Справа № 310/7180/19
РІШЕННЯ

Іменем України

23 березня 2021 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Мороки С.М.,

за участі секретаря судового засідання Олійник Н.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську в порядку загального позовного провадження в м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна,

В с т а н о в и в:

В вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк», про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна, зазначивши в позові наступне.

09 березня 2005 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 уклали шлюб, котрий вони зареєстрували у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Бердянську, Бердянського міськрайуправління юстиції у Запорізькій області, актовий запис номер 88. Від шлюбу вони спільних дітей не мають.

З кінця серпня 2018 року припиненні шлюбні стосунки, так вони не зійшлися характерами та мають різні погляди на життя. Припинено ведення спільного господарства.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21.02.2019 року по справі 310/9699/18 було розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Під час шлюбу ними у спільну сумісну власність було придбано житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 , котрий під час оформлення для зручності було зареєстровано на відповідача.

При цьому даний будинок було внесено до реєстру заборон на нерухоме майно реєстраційний номер обтяження 2123862, зареєстрованого 24.06.2005 14:41:33 за №2123862: Приватним нотаріусом Порохня Р.В., на підстав договору іпотеки, №1026, 24.06.2005. Іпотекодержатель: ЗАТ КБ Приватбанк, Код: 14360570, 49094, Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, Набережна Перемоги, 50. Розмір заборгованості 41600,00 гривень.

Вказана заборгованість по кредиту була погашена в повному обсязі, однак банком не було знято вищевказану заборону

Отже, житловий будинок є спільною сумісною власністю подружжя та повинен поділений порівну, а заборона на нерухоме майна повинна бути скасована.

Після відкриття провадження по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , 11.03.2020 року ОСОБА_3 направила до суду зустрічний позов до ОСОБА_1 про визнання майна особистою приватною власністю, зазначивши, що сам по собі факт придбання спірного майна за час шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя. У тому разі, якщо майно набувається у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, то воно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.

Визначаючи правовий статус спірного майна як спільної сумісної власності подружжя, суд має враховувати, що частка в такому майні визначається відповідно до розміру фактичного внеску кожної зі сторін у придбання (набуття) майна.

Зазначені висновки відповідають правовому висновку, викладеному у постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі за N 6-2641 цс15.

ОСОБА_3 зазначила також, що 09 березня 2005 року вона та ОСОБА_1 уклали шлюб.

У червні 2005 року у ОСОБА_3 та ОСОБА_1 виникла необхідність у придбанні власного житла.

Власних заощаджень ОСОБА_3 та ОСОБА_1 не мали. Працювали в пологовому будинку та отримували зарплатню. Заробітна плата ОСОБА_1 витрачалась на проживання. Заробітна плата ОСОБА_3 витрачалась на сплату кредиту, згідно кредитного договору №19090029 від 18.10.2004 р.(ЗАЗ 110247), що підтверджується довідкою АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

У червні 2005 року ОСОБА_3 звернулась по допомогу у придбанні житла до своєї матері - ОСОБА_5 .

22 червня 2005 року мати ОСОБА_3 - ОСОБА_5 продала свою трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 . Цей продаж було вчинено за 93 518,00 грн., що на день укладення договору було еквівалентно 18 500 доларів СІ1ІА, по курсу НБУ (ст. 4 Договору). Ця обставина підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 22.06.2005р.

Після продажу своєї квартири, ОСОБА_5 надала кошти на придбання жилого будинку номер АДРЕСА_3 своїй донці - ОСОБА_3 , за умови, що жилий будинок буде власністю останньої.

24 червня 2005 року ОСОБА_3 було придбано жилий будинок номер АДРЕСА_4 . Вартість будинку склала 50 000,00 грн. В договорі купівлі-продажу домоволодіння від 24 червня 2005 року відсутні відповідні умови про придбання майна у спільну сумісну власність подружжя. Ця обставина підтверджується договором купівлі-продажу домоволодіння від 24.06.2005 р.

На момент придбання жилого будинку АДРЕСА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували в шлюбі лише три з половиною місяці. Відповідно, за такий короткий строк перебування у шлюбі апріорі не могли накопичити достатньо спільних коштів на придбання будинку.

На твердження ОСОБА_3 , фактично, жилий будинок номер АДРЕСА_4 був придбаний ОСОБА_3 за кошти її матері - ОСОБА_5 . При чому, ці кошти були передані донці - ОСОБА_3 в дарунок. Жодних боргових зобов`язань оформлено не було, кошти ОСОБА_5 не повертались. ОСОБА_1 у придбанні спірного жилого будинку фінансової участі не приймав.

Враховуючи наведені обставини, ОСОБА_3 вважає, що жилий будинок номер АДРЕСА_4 належить їй на праві особистої приватної власності.

Ухвалою суду від 16.07.2020 року зустрічна позовна заява прийнята судом до свого провадження, об`єднання в одне провадження з первинним позовом ОСОБА_1 , після чого справа призначена до судового розгляду по суті.

Представником АТ КБ «Приватбанк»13.07.2020 року надіслано суду клопотання про закриття провадження по цивільній справі в частини вимог до АТ КБ «Приватбанк» на тій підставі, що після погашення боргу по іпотечному кредиту за поданням АТ КБ «Приватбанк» 04.07.2020 року припинено обтяження 2123862, яке раніше було зареєстроване 24.06.2005 14:41:33 за №2123862: Приватним нотаріусом Порохня Р.В., на підстав договору іпотеки, №1026, 24.06.2005. Іпотеко держатель: ЗАТ КБ Приватбанк, Код: 14360570, 49094, Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, Набережна Перемоги, 50. Розмір заборгованості 41600,00 гривень.

21.01.2021 року позивач ОСОБА_1 направив суду заяву про відмову від позовних вимог до АТ КБ «Приватбанк», третя особа приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу Порохня О.В., в частині вимоги про зняття обтяження з спірного жилого будинку за іпотечним кредитом, у зв`язку з відміною обтяжень на житловий будинок.

Ухвалою суду від 23.03.2021 року закрито провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , АТ КБ «Приватбанк», третя особа приватний нотаріус Бердянського міського нотаріального округу Порохня О.В. у зв`язку з відмовою позивача від позовних вимог в частині зняття заборони відчуження з нерухомого майна.

В судовому засіданні 23.03.2021 року позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна підтримав повністю з підстав, зазначених у позовній заяві.

В судові засіданні 05.10.2020 року, 18.01.2021 року, 25.02.2021 року, 23 березня 2021 року відповідач по первинному позову та позивач по зустрічному позову ОСОБА_3 , будучи належним чином сповіщена про час та місце судового засідання шляхом направлення викликів поштою, та СМС повідомлень, повторно не з`явилась, будь яких заяв та повідомлень до суду від неї не надходило.

За клопотанням позивача ОСОБА_1 в суд ухвалою від 23.03.2021 року у відповідності до п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України залишив без розгляду позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визнання майна особистою власністю у зв`язку з повторною неявкою позивача до суду.

При цьому, суд сприймає зазначену зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 як заперечення проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 з підстав, зазначених у зустрічній позовній заяві.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Так, суд вважає встановленим, що 09 березня 2005 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 уклали шлюб, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Бердянську Бердянського міськрайуправління юстиції у Запорізькій області, актовий запис номер 88.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 21.02.2019 року по справі 310/9699/18 було розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .

Під час шлюбу з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 з АТ КБ «Приватбанк» був укладений договір іпотеки №1026 від 24.06.2005 року за яким їй було надано кредит на суму 41600 грн. на придбання нерухомості, за рахунок якого ОСОБА_3 того ж дня за договором купівлі - продажу було придбано житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому даний будинок було внесено до реєстру заборон на нерухоме майна реєстраційний номер обтяження 2123862, зареєстрованого 24.06.2005 14:41:33 за №2123862: Приватним нотаріусом Порохня Р.В., на підстав договору іпотеки, №1026, 24.06.2005. Іпотеко держатель: ЗАТ КБ Приватбанк, Код: 14360570, 49094, Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, Набережна Перемоги, 50. Розмір заборгованості 41600,00 гривень (а.с.33-38,109-111)

Відповідно до довідки АТ КБ «Приватбанк» від 29.09.2020 року, заборгованість за кредитним договором, зареєстрованим за №1026 від 24.06.2005 року відсутня. Дата закриття кредиту 28.12.2007 року (а.с.157)

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 стверджував, що іпотечний кредит в період з 24.06.2005 року по 28.12.2007 року погашався за рахунок спільних коштів подружжя, тобто його та ОСОБА_3 .

Суд критично ставиться до тверджень ОСОБА_3 про те, що фактично, жилий будинок номер АДРЕСА_4 був придбаний нею за кошти її матері - ОСОБА_5 . При чому, ці кошти були передані донці - ОСОБА_3 в дарунок. Жодних боргових зобов`язань оформлено не було, кошти ОСОБА_5 не повертались. ОСОБА_1 у придбанні спірного жилого будинку фінансової участі не приймав.

При цьому суд враховує ту обставину, що ОСОБА_3 в своєму зустрічному позові до ОСОБА_1 зазначала, що під час шлюбу вони з відповідачем працювали в пологовому будинку та отримували зарплатню. Заробітна плата ОСОБА_1 витрачалась на проживання. Заробітна плата ОСОБА_3 витрачалась на сплату кредиту.

Крім того, судом вважає безспірно встановленим, що згідно договору іпотеки №1026 від 24.06.2005 року ОСОБА_3 отримала кредит на суму 41600 грн. саме на придбання нерухомості, за рахунок якого ОСОБА_3 того ж дня за договором купівлі - продажу придбала житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Одночасно, даний будинок було внесено до реєстру заборон на нерухоме майна реєстраційний номер обтяження 2123862, зареєстрованого 24.06.2005 14:41:33 за №2123862: Приватним нотаріусом Порохня Р.В., на підстав договору іпотеки, №1026, 24.06.2005. Іпотеко держатель: ЗАТ КБ Приватбанк, Код: 14360570, 49094, Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, Набережна Перемоги, 50. Розмір заборгованості 41600,00 гривень (а.с.33-38,109-111).

У зв`язку з відсутністю заборгованості за кредитним договором, зареєстрованим за №1026 від 24.06.2005 року, та закриттям кредиту 28.12.2007 року (а.с.157), обтяження на нерухоме майно (житловий будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1 ) було припинено 04.07.2020 року, про що в реєстрі речових прав внесено відповідні відомості (а.с.120-121).

Відповідно до ч. 1, ст. 60 Сімейного Кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарем догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Отже вказане майно знаходиться на праві спільної сумісної власності, у зв`язку з тим, що між нами не було ніяких угод стосовно визначення спільного майна.

На підставі положення ч. І ст. 69 Сімейного кодексу України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Згідно із ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу належить їм на праві спільної сумісної власності і у разі його поділу частки дружини чоловіка є рівними.

Відповідно до положень п.2, ч. І, ст.71 Сімейного Кодексу України, якщо дружина і чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в постанові від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна

подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК України.

Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ( Д65 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) і попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми.

У разі колі жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділений між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що спірний житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , і кожен з них є власником 1/2 ідеальної частки зазначеного житлового будинку, який перебуває у їх спільній частковій власності.

Керуючись ст.ст. 60, 65, 69, 70, 71 СК України, ст. 15,16, 364, 629, 1049, 1054 ЦК України, ст.ст.4,76, 257, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, поділ майна задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя майно. придбане за час шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . а саме: житловий будинок АДРЕСА_4 .

Поділити майно набуте за час шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , визнавши за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_4 .

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його підписання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 29.03.2021 року.

Суддя Бердянського міськрайонного

суду Запорізької області С. М. Морока