Номер провадження 6/243/392/2021
Номер справи 243/5905/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого - судді Агеєвої О.В.,

за участю:

-секретаря судового засідання - Чуйко Д.М.,

-представника заявника ОСОБА_1 адвоката Статіви О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 12 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

На адресу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області надійшла Заява ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню. Заявник обґрунтував свої вимоги тим, що 07 липня 2021 року він дізнався, що 30 червня 2021 року Слов`янським міськрайонним судом видано судовий наказ, яким стягнуто з боржника аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_2 , 2016 року народження.

Вважає, що видача судового наказу про стягнення з нього аліментів на утримання сина є передчасною та необґрунтованою. Боржник подавав через канцелярію суду заяву у якій зазначав, що місце проживання сумісної дитини не визначено, а також остаточно не вирішено між сторонами питання щодо розірвання шлюбу і просив повернути стягувачці заяву про видачу судового наказу.

Так, на час звернення до суду із заявою про видачу судового наказу у стягувача відсутнє право вимоги, оскільки місце проживання дитини не визначене, фактично дитина проживає з боржником в місті Київ, що підтверджується відповідними доказами. Натомість, довідка про склад родини, яку стягувач долучила до своєї заяви не є доказом того, що дитина проживає разом з нею, а тільки підтверджує той факт, що в належній стягувачу квартирі мають зареєстроване місце проживання: боржник, стягувач та їх неповнолітній син.

В теперішній час між сторонами вирішується питання щодо визначення місця проживання їх сина, відсутність судового рішення про визнання місця проживання дитини свідчить про відсутність у стягувача суб`єктивного права вимоги до боржника, про видачу судового наказу про стягнення з нього аліментів. З позовом про визначення місця проживання дитини стягувач звернулась до суду 17 червня 2021 року.

Тому, просить суд визнати виконавчий документ, а саме судовий наказ таким, що не підлягає виконанню.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 підтримала заявлені вимоги, посилаючись на доводи викладені у заяву ОСОБА_1 .

Заінтересована особа ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду повідомлялась належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, а також просила суд відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_1 .

Відповідно ч. 3 ст. 432 ЦПК України неявка учасників справи не є перешкодою для вирішення питання по суті.

Суд, дослідивши подані заявником документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду заяв, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що судовим наказом, виданим 30 червня 2021 року Слов`янським міськрайонним судом з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_2 , 2016 року народження, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10 червня 2021 року до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, встановлено, що 05 липня 2021 року Слов`янським міськрайонним судом відкрито провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , про визначення місця проживання дитини. Підготовче судове засідання у даній справі призначено на 15 вересня 2021 року.

Відповідно до ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла 10 років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла 10 років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла 14 років, визначається нею самою.

Заявник в обґрунтування своїх вимог зазначає, що у стягувача за виконавчим документом, а саме судовим наказом ОСОБА_4 , на момент звернення до суду було відсутнє право такої вимоги, оскільки місце проживання дитини не визначене.

Проте, при зверненні до суду із заявою про видачу судового наказу, ОСОБА_4 на підтвердження своїх вимог надала Довідку № 1013, видану 13 травня 2021 року ТОВ «Керіюча компанія «Ліра ЛТД», з якої вбачається, що спільний з заявником син ОСОБА_5 , зареєстрований з нею за однією адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, заявником надано Акт-довідку № 24 від 07 липня 2021 року, складену у м. Київ представником КП «Керуюча компанія», за яким заявник проживає разом з сином за адресою: АДРЕСА_2 , без реєстрації, з 2020 року.

Судом враховуються факти викладені заявником ОСОБА_1 у заяві від 16 червня 2021 року та додані до неї письмові докази, а саме те, що на моменту звернення ОСОБА_4 до суду із заявою про видачу судового наказу та видачі власне судового наказу, спільна дитина проживала саме з ОСОБА_4 .

Вирішення ж спору щодо визначення місця проживання дитини у судовому порядку є окремим процедурним питанням й в жодному разі не може впливати на право дитини на належне матеріальне забезпечення з боку того з батьків, який проживає окремо.

Суд звертає увагу заявника на те, що батьки зобов`язані утримувати малолітню дитину незалежно від наявності спору з ким з них проживає дитина, а тому його доводи про те, що на даний час дитина проживає з ним, не є підставою для визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню, оскільки на час звернення до суду з заявою на видачу судового наказу, дитина проживала разом з матір`ю, що підтверджує сам позивач у своїй заяві (а.с. 16 - 17), яку він надавав до суду та в якій заперечував проти видачі судового наказу, обґрунтовуючи вимоги тим, що мати викрала в нього дитину, та на даний час у батьків існує спір щодо визначення місця проживання дитини, який вирішується у Слов`янському міськрайонному суді Донецької області.

Таким чином, заявлені ОСОБА_1 вимоги щодо визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню є передчасними, оскільки напряму залежать від ухваленого судом рішення, за результатами розгляду позову ОСОБА_4 про визначення місця проживання дитини.

У зв`язку із наведеним, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог заяви ОСОБА_1 про щодо визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 432 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні вимог заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню відмовити у зв`язку з відсутністю підстав.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Ухвала постановлена і підписана в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Повний текст Ухвали суду складено 30 липня 2021 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області О.В. Агеєва