УХВАЛА

04 серпня 2021року

м. Київ

справа № 465/3685/19

провадження № 61-12932ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 23 листопада 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 02 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Львова, інспектора взводу ОДД батальйону № 2 Управління патрульної поліції Матвійчука Назара Васильовича, інспектора взводу ОДД батальйону № 2 Управління патрульної поліції Дідуха Романа Ігоровича про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ :

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом до Управління патрульної поліції м. Львова, інспектора взводу ОДД батальйону № 2 Управління патрульної поліції Матвійчука Н. В., інспектора взводу ОДД батальйону № 2 Управління патрульної поліції Дідуха Р. І., в якому просив стягнути на свою користь:

- з Управління патрульної поліції м. Львова 46 976 грн у рахунок відшкодування матеріальної шкоди;

- з інспектора взводу ОДД батальйону № 2 Управління патрульної поліції Матвійчука Н. В. 5 500 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди;

- з інспектора взводу ОДД батальйону № 2 Управління патрульної поліції Дідуха Р. І. 5 500 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 23 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 02 липня 2021 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Франківського районного суду м. Львова від 23 листопада 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 02 липня 2021 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, містяться у статті 129 Конституції України, відповідно до якої основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України встановлено, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Пунктом першим частини шостої статті 19 ЦПК України передбачено, що для цілей цього Кодексу малозначними справами є, зокрема, справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Львова, інспектора взводу ОДД батальйону № 2 Управління патрульної поліції Матвійчука Н. В., інспектора взводу ОДД батальйону № 2 Управління патрульної поліції Дідуха Р. І. є відшкодування матеріальної та моральної шкоди, ціна позову в загальному розмірі становить 57 976 грн, яка станом на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270 грн ? 100 = 227 000 грн), а тому справа № 465/3685/19 є малозначною згідно з наведеними приписами ЦПК України.

Касаційна скарга не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Вказівка в резолютивній частині постанови Львівського апеляційного суду від 02 липня 2021 року про можливість її оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржувані судові рішення ухвалені в малозначній справі.

Пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України встановлено, що суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

З огляду на викладене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 23 листопада 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 02 липня 2021 року слід відмовити з підстав, встановлених пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись частиною шостою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 23 листопада 2020 року та постанову Львівського апеляційного суду від 02 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м. Львова, інспектора взводу ОДД батальйону № 2 Управління патрульної поліції Матвійчука Назара Васильовича, інспектора взводу ОДД батальйону № 2 Управління патрульної поліції Дідуха Романа Ігоровича про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Судді:В. С. Жданова
А. Ю. Зайцев
Є. В. Коротенко