Єдиний унікальний номер 341/1645/20
Номер провадження 2/341/285/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2021 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді - Гаполяка Т.В.,

з участю секретаря судового засідання - Ворох З.Д.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дружини, -

встановив:

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача.

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, яким просить суд:

-розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 23 квітня 2014 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №11;

-стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на її утримання в розмірі однієї четвертої всіх видів доходів, щомісячно у продовж трьох років від дня розірвання шлюбу

Свої вимоги мотивує тим, що перебуває у шлюбі із ОСОБА_2 . В шлюбі народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час спільного проживання виникали непорозуміння через різні погляди на життя, ведення домашнього господарства. Подружніх відносин не підтримують, проживають порізно. Сім`я розпалась остаточно, відновлення та збереження не можливе.

Під час перебування у шлюбі не мала можливості працювати, оскільки доглядала сина, дбала про побутові справи сім`ї. Працював та матеріально забезпечував сім`ю відповідач. Враховуючи проблематику у працевлаштуванні, ніде не працює, доходів не отримує. Син організований, відвідує дитячий садок, однак через введені протиепідемічні заходи відсутні гарантії постійного відвідування дитячого садочка.

В судове засідання позивач не з`явилась, скерувала представника. Представник - адвокат Боднар О.В. в судовому засіданні позов підтримала з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідачем скеровано до суду відзив, яким відповідач позов визнав частково, зокрема в частині розірвання шлюбу. В частині стягнення аліментів на утримання дружини - позов заперечив. Заперечуючи позов покликався на те, що ним сплачуються аліменти на утримання сина. Позивачем не доведено факту неможливості працевлаштуватись та потреби у матеріальній допомозі.

В судове засідання відповідач не з`явився, скерував представника. Представник - адвокат Денис Т.Д. в судовому засіданні позов визнав частково з підстав наведених у позовній заяві.

2. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

23 квітня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського районного управління юстиції у Тернопільській області зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 6).

В шлюбі народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7).

Сторони проживають роздільно, щонайпізніше з жовтня 2020 року (дата подання позову). Син ОСОБА_3 проживає з матір`ю - позивачем.

Відповідач ОСОБА_2 працездатний, працює машиністом-обхідником з котельного устаткування Бурштинської ТЕС АТ «ДТЕК Західенерго» (а.с. 31).

Нарахований дохід працівника ОСОБА_2 за квітень - вересень 2020 року становить 190 475 грн. 08 коп. (а.с. 31).

Позивач ОСОБА_1 не здійснює підприємницьку діяльність, як найманий працівник не отримує заробітної плати (а.с. 32-35).

В 2013 році ОСОБА_5 здобула освіту за кваліфікацією молодший спеціаліст з бухгалтерського обліку (а.с. 36-37).

В 2015 році ОСОБА_4 здобула освіту за кваліфікацією бакалавр за напрямком підготовки облік та аудит (а.с. 38-40).

З відповідача ОСОБА_2 з 15 жовтня 2020 року стягуються на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі ј частини заробітку, але не маньше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

3.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Пунктом 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд постановляє рішення про розірвання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть, що свідчить про остаточний розпад сім`ї.

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Позивачка скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб. Відповідач таке рішення позивачки вітає, визнавши позов в цій частині.

Відтак, позов частині вимог про розірвання шлюбу слід задовольнити.

Відповідно до частини 4 статті 76 СК України, якщо у зв`язку з вихованням дитини, веденням домашнього господарства, піклуванням про членів сім`ї, хворобою або іншими обставинами, що мають істотне значення, один із подружжя не мав можливості одержати освіту, працювати, зайняти відповідну посаду, він має право на утримання у зв`язку з розірванням шлюбу і тоді, якщо є працездатним, за умови, що потребує матеріальної допомоги і що колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання у цьому випадку триває протягом трьох років від дня розірвання шлюбу.

Приймаючи рішення в частині стягнення аліментів на утримання дружини, суд враховує настпне.

Судом прийнято рішення про розірвання шлюбу і відповідач може надавати матеріальну допомогу, що є двома встановленими судом з переліку передумов для стягнення аліментів в силу частини 4 статті 76 СК України.

Як зазначалось вище, в шлюбі народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Гарантований законодавчо, зокрема частиною 2 статті 84 СК України, статтею 179 КзПП України, статтею 18 Закону України «Про відпустки» трьохрічний термін догляду за дитиною минув 28 серпня 2019 року.

Позивачем не доведено та судом не здобуто доказів того, що у зв`язку з вихованням дитини, веденням домашнього господарства, що мають істотне значення, позивач не мала можливості, працювати, зайняти відповідну посаду. Освіту позивачем здобуто до народження дитини.

Згідно пояснень позивача - дитина організована, відвідує дошкільний навчальний заклад. За таких умов позивач могла і може працевлаштуватись з метою отримання доходу. Доказів бажання позивача працевлаштуватись, і таким чином нівелювати потребу у матеріальній допомозі судом не здобуту.

Враховуючи викладене, в позові в частині стягнення аліментів на утримання дружини у зв`язку із розірванням шлюбу слід відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно частини 1, пунктів 1-3 частини 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 6 статі 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої вимог, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 908 гривень 00 копійок.

Керуючись статтями 76, 141, 180, 181, 184 СК України, «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», статями 28, 13, 81, 141, 259, 263, 265, 268, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дружини

- задовольнити частково.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 23 квітня 2014 року Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського районного управління юстиції у Тернопільській області, актовий запис №11.

В позові в частині вимог стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі однієї четвертої всіх видів доходів, щомісячно у продовж трьох років від дня розірвання шлюбу

-відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

- позивач - ОСОБА_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ;

- відповідач - ОСОБА_2 , місце реєстрації якого за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 04 серпня 2021 року.

Суддя: Т. В. Гаполяк