УХВАЛА

про відмову в відкритті провадження

02.08.2021 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Войцеховська Я.В. ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСББ "Сатурн-5" в особі голови ОСББ: Сатурн-5 Тихоша Олени Володимирівни про визнання незаконними актів,

ВСТАНОВИВ:

28.07.2021 року представник позивач звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з вищезазначеною позовною заявою в які просить визнати незаконними та скасувати акти про залиття квартири від 03.08.2020 року, 10.08.2020 року, 11.08.2020 року 12.08.2020 року та 28.09.2020 року.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач проживає за адресою АДРЕСА_1 .

01.08.2020 року до його квартири прийшла голова ОСББ з метою пересвідчитись у відсутності води в місцях з`єднання системи в його квартирі. Підставою була заява сусідів про їх залиття. В результаті чого були складені акти обстеження системи опалення його квартири, інженерних комунікацій. Вважає складені акти незаконними.

У відповідності до ст. 186 ЦПК України, до відкриття провадження у справі суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 186 ЦПК України, чи підсудна справа даному суду, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених цим Кодексом.

Стаття 124 Конституції України закріплює, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Це означає, що право особи на звернення до суду не може бути обмеженим. Тобто юрисдикція виникає там, де є спір про право. Предметом юрисдикції є суспільні відносини, які виникають у зв`язку з вирішенням спору. Поняття юрисдикції безпосередньо пов`язано з процесуальним законодавством.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

У рішенні від 22 грудня 2009 року у справі «Безимянная проти Росії» (заява № 21851/03) ЄСПЛ наголосив, що «погоджується з тим, що правила визначення параметрів юрисдикції, що застосовуються до різних судів у рамках однієї мережі судових систем держав, безумовно, розроблені таким чином, щоб забезпечити належну реалізацію правосуддя. Заінтересовані держави повинні очікувати, що такі правила будуть застосовуватися. Однак ці правила або їх застосування не повинні обмежувати сторони у використанні доступного засобу правового захисту».

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2ЦПК України).

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства (частина 1статті 19ЦПК України у редакції, чинній на час звернення з позовом до суду).

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа. Отже, у порядку цивільного судочинства за загальним правилом можна розглядати будь-які справи, в яких хоча б одна зі сторін, зазвичай, є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

В поданій до суду позовній заяві, позивач оскаржує акти про залиття квартири складені працівниками ОСББ.

Складання актів про залиття, аварію, що трапляється на системі центрального водопостачання передбачено Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року (пункт 2.3.6). Цим же наказом затверджена форма такого акту - Додаток 4 до пункту 2.3.6 вказаних Правил.

Відповідно до змісту статей11,15 Цивільного кодексу України(далі -ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Складені працівниками ОСББ Сатурн-5 акти є лише фіксацією факту та обставин залиття квартири, тому оскарження таких актів, які не встановлюють для позивача будь-яких обов`язків, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав.

Зазначені акти є можливим доказом в цивільній справі у разі звернення осіб, що зазнали шкоди таким залиттям, тому, саме у такій справі цьому доказу має бути надана відповідна оцінка судом під час вирішення спору про відшкодування шкоди, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності та законності таких актів.

Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

При цьому слід зазначити, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Таку правову позицію висловлено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 800/559/17, від 03 квітня 2018 року у справі № 9901/152/18 та від 30 травня 2018 року у справі № 9901/497/18.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що заявлені ОСОБА_1 вимоги не підлягають розгляду не лише в порядку цивільного судочинства, але і взагалі не підлягають судовому розгляду. Обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом подання позову про визнання недійсними актів про залиття, що трапляється на системі центрального водопостачання, сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права.

Зазначені обставини дають підстави для відмови у відкритті провадження по справі.

Згідно п. 1 ч. 1ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з ч.2-5 ст. 186 ЦПК України про відмову у відкритті провадження у справі постановляється ухвала не пізніше п`яти днів з дня надходження заяви. Така ухвала надсилається заявнику не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 272 цього Кодексу. До ухвали про відмову у відкритті провадження у справі, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Копія позовної заяви залишається в суді. Ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі може бути оскаржено. У разі скасування цієї ухвали позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до суду. Відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

В даному випадку суд роз`яснює, що вимоги, викладені в заяві не підлягають самостійному розгляду в порядку цивільного судочинства та не відносяться до юрисдикції будь-якого суду.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в тому числі в разі відмови у відкриття провадження у справі.

Враховуючи наведене та керуючись ст.1 260,261 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСББ "Сатурн-5" в особі голови ОСББ: Сатурн-5 Тихоша Олени Володимирівни про визнання незаконними актів, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Херсонський міський суд Херсонської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Я.В.Войцеховська