого майна, скасування запису про державну реєстрацію права власності, зобов`язання усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, шляхом демонтажу гаражу задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) (паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 21.07.1998 року Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області) вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, міна, найм, виділ часток та інше) по відчуженню, реалізації, передачі іншим особам та переоформленню документів на нерухоме майно, а саме будівлю, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 24,3 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії (в тому числі реєстрацію та перереєстрацію права власності, внесення записів про накладення арештів, заборон на відчуження, записів про іпотеку інші дії передбачені чинним законодавством), щодо нерухомого майна, а саме гаражу, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 24,3 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

У задоволенні іншої частини вимог заяви відмовити.

Ухвалу для виконання направити сторонам, державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Особи, винні у невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

У відповідності до п. 15.5 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох років від дня її постановлення.

Суддя Ф.М. Ханієва