Провадження № 2/537/218/2021
Справа № 537/3706/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.03.2021 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді - Хіневича В.І., за участю секретаря судового засідання - Гавриш А.Ю., за участі позивача - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи - Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, згідно якої прохала суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб укладений між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 08 листопада 2014 року у мерії Сент - Естев (Східні Піренеї), свідоцтво про шлюб № НОМЕР_1 . Місце проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визначити з нею, матір`ю дитини - ОСОБА_1 . Та стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати.
В обґрунтування позовних вимог вказала, що 08 листопада 2014 року у мерії Сент - Естев (Східні Піренеї) вона уклала шлюб з гр. ОСОБА_2 , про що було видано свідоцтво про шлюб № НОМЕР_1 . Цей шлюб у них перший. В шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_3 . Після народження дитини вони з відповідачем переїхали на постійне місце проживання до України, та з 13.12.2016 року чоловік був зареєстрований за місцем проживання її батьків по АДРЕСА_1 , а з травня 2017 року вони зареєстровані по АДРЕСА_2 , що і є останнім відомим місцем проживання відповідача. В січні 2019 року відповідач залишив сім`ю, та з цього часу вони проживають окремо. Їй відомо, що відповідач періодично проживає за межами України, але де саме їй невідомо. Протягом значного часу вони не спілкуються, їх відносини як чоловіка та дружини вичерпали себе повністю, шлюб носить формальний характер та його необхідно розірвати. Між ними повністю втрачено почуття любові та поваги, збереження сім`ї та примирення між ними, вважає недоцільним.
Окрім того, їх малолітній син є дитиною з особливими потребами. Вона самостійно займається його реабілітацією, вихованням, що потребує значних зусиль. Відповідач цими проблемами не переймається, а вона не має змоги без згоди відповідача виїхати з сином для реабілітації за межі України. У зв`язку з цим у неї виникає необхідність у визначенні місця проживання дитини в судовому порядку. Питання про поділ майна, яке є їх спільною сумісною власністю, між ними не виникає. Сподівається що відповідач буде надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина в добровільному порядку. В разі необхідності залишає за собою право на звернення до суду за стягненням аліментів.
Понесені нею судові витрати складаються з оплати судового збору в загальній сумі 1681, 60 грн., та витрат по наданню правової допомоги, яка полягає у підготовці до суду позовної заяви про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітньої дитини в сумі 1000 грн., які прохає відшкодувати їй.
23.11.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання.
12.03.2021 року до суду подано висновок Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про доцільність визначення місця проживання дитини з матір`ю.
12.03.2021 року підготовче провадження закрито справу призначено до судового розгляду по суті.
В судове засідання позивач не з`явилася надала заяву про розгляд справи без її участі прохала позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Прізвище після розірвання шлюбу залишити - ОСОБА_1 . Не заперечувала проти винесення заочного рішення у справі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи належним чином був повідомлений, шляхом направлення судових повісток та розміщення оголошення на офіційному веб-порталі Судової влади України, відзив на позовну заяву чи будь-яких клопотань до суду не надав.
Представник третьої особи Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області - Таценюк С.П. до суду не з`явилася, однак завчасно направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності з урахуванням наданого Органом опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області висновку про доцільність визначення місця проживання дитини разом з матір`ю.
Суд, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо дослідивши всі наявні докази у справі, з`ясувавши всі обставини, приходить до наступного.
Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , 08.11.2014 року було укладено шлюб, який зареєстрований у мерії Сент - Естев ( Східні Піренеї ), що підтверджується копією свідоцтва про шлюб № НОМЕР_1 перекладеного з французької мови на українську.
Протягом перебування сторін у шлюбі у них народився син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження № НОМЕР_2 , перекладеного з французької мови на українську.
Судом встановлено, що син проживає з матір`ю, позивачем по справі. Відповідач проживає окремо.
Рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області №289 від 05.03.2021 року про затвердження висновку щодо визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 затверджено висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про доцільність визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 .

З рішення вбачається, що відповідно до довідок департаменту «Центр надання адміністративних послуг Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області» № 257, № 260 від 06.01.2021 малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .

16.12.2020 року мати дитини ОСОБА_1 надала письмове пояснення до служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації, в якому зазначила, що вона проживає з малолітнім сином в АДРЕСА_2 . Батько дитини з 2019 року на території України не перебуває, життям та здоров`ям дитини не цікавиться, матеріально не утримує. Даніель - дитина з особливими потребами, має прояви синдрому аутичного спектру та потребує постійної уваги та реабілітації. Гр. ОСОБА_1 розглядає питання та має можливості здійснювати реабілітацію хлопчика за межами України. Зазначила, що вона спілкується з батьком дитини ОСОБА_2 засобами інтернет - мережі, але повноцінно вирішити питання щодо оздоровлення, лікування та соціального захисту дитини без батька неможливо, тому вона звернулася до суду з відповідною заявою щодо визначення місця проживання ОСОБА_3 з нею. Останнє відоме їй місце перебування ОСОБА_2 - Чехія .

ОСОБА_1 працює без укладення трудового договору, з її слів має щомісячний заробіток у розмірі 15 тис. грн. Крім того, відповідно до угоди ПриватБанку від 25.07.2016 ОСОБА_1 має банківський рахунок залишок по якому станом на 02.02.2021 року становить 15 тис. 942 грн., який вона, у разі потреби, планує використовувати на розвиток малолітнього сина.

Відповідно до медичної довідки комунального підприємства «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради» від 28.12.2020, гр. ОСОБА_1 на диспансерному обліку не перебуває, на лікуванні не знаходилась.

Відповідно до довідки №492, виданої комунальним підприємством «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» відокремленого підрозділу - обласна консультативна психоневрологічна поліклініка зі стаціонаром № 2, ОСОБА_1 , 23.12.2020 була оглянута лікарем-психіатром, ознак психічного розладу не виявлено, на обліку - не перебуває.

01.02.2021 року спеціалістами служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області було обстежено умови проживання дитини за адресою: АДРЕСА_2 . Встановлено, що за цією адресою у двокімнатній квартирі з усіма комунальними зручностями проживають: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (мати), малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (син). Помешкання облаштоване меблями та побутовою технікою. Для ОСОБА_3 створено умови для розвитку та навчання: окрема кімната з відповідними меблями для відпочинку та розвитку, в достатній кількості матеріалів для творчості та сенсорики, пластилін, розвивально-корекційні іграшки, роздатковий матеріал для дітей з аутизмом. Родина забезпечена продуктами харчування та речами домашнього вжитку.

Відповідно до довідки Громадської організації «Інклюзія без обмежень» від 04.01.2021 №4-01-Д малолітній ОСОБА_3 , відвідує денні корекційні логопедичні групи для дітей з затримками та особливостями розвитку з 14.05.2020 р. Дитина регулярно відвідує заняття, завжди охайна, доглянута. Мати дитини завжди спілкується з педагогами, психологами, логопедом, які проводять заняття з дитиною, виконує всі рекомендації щодо домашніх завдань з хлопчиком. Батько контакту з навчальним закладом, де Даніель проходить корекцію та реабілітацію, не підтримує, зі спеціалістами не спілкується.

Відповідно до інформації Комунального некомерційного медичного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги №1» м. Кременчука від 28.01.2021 №154/10-1 дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться на обліку в амбулаторії загальної практики сімейної медицини № 5 з 29.01.2020. Декларацію про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу підписала мати ОСОБА_1 . Дитина на диспансерному обліку не перебуває, гострих та хронічних захворювань не має. Дитина за віком не щеплена, підлягає на ревакцинацію 1 проти поліомієліту, кашлюку, дифтерії та правця з особистих міркувань матері.

Відповідно до інформації наданої Кременчуцьким міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді № 03.1-07/214 від 08.02.2021 спеціалістами центру, на підставі п. 72 постанови КМУ від 24 вересня 2008 року № 866, з метою складання оцінки потреб сім`ї 02.02.2021 була відвідана родина ОСОБА_1 . За результатами складеної оцінки потреб сім`ї з`ясовано, що мати спроможна виконувати обов`язки щодо виховання дитини та догляд за нею. Складних життєвих обставин в родині не виявлено, дана сім`я не рекомендована на облік сімей, які опинились в складних життєвих обставинах.

10.02.2021 року питання про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області. На засіданні гр. ОСОБА_1 просила підтримати її позовні вимоги та надати суду висновок органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання малолітнього сина з нею. Дослідивши матеріали справи, члени комісії вирішили рекомендувати виконавчому комітету Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області прийняти рішення про доцільність визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 .

Суд, керуючись основними засадами цивільного судочинства, в тому числі і принципом верховенства права та завданням цивільного судочинства, ухвалює рішення відповідно до норм матеріального та процесуального права.

Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, вислухавши учасників справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що шлюб між сторонами виявився невдалим і шлюбно-сімейні відносини між сторонами фактично припинені з січня 2019 року, оскільки позивач із відповідачем мають розбіжності в поглядах на життя та життєві цінності, втратили почуття любові та поваги, тому не можуть в подальшому проживати разом, примирення і збереження сім`ї між ними не можливе.

Частина 2 ст. 104 Сімейного кодексу України визначає, що шлюб припиняється в наслідок його розірвання.

Відповідно до ст. ст. 105, 110 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах.

Отже, позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню.

Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

А тому, враховуючи клопотання позивача, суд вважає за можливе залишити позивачу після розірвання шлюбу шлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Частиною 3 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Вирішуючи питання про місце проживання дитини, суд враховує, що доцільність визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_3 разом з матір`ю ОСОБА_1 вказано у висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області.

Суд також враховує, що у випадку не закріплення місця проживання дитини з одним із батьків, з яким фактично проживає дитина, забезпечення інтересів дитини може бути звужено, оскільки у випадку виникнення необхідності щодо реєстрації або зняття з реєстрації дитини, виїзду за корон на відпочинок або на оздоровлення, вирішення цих питань у відсутності другого з батьків (наприклад: поживання в іншому місті, перебування на лікуванні, у відряджені, за кордоном тощо) буде неможливим.

У відповідності до ч.1 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

У п. 1 ст. 9 вказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції).

Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою.

Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч. ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Суд, вирішуючи питання про визначення місця проживання дитини, враховує інтереси кожного з батьків, але перш за все враховує права та законні інтереси дитини - її право на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; право на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини, а також ставлення обох батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, інтереси дитини, її малолітній вік, та стан здоров`я відношення відповідача до даного спору, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та слід визначити місце проживання малолітньої дитини разом з матір`ю, що буде відповідати інтересам дитини.

При цьому, суд звертає увагу, що батько дитини - відповідач ОСОБА_2 у разі визначення місця проживання дитини з матір`ю, не обмежений у своєму праві на спілкування з дитиною, може проявляти турботу відносно дитини та приймати участь у її вихованні, реалізувавши свої права шляхом домовленості з матір`ю дитини щодо встановлення часу спілкування або за рішенням органу опіки та піклування, або за судовим рішенням.

Згідно п.6 ч.1 ст. 264 ЦПК України, ухвалюючи рішення суд, зокрема вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, згідно положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу слід покласти на відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 76-81, 141, 259, 263-265, 280ЦПК України, ст. ст. 160, 161 ст. ст. 104, 105, 110, 112, 113, 114, 115, 160,161 СК України, суд,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи - Виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 08 листопада 2014 року у мерії Сент - Естев (Східні Піренеї), свідоцтво про шлюб № НОМЕР_1 , між ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - розірвати.

Прізвище позивача - ОСОБА_1 , після розірвання шлюбу залишити « ОСОБА_1 ».

Визначити місце проживання малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , судовий збір у розмірі 1681,60 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1000 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.І. Хіневич

Повний текст рішення складено 31.03.2021 року.