КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи № 824/189/21
Номер провадження № 22-ск/824/30/2021
У Х В А Л А

про повернення заяви

03 серпня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді Яворського М.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 05 травня 2015 року у справі №549/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 05 травня 2015 року у справі №549/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором стягнуто солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість по договору кредиту в сумі 495106,29 грн та витрати по оплаті третейського збору в сумі 5351,06 грн.

02 серпня 2021 року на адресу апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 05 травня 2015 року у справі №549/15.

Крім того, ОСОБА_1 просить поновити строк на оскарження вказаного рішення з огляду на те, що про його наявність вона дізналась лише від державного виконавця, коли на примусове виконання надійшло рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 12 серпня 2015 року у справі №755/14268/15. Також зазначено, що копію вказаного третейського рішення заявниця не отримувала й про розгляд вказаної справи вона не повідомлялась.

ОСОБА_1 також зазначає, що 12 травня 2021 року з`явилась нова окрема підстава для скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 05 травня 2015 року у справі №549/15 - а саме третейську угоду було визнано недійсною. Враховуючи те, що визначений законом строк на оскарження рішення третейського суду було нею пропущено з поважних причин, просила заяву задовольнити.

Заява про поновлення пропущеного строку задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення третейського суду ухвалене 05 травня 2015 року.

Із заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 05 травня 2015 року у справі №549/15 ОСОБА_1 звернулась 29 липня 2021 року засобами поштового зв`язку.

Так, відповідно до положень статті 389-1 ЦПК України (в редакції, що діяла на момент ухвалення оскаржуваного рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 05 травня 2015 року) заява про скасування рішення третейського суду подається до суду за місцем розгляду справи третейським судом сторонами, третіми особами протягом трьох місяців з дня прийняття рішення третейським судом, а особами, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов`язки, - протягом трьох місяців з дня, коли вони дізналися або повинні були дізнатися про прийняття рішення третейським судом. Заява, подана після закінчення строку, встановленого частиною другою цієї статті, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

Разом з тим, відповідно до положень статті 454 ЦПК України ( в чинній редакції) сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов`язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

Заява про скасування рішення третейського суду подається протягом дев`яноста днів: стороною, третьою особою в справі, розглянутій третейським судом, - з дня прийняття рішення третейським судом; особами, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та обов`язки, - з дня, коли вони дізналися або могли дізнатися про прийняття рішення третейським судом.

Частиною 7 статті 454 ЦПК України передбачено, що заява, подана після закінчення строку, встановленого частинами п`ятою або шостою цієї статті, повертається.

Отже, строк, передбачений пунктом 1 частиною п`ятою статті 454 ЦПК України, є преклюзивним (припиняючим), тобто його закінчення є безумовною підставою для повернення поданої заяви.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Аналогічний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 04 червня 2018 року у справах №796/37/2018, №795/305/18-ц.

Крім того, слід наголосити, що відповідно до положень частини 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

ЦПК України у редакції, чинній на час звернення заявника до суду із заявою про скасування рішення третейського суду (29 липня 2021 року), не передбачає можливість поновлення строку на подання заяви про скасування рішення третейського суду.

З матеріалів справи убачається, що рішення третейського суду, яке оскаржується, винесено 05 травня 2015 року, а відповідну заяву заявник подав 29 липня 2021 року, більш ніж через п`ять років.

Посилання в заяві на те, що строк на оскарження рішення третейського суду пропущено з поважних причин, оскільки заявниця не була обізнана про його існування та не була повідомлена про розгляд вказаної справи, правового значення для правильного вирішення справи не має, так як заявник є стороною у справі, яка розглянута третейським судом, а саме - відповідачем, а тому преклюзивний строк для неї на оскарження рішення третейського суду від 05 травня 2015 року закінчився після закінчення дев`яноста днів з дня прийняття рішення третейським судом.

Іншого порядку обчислення строку на оскарження рішення третейського суду процесуальне законодавство не містить.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 травня 2020 року у справі №824/20/20 (провадження №61-4018ав20).

Крім того, доводи ОСОБА_1 про те, що вона не була обізнана про існування оскаржуваного рішення третейського суду спростовуються тим, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 23 серпня 2018 року було повернуто апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 07 серпня 2015 року у справі за заявою ПАТ «Укрсоцбанк» про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення Третейського суду у справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Вказані обставини свідчать про те, що принаймні з серпня 2018 року ОСОБА_1 була обізнана про існування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 05 травня 2015 року.

За таких обставин заява ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 05 травня 2015 року у справі №549/15 підлягає поверненню.

Керуючись ч.7 ст.454 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 05 травня 2015 року у справі №549/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором повернути заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Київського

апеляційного суду М.А.Яворський