Справа № 495/2825/21
№ провадження 2/495/1856/2021
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

02 серпня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд у складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.

за участю секретаря Іванченко А.С.,

справа №495/2825/21,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Білгород-Дністровському Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Позивач ОСОБА_1 , звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, житловим будинком АДРЕСА_1 ..

Так, вимоги позивача мотивовані тим, що вона, на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно є власником житлового будинку АДРЕСА_2 .

Позивач зазначає, що в належному їй будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , який не проживає за місцем реєстрації з 2015 року, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в будинку не має.

З урахуванням наведених вище обставин, вона, посилаючись на принцип захисту права власності, звернулась до суду з даним позовом.

Відповідач в судове засідання надав заяву про розгляд справи у відсутність, з позовними вимогами згодний.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

23 квітня 2021 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження з призначенням справи до її підготовчого розгляду.

21 травня 2021 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду підготовче провадження по справі було закрито та вона призначена до судового розгляду по сутті.

Позивач в судове засідання надала заяву про розгляд справи у відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, згідно його заяви від 14.05.2021 року, він не заперечує проти задоволення позову та просить розглядати справу без його участі.

Суд розглядає справу за відсутність сторін, за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Фактичні обставини справи встановлені судом.

Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що дійсно на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 є власником житлового будинку під АДРЕСА_2 . /а.с. 8/

Згідно копії домової книги, у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_3 , окрім інших, зареєстрований ОСОБА_2 . /а.с. 8/

Позивач вказує, що ОСОБА_3 зареєстрований у належному їй на праві власності житловому будинку, проте у ньому не проживає, у будинку відсутні його речі, він не сплачує комунальні послуги тощо.

В якості надання доказу не проживання відповідача у будинку під АДРЕСА_2 , приєднала до матеріалів справи акт обстеження на предмет проживання №3 від 13.04.2021 року, у відповідності до якого комісією у складі депутата Сергіївської селищної ради Будзул Я.В., сусідів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , виявлено, що дійсно ОСОБА_2 не мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , з дня реєстрації.

Даний факт також підтверджується довідкою Сергіївської селищної ради № 06/01-03 від 14.04.2021 року про те, що згідно акту обстеження на предмет проживання № 3 від 13.04.2021 року, гр. ОСОБА_2 дійсно не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з 2015 року.

Нормативне обґрунтування.

Частиною першої статті 316 ЦК України встановлено, що право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).

При цьому згідно статті 346 ЦК України право власності припиняється, зокрема, в разі відчуження власником свого майна.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Ст. 72 цього Кодексу передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, в зв`язку з чим указане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням конкретних обставин справи.

Початок перебігу строку відсутності визначається з дня не проживання особи в займаному приміщенні.

Оцінка аргументів сторін, висновки суду.

Виходячи з аналізу даної норми для визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщеннями необхідними є дві умови: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин.

Відсутність відповідача за місцем реєстрації достовірно підтверджено актом обстеження на предмет проживання від 13.04.2021 року за №3 та довідкою Сергіївської селищної ради № 06/01-03/47 від 14.04.2021 року.

Таким чином, не зняття з реєстрації відповідача порушує право власності позивача.

Положеннями ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» закріплено, що судове рішення, що набрало законної сили, є самостійною підставою для зняття з реєстрації.

Враховуючи вищевикладене, а саме зареєстроване у встановленому порядку право власності позивача на житловий будинок під АДРЕСА_2 , ту обставину, що відповідач дійсно не проживає в ній понад встановлені чинним законодавством строки, тобто з 2015 року, факт не заперечення з відповідними обставинами самим відповідачем та погодження з позовом, що у сенсі розуміння ч.4 ст. 206 ЦПК України є підставою для задоволення такого, виходячи з того, що рішення суду є самостійною підставою для зняття з реєстрації, суд приходить до висновку про обґрунтованість, доведеність та необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

На підставі викладеного та керуючись ст. 71,72,150 ЖК України, ст. 319, 391 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 83, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛ И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком під АДРЕСА_2 , у зв`язку з відсутністю в ньому понад встановлені строки без поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складений 02 серпня 2021 року.

С У Д Д Я :