Дата документу 02.08.2021
ЄУ № 942/613/21
Провадження №2/942/319/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2021 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді Стеценко О.С.,

за участю секретаря судового засідання Стєніної А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду смт. Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з позовом до відповідача, в якому просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , який продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн. щомісячно, на час навчання сина, починаючи з дати подачі позову, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку, за умови продовження навчання.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбу, однак рішенням Новопсковського районного суду Луганської області 19.05.2015 шлюб між сторонами розірвано. З відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 та сина ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі. На даний час спільний син досяг повноліття та продовжує навчання у Луганському національному аграрному університеті на денній формі навчання, форма фінансування-бюджет. Навчання на денній формі не дає змоги сину влаштуватися на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Позивач зазначає, що їй відомо про те, що відповідач не працює, має мінливий дохід, однак він має підсобне господарство та отримує з нього стабільний дохід, отже має можливість виплачувати аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн., що складає ј частину від відомого заробітку відповідача. Крім того, відповідач у власності має земельну ділянку, яка перебуває в оренді у ПАТ «СВФ Агротон», та отримує дохід від оренди. Однак відповідач матеріально не забезпечує свого сина. Місцем навчання сина ОСОБА_5 позивач вказує м. Костянтинівка Донецької області, одна поїздка до якого коштує у сумі 424,00 грн. Сплата за гуртожиток коштує 520,00 грн. за місяць, що за навчальний рік складає 4680,00 грн. Таким чином позивач вважає, що відповідач є працездатною особою, а отже має фізичну можливість надавати допомогу на утримання повнолітнього сина під час навчання у розмірі 2000,00 грн.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 03 червня 2021 року відкрито позовне провадження, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження на 13 липня 2021 року.

13 липня 2021 року ухвалою суду розгляд справи відкладено до 02 серпня 2021 року у зв`язку з задоволенням клопотання представника позивача про витребуванням доказів.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнає частково, згоден сплачувати аліменти на навчання сина у розмірі 1000 грн. щомісячно. Зазначив, що продовжує сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 . На даний час не має постійного місця роботи, має нерегулярний, мінливий дохід. З 25.10.2016 перебуває у шлюбі з ОСОБА_6 , від якого має малолітнього сина ОСОБА_7 . Дитина часто хворіє, потребує додаткового догляду та лікування. Дружина з 04.01.2021 перебуває на обліку як безробітна в Марківському районному центрі зайнятості. Відповідач зазначає, що разом з сім`єю проживає в селі, з дружиною ведуть спільне підсобне господарство, що дає змогу мінімально себе забезпечувати та нести весь обсяг витрат на утримання спільного малолітнього сина. Крім того відповідач зазначає, що частина його доходу витрачається на матеріальну допомогу його матері, яка є пенсіонером, отримує мінімальний розмір пенсії, основна частина якої витрачається на ліки. Таким чином, враховуючи склад сім`ї відповідача його дохід повністю витрачається на щоденні потреби, що включають комунальні платежі, допомогу матері, купівлю необхідного одягу, продуктів, медикаментів. Відповідач зазначив також, що позивач не надала довідку про доходи повнолітнього сина, оскільки навчання на бюджетній основі передбачає отримання стипендії у розмір 1300 грн. для студентів закладів вищої освіти.

Не погоджується відповідач із позицією позивача щодо не можливості влаштуватися на роботу їхньому спільному сину, оскільки син, навчаючись на денній формі навчання, в умовах запровадження дистанційного навчання, має можливість працювати і в період літніх канікул також.

Щодо вимог позивача про стягнення судових витрат відповідач зазначає, що гонорар адвоката позивача, згідно договору про надання правової допомоги, складає 5000,00 грн. та, на думку відповідача, не є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт. Послуга щодо складання позовної заяви адвокатом оцінена у 2000,00 грн., однак позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК України, так як не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку з розглядом справи.

З доводами відповідача позивач не погодилася, про що зазначила у відповіді на відзив. А саме, вказала, що згідно довідки про склад сім`ї відповідача, його мати ОСОБА_8 з відповідачем не проживає. Крім того, згідно довідки про доходи отримує пенсію. Твердження відповідача щодо витрат частини доходу на утримання його матері не підтверджено належними доказами. Дружина відповідача ОСОБА_6 зареєстрована як безробітна та отримує допомогу по безробіттю, що відповідач, на думку позивача, навмисно приховав. Крім того позивач вважає, що відповідач штучно занижує свої доходи, тому у відзиві на позовну заяву не вказав, що має земельну ділянку та отримує дохід від орендної плати. Що стосується заперечення відповідача щодо витрат на надання правової допомоги, то позивач вважає їх співмірними, пропорційними та документально підтвердженими, а тому підстави для відмови у їх виплаті відсутні. Крім того відповідач не скористався своїм правом та не подав клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, представник позивача надала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі та участі позивача, на позовних вимогах наполягають.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 16.01.2018 органом видачі 4452.

Відповідно до витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 4452-1, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 , виданого Новопсковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області 12.12.2017, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , в графі батько зазначено ОСОБА_2 , в графі мати ОСОБА_1 .

Як вбачається з паспорту громадянина України № НОМЕР_3 , виданого 30.03.2018 органом видачі 4452, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 4452-1 підтверджено, що ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 19.05.2015 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_4 та сина ОСОБА_5 у твердій грошовій сумі у розмірі 385,80 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.02.2015 до повноліття дітей.

З довідки № 154, виданої 14.04.2021 виконавчим органом № 14 Новопсковської селищної ради, вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та має такий склад сім`ї: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , донька ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до довідки № 20/15-137, виданої 18.09.2020 Луганським національним аграрним університетом, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 01.09.2020 зарахований та навчається на 1 курсі спеціальності 201 Агрономія, форма навчання денна, форма фінансування бюджет. Термін закінчення навчального закладу 30.06.2024.

Згідно наказу № 01-36/016-1, виданого Луганським національним аграрним університетом 03.08.2020, вартість плати за проживання у гуртожитку для здобувачів освіти коледжу становить 390,00 грн. на місяць, університету - 520,00 грн. на місяць.

Відповідно до наданих позивачем роздруківок з сайтів продажу квитків, у напрямку з смт. Новопсков до м. Сєвєродонецьк вартість квитка складає 163,00 грн., з м. Сєвєродонецьк до м. Костянтинівка 194,00 грн.

У власності відповідача ОСОБА_2 перебуває земельна ділянка площею 7,3909 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населених пунктів Ліснополянської сільської ради Марківського району Луганської області, що підтверджується інформацією Головного управління Держгеокадастру у Луганській області № 29-12-0.223-3512/2-21 від 27.04.2021, та Державний актом на право приватної власності на землю серія І-ЛГ № 062402 від 30.08.2008.

Згідно інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 28.04.2021, земельна ділянка площею 7,3909 га, що належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , з 16.03.2017 перебуває в оренді у ПАТ «СВФ «Агротон».

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДПС України станом на 20.07.2021 ОСОБА_2 , за період з 01.01.2019 по 31.03.2021 нараховано дохід у розмірі 320277,51 грн.

Відповідно до листа Марківського районного центру зайнятості № 1219/02-105 від 05.07.2020 ОСОБА_6 перебуває на обліку в Марківському районному центрі зайнятості як безробітна з 04.01.2021 та отримує допомогу по безробіттю, яка згідно довідки № 109 від 05.07.2021, за період з січня 2021 року по червень 2021 року, склала 21885,58 грн.

Факт навчання спільного сина сторонами не оспорюється.

Правовідносини батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 Сімейного кодексу України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно ч.1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів , наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав , доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів , інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність сторін щодо участі в утриманні дітей.

Судом встановлено, що відповідач не відмовляється від свого обов`язку надавати допомогу дитині, яка продовжує навчання, однак погоджується сплачувати аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно, посилаючись на те, що продовжує сплачувати аліменти на утримання доньки ОСОБА_4 . На даний час не має постійного місця роботи, має нерегулярний, мінливий дохід, на утриманні має малолітнього сина ОСОБА_7 , який часто хворіє, потребує додаткового догляду та лікування. Крім того частина його доходу витрачається на матеріальну допомогу його матері, яка є пенсіонером та отримує мінімальний розмір пенсії.

В обґрунтування своєї позиції відповідач надав до суду свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_4 , видане Новопсковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області 25.10.2016, відповідно до якого ОСОБА_2 та ОСОБА_10 зареєстрували шлюб 25.10.2016, актовий запис № 90. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_11 .

Згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_5 , виданого Новопсковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області 25.10.2016, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в графі батько зазначено ОСОБА_2 , мати ОСОБА_6 .

З довідки № 263, виданої виконавчим комітетом Марківської селищної ради Марківського району Луганської області 11.06.2021 вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , до складу сім`ї входять: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 дружина, ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - син.

Відповідно до довідки № 103, виданої Марківським районним центром зайнятості 14.06.2021, ОСОБА_6 перебуває на обліку як безробітна в Марківському РЦЗ з 04.01.2021.

Згідно наданих відповідачем копій медичної картки малолітнього ОСОБА_12 , дитина має рецидивуючі інфекції верхніх дихальних шляхів, потребувала домашнього догляду до 4-х років до 05.10.2020.

Довідкою № 36, виданою 14.06.2021 КНП «Марківський ЦПМСД Марківської селищної ради», підтверджено, що ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , потребує санаторно-курортного лікування.

Відповідно до свідоцтва про народження серія НОМЕР_6 , виданого Краснопольською сільською радою Марківського району Ворошиловградської області 27.10.1980, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в графі мати зазначено ОСОБА_8 , в графі батько ОСОБА_13 .

Згідно пенсійного посвідчення серія НОМЕР_7 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є пенсіонером.

ОСОБА_8 перебуває на обліку в Марківському об`єднаному управлінні ПФУ в Луганській області і отримує пенсію за віком, розмір якої за період з 01.01.2020 по 31.12.2020 склав 31334,40 грн.

Суд оцінюючи надані сторонами докази, виходить з такого.

Батько зобов`язаний утримувати повнолітнього сина протягом його навчання і створювати необхідні передумови для його розвитку і забезпечення організації життя, що ним не заперечується.

При визначенні розміру аліментів, що слід стягнути з відповідача, суд враховує наступне.

Відповідач сплачує аліменти на утримання неповнолітньої доньки у твердій грошовій сумі у розмірі 385,80 грн. щомісячно, зареєстрований як безробітний та отримує допомогу по безробіттю, офіційно не працевлаштований, має на своєму утриманні малолітнього сина ОСОБА_7 2016 року народження, який часто хворіє та потребує санаторно-курортного лікування, дружина відповідача також не працює, зареєстрована як безробітна.

Наявність вищезазначених обставин унеможливлює стягнення аліментів саме у розмірі 2000,00 грн. щомісячно з огляду на відсутність регулярних заробітків, наявність зобов`язання щодо сплати аліментів на неповнолітню доньку, утримання малолітнього сина.

Крім того, даний розмір аліментів за 2020-2021 роки сукупно становить 20% від доходів відповідача, отриманого ним у 2020 році, та 30% від доходів відповідача, отриманого ним у 2021 році (так, дохід відповідача за 2020 рік становить 110591,16 грн. з відрахуванням податків, сума доходів за 2020 рік з розрахунку 2000,00 грн. щомісяця, це 24000,00 грн.; сума доходів відповідача за 3 місяці 2021 року становить 19978,89 грн. з відрахуванням податків, сума аліментів за цей період становить 6000,00 грн.).

Отже, даний розмір аліментів перевищує встановлений розмір аліментів для неповнолітньої дитини. До того ж, як вбачається з відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДПС України станом на 20.07.2021 дохід відповідача складається з допомоги, нарахованої Марківським районним центром зайнятості, що складає вагому частину в доході відповідача, та дохід від орендної плати.

В той же час, суд зазначає, що у порушення ст. 12 ЦПК України відповідач не довів суду, що частина його доходу витрачається на матеріальну допомогу його матері.

З наданих відповідачем документів, на підтвердження даної обставини, не вбачається понесення відповідачем фактичних витрат на матеріальну допомогу матері.

Судом встановлено, що позивач у зв`язку з навчанням дійсно потребує матеріальної допомоги, однак позивач є повнолітньою особою, тобто працездатною особою, а отже має можливість підробітку у вільний від навчання час.

Крім того, суд зазначає, що посилання позивача на те, що син навчається у Луганському національному аграрному університеті з місцем розташування у м. Костянтинівка Донецької області, не підтверджується матеріалами справи.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

У ст. 81 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, надані суду довідка № 20/15-137 від 18.09.2020 та наказ № 01-36/016-1 від 03.08.2020 Луганського національного аграрного університету видані у м. Старобільськ. Доказів знаходження Луганського національного аграрного університету у м. Костянтинівка позивачем та її представником не надані. За таких обставин суд не приймає в якості доказів відомості щодо підтвердження вартості квитків сполученням смт. Новопсков Луганської області м. Костянтинівка Донецької області.

На підтвердження витрат за проживання у гуртожитку ОСОБА_9 позивач надала наказ № 01-36/016-1, виданий Луганським національним аграрним університетом від 03.08.2020, про зміну вартості наданих послуг, відповідно до якого встановлені розміри плати за проживання у гуртожитку.

Однак даний наказ не підтверджує фактичну сплату ОСОБА_9 грошових коштів за проживання у гуртожитку, а лише встановлює розмір плати за гуртожиток.

Крім того, згідно даного наказу встановлено наступні розміри плати за проживання у гуртожитку, а саме у п.п.1.1 зазначено, що для здобувачів освіти коледжу 390 грн. на місяць, університету 520 грн. на місяць.

Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що син здобуває освіту саме в університеті, а тому сплачує кошти на проживання в гуртожитку як здобувач освіти університету.

Будь-яких інших доказів, що можуть підтвердити фактичну сплату ОСОБА_9 грошових коштів за проживання у гуртожитку, позивачем не надано.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_9 навчається в Луганському національному аграрному університеті за бюджетний кошт.

Відповідно до п.1 Розміру стипендій учнів закладів професійної (професійно-технічної) освіти, студентів закладів фахової передвищої та вищої освіти, наукових установ державної та комунальної форми власності, а також переможців, призерів та учасників інтелектуальних змагань, затвердженого постановою КМУ від 28 грудня 2016 року № 1047, для студентів закладів вищої освіти, наукових установ, які здобувають освітній або освітньо-професійний ступінь молодший бакалавр, освітні ступені бакалавр, спеціаліст або магістр, крім тих, що навчаються за спеціальностями (спеціалізаціями), для яких встановлюються академічні стипендії у підвищеному розмірі, - 1300 гривень на місяць.

Однак позивачем не доведено факт відсутності отриманої ОСОБА_9 стипендії у 2021 році.

Суд також не приймає до уваги доводи позивача про те, що дружина відповідача отримує дохід у вигляді допомоги по безробіттю. Наявність вказаного доходу у дружини відповідача жодним чином не може вплинути на розмір аліментів на утримання дитини, оскільки при визначенні розміру аліментів враховуються доходи платника аліментів, а не доходи усієї його сім`ї.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи всі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, виходячи із встановлених під час судового розгляду обставини, з огляду на часткове визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, та вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на час навчання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову 14.05.2021 і до закінчення навчання ОСОБА_9 , але не довше ніж до досягнення ним 23 років.

Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Що стосується судових витрат суд зазначає таке.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивач звільнена від сплати судового збору, тому судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави пропорційно задоволеним вимогам.

Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 454,00 грн.

Частиною першою статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

При цьому, пункт 1 частини третьої статті 133 ЦПК України відносить витрати на професійну правничу допомогу саме до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Таким чином, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

У постанові від 27 липня 2021 року у справі № № 671/1957/20 ВС зазначив, що на підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), а також документи, що свідчать про фактичне надання таких послуг.

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Наявність договірних відносин між адвокатом Матвєєвою Т.С. та ОСОБА_1 підтверджується договором про надання правової допомоги № 138 від 15 квітня 2021 року.

У розділі 1 даного договору сторони погодили, які послуги адвоката надаються стороні у справі. У розділі 4 Договору зазначено розмір гонорару адвоката, який складає 5000,00 грн.

Згідно п. 4.12 Договору підставою для сплати гонорару, фактичних, судових та інших витрат є рахунок-фактура, який адвокат передає клієнту разом з актом про приймання наданих послуг.

Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг від 30.04.2021 адвокат Матвєєва Т.С. надала, а клієнт ОСОБА_1 прийняла юридичні послуги на загальну суму 4000,00 грн. В акті зазначено, що клієнт підписанням цього акту підтверджує, що сплатив адвокату гонорар у сумі 4000,00 грн.

З акту приймання-передачі наданих послуг від 29.06.2021 вбачається, що адвокатом надані послуги клієнту на суму 1000,00 грн. Підписанням даного акту клієнт підтвердив сплату адвокату гонорару у розмірі 1000,00 грн.

Пунктом 4.13 Договору передбачено, що сторони домовилися, що виплата гонорару (винагороди) та оплата фактичних витрат для виконання Договору здійснюється в готівковому або безготівковому порядку відповідно до вимог чинного законодавства України протягом одного року з дня отримання рахунку-фактури.

Однак в матеріалах справи відсутні докази фактичної сплати ОСОБА_1 послуг адвоката в готівковому або безготівковому вигляді.

Відповідно до п. 1.24 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» переказ коштів (далі - переказ) - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

Пунктами 1.30, 1.35 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача; розрахунковий документ - документ на переказ коштів, що використовується для ініціювання переказу з рахунка платника на рахунок отримувача.

Згідно п.п. 4, 5, 8, 10, 11 п.3 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 № 148, готівкова виручка (готівка) - сума фактично одержаної готівки від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), а також від операцій, що безпосередньо не пов`язані з реалізацією продукції (товарів, робіт, послуг) та іншого майна; готівкові розрахунки/розрахунки готівкою - платежі готівкою суб`єктів господарювання і фізичних осіб за реалізовану продукцію (товари, виконані роботи, надані послуги), а також за операціями, які безпосередньо не пов`язані з реалізацією продукції (товарів, робіт, послуг) та іншого майна; касовий ордер - первинний документ (прибутковий або видатковий касовий ордер), що застосовується для оформлення надходжень (видачі) готівки з каси; каса - приміщення або місце здійснення готівкових розрахунків, а також приймання, видачі, зберігання готівки, інших цінностей, касових документів; касові документи - документи (касові ордери та відомості на виплату готівки, розрахункові документи, електронні розрахункові документи, квитанції програмно-технічних комплексів самообслуговування, відомості закупівлі сільськогосподарської продукції, інші прибуткові та видаткові касові документи), за допомогою яких відповідно до законодавства України оформляються касові операції, звіти про використання коштів, а також відповідні журнали встановленої форми для реєстрації цих документів та книги обліку.

Таким чином акти приймання-передачі наданих послугу, що надані позивачем, не є доказом сплати вартості наданих послуг і виконаних робіт.

Як зазначив ВС у постанові від 27 липня 2021 року у справі № № 671/1957/20 ВС, апеляційний суд, враховуючи вказані норми права, оцінивши належні та допустимі докази, подані сторонами, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, дійшов правильного висновку про те, що представником відповідачки належним чином не обґрунтовано і не доведено перелік (обсяг) та вартість наданих ним як адвокатом послуг та витрат, понесених на виконання договору про надання правової допомоги.

Отже, стягнути судові витрати на правничу допомогу з відповідача на користь позивача пропорційно від задоволених вимог у суду не має підстав.

Керуючись ст.ст.12, 13, 80, 81, 89, 141, 206, 263-268, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача ОСОБА_3 , задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн. (одна тисяча грн.) щомісяця, починаючи з 14.05.2021, але не довше ніж до досягнення сином двадцяти трьох років, за умови продовження навчання.

У задоволенні інших вимог позивача відмовити.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах сплати платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь держави судовий збір у розмірі 454,00 (чотириста п`ятдесят чотири) гривень 00 копійок.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_8 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 16.01.2018 органом видачі 4452, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_9 , паспорт громадянина України № НОМЕР_10 , виданий 16.01.2020 органом видачі 4449, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянина України № НОМЕР_3 , виданий 30.03.2018 органом видачі 4452, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_11 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Луганського апеляційного суду через Новопсковський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.С. Стеценко