328/2050/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2021 року м. Токмак

Суддя Токмацького районного суду Запорізької області Петренко Л.В.,

розглянувши матеріали справи №328/2050/21 (провадження № 2-о/328/56/21), подані в порядку окремого провадження, за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його представник адвокат Аксьонова Світлана Вікторівна, заінтересована особа: Токмацький об`єднаний міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, про встановлення факту участі у бойових діях, який має юридичне значення для оформлення статусу учасника бойових дій, -

встановив:

30 липня 2021 року до Токмацького районного суду Запорізької області надійшла заява представника заявника адвоката Аксьонової Світлани Вікторівни, яка дії в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: Токмацький об`єднаний міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, про встановлення факту участі у бойових діях, який має юридичне значення для оформлення статусу учасника бойових дій.

В даній заяві представник заявника просить встановити факт участі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) у бойових діях, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, в періоди з 12.05.2017 по 04.07.2017 року; з 19.07.2017 по 28.09.2017 року. Даний факт необхідно встановити заявнику для отримання статусу Учасника бойових дій.

В обґрунтування заяви представник заявника зазначає, що 29.01.2017 року ОСОБА_1 зараховано курсантом в списки військової частини НОМЕР_2 , згідно наказу № 30.

11.02.2017 року ОСОБА_1 прийняв військову присягу у військовій частині НОМЕР_2 , у складі начальника штабу ОСОБА_2 ..

Згідно довідки командира військової частини НОМЕР_3 про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України за вих. № 0501/14/2786 від 10.08.2020 та за вих. № 0501/14/2880 від 22.09.2020 ОСОБА_1 приймав участь в антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей в період з 12.05.2017 по 04.07.2017 року; з 19.07.2017 по 28.09.2017 року.

Згідно Витягу з наказу Міністерства оборони України командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 23.11.2017 року № 327 та військового квитка НОМЕР_5 від 16.02.2017 року, стор. 26 вбачається, що солдат ОСОБА_1 приймав безпосередню участь у проведенні антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей у складі військової частини НОМЕР_4 в період з 01.10.2017 року по 23.11.2017 року з метою виконання службових (бойових) завдань, також згідно вищенаведеного Витягу № 327 солдата ОСОБА_1 , старшого водія роти вогнепальної підтримки в/ч НОМЕР_4 , виключено зі списків особового складу в/ч НОМЕР_4 , з 23.11.2017 року.

11.09.2019 року, згідно відмітки до військового квитка (стор. 22) взято на облік Військового комісаріату Токмацького об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

30.11.2020 року ОСОБА_1 подано заяву до Військового комісаріату Токмацького об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки про встановлення статусу учасника бойових дій. Рішення в порядку адміністративної процедури не прийнято, оскільки на запити Токмацького об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 01.10.2018 вих. № с/3887; 03.02.2020 вих. № с/369; 20.05.2021 вих. № а/1659; 11.06.2021 вих № 2029 во в/ч НОМЕР_4 та НОМЕР_3 про надання документів для підтвердження участі заявника в бойових діях відповіді не надано.

Раніше, на підставі запиту ІНФОРМАЦІЯ_2 від 03.02.2020 № с/369, НОМЕР_3 вже було направлено пакет документів для надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій, проте, за виключенням саме Витягів з наказів по стройовій частині першого заступника Антитерористичного центру при СБУ.

З урахуванням викладеного, заявник змушений звернутися до суду для встановлення юридичного факту участі у бойових діях, який є необхідним для оформлення відповідного статусу учасника бойових дій, в інший позасудовий спосіб він не може захистити свої права. В підтвердження зазначених обставин посилається також на пояснення свідків, які можуть підтвердити наведені представником заявника в заяві обставини.

При цьому рішення, дії чи бездіяльність органів, уповноважених приймати рішення про надання статусу учасника бойових дій, заявник не оскаржує.

Дослідивши матеріали заяви, вважаю, що заявнику ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Аксьонова С.В., заінтересована особа: Токмацький об`єднаний міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, про встановлення факту участі у бойових діях, який має юридичне значення для оформлення статусу учасника бойових дій, слід відмовити у відкритті провадження з наступних підстав.

Діючим законодавством передбачено позасудовий порядок встановлення факту участі в бойових діях для отримання відповідного статусу учасника бойових дій, а тому справи про встановлення факту участі у бойових діях не підлягають розгляду в судовому порядку.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження.

У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (стаття 315 ЦПК України).

Як роз`яснено в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з рекомендаціями, наданими у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», не можуть розглядатись судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов`язків військової служби, про встановлення причин і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду.

З роз`яснень, викладених в Листі Верховного Суду України від 01.01.2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вбачається, що оскільки чинним законодавством передбачено позасудове встановлення певних фактів, що мають юридичне значення, то суддя, приймаючи заяву, повинен перевірити, чи може взагалі ця заява повинна розглядатися в судовому порядку і чи не віднесено її розгляд до повноважень іншого органу. Якщо за законом заява не підлягає судовому розгляду, суддя мотивованою ухвалою відмовляє у відкритті провадження.

В поданій до суду заяві представник заявника просить встановити факт участі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) у бойових діях, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, в періоди з 12.05.2017 по 04.07.2017 року; з 19.07.2017 по 28.09.2017 року. Даний факт необхідно встановити заявнику для отримання статусу Учасника бойових дій.

Згідно пункту 19 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, а також райони антитерористичної операції визначає Кабінет Міністрів України. Порядок позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, зазначених в абзаці першому цього пункту, визначає Кабінет Міністрів України.

Відповідно до абзацу 1 пункту 2 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 (далі - Порядок), статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Згідно з пунктом 4 Порядку підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення: - витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення; - для осіб, які залучалися до проведення антитерористичної операції на строк менше ніж 30 календарних днів, - документи, зазначені в абзаці другому цього пункту, витяги з бойових наказів, бойових розпоряджень, бойових донесень (журналів бойових дій, оперативних завдань), які підтверджують факт безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, проведення розвідувальних заходів; - для осіб, які отримали поранення, контузії, каліцтва (крім випадків необережного поводження із зброєю та ухилення від військової служби шляхом самокалічення або шляхом симуляції хвороби), - документи, зазначені в абзаці другому цього пункту, матеріали спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, контузій, каліцтв; - для осіб, зазначених в абзаці третьому пункту 2 цього Порядку, - документи про залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, передбачені абзацами другим - четвертим цього пункту, або нотаріально завірені свідчення не менше ніж двох свідків із числа осіб, зазначених в абзаці другому пункту 2 цього Порядку, які разом із такою особою брали участь в антитерористичній операції та отримали статус учасника бойових дій або інваліда війни, у разі підтвердження суб`єктами боротьби з тероризмом факту взаємодії зазначених осіб (особисто або під час перебування у складі добровольчих формувань) із Збройними Силами, МВС, Національною гвардією та іншими утвореними відповідно до законів військовими формуваннями та правоохоронними органами; - для осіб, які проходять службу (працюють) у військових частинах (органах, підрозділах), установах та організаціях або на підприємствах, які постійно дислокуються чи розташовані безпосередньо в районах проведення антитерористичної операції, - витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення.

Відповідно до пункту 5 Порядку рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається:

- комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральній прокуратурі України, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, ДФС (далі - комісія);

- міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції (далі - міжвідомча комісія), - у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання.

Рішення щодо утворення комісії та положення про неї затверджується відповідним міністерством, центральним органом виконавчої влади та іншим державним органом, зазначеним в абзаці другому цього пункту.

Положення про міжвідомчу комісію затверджується Мінсоцполітики. До складу міжвідомчої комісії включаються фахівці Міноборони, МВС, Національної поліції, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральної прокуратури України, Управління державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, ДФС. Також можуть включатися фахівці інших державних органів та представники громадських організацій.

Згідно пункту 6 Порядку для надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзацах другому та третьому пункту 2 цього Порядку, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу чи працювали особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи із зазначених у пункті 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій. У разі коли місце постійної дислокації військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації розташоване безпосередньо у районі проведення антитерористичної операції, документи командирами (начальниками) або іншими керівниками підприємств, установ та організацій подаються на розгляд комісії не раніше ніж через 30 календарних днів після зарахування осіб до списків військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації чи призначення їх на відповідні посади.

Комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та у місячний строк з дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій з метою подальшого доопрацювання.

Комісії інформують у місячний строк Державну службу у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції про осіб, яким надано статус учасника бойових дій, за формою згідно з додатком 3.

Комісії подають на розгляд міжвідомчої комісії документи із спірних питань, які потребують міжвідомчого врегулювання.

Міжвідомча комісія розглядає документи, надіслані комісіями, та у разі потреби уточнює інформацію про осіб, стосовно яких вони подані (надсилає необхідні запити тощо), заслуховує пояснення таких осіб, свідків, представників державних органів та у місячний строк з дня надходження документів (уточненої інформації) приймає рішення щодо надання статусу учасника бойових дій, про що інформує комісії.

Пунктом 8 Порядку також передбачено, що у разі неподання командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником підприємства, установи та організації до комісії документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій, особи, зазначені в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку, можуть самостійно звернутися до відповідної комісії.

У разі відмови в наданні статусу учасника бойових дій питання про надання особі зазначеного статусу може повторно виноситися на розгляд комісії за рішенням керівника відповідного міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади чи іншого державного органу, зазначеного у пункті 5 цього Порядку.

Комісія або міжвідомча комісія позбавляє статусу учасника бойових дій у разі:

- наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення особою умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину в період участі в антитерористичній операції;

- виявлення факту підроблення документів про участь в антитерористичній операції, у забезпеченні її проведення або надання недостовірних даних про особу;

- подання особою заяви про позбавлення її статусу учасника бойових дій.

Рішення комісії (міжвідомчої комісії) може бути оскаржено в судовому порядку.

У переліку документів про безпосереднє залучення особи до виконання завдань АТО в районах її проведення, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій, немає судового рішення про встановлення факту участі особи в бойових діях.

Не містить положень про можливість встановлення такого факту для надання статусу учасника бойових дій на підставі судового рішення й Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-XII.

Розгляд такої заяви судом є фактично перебиранням на себе органом судової влади функції, яку покладено на спеціально уповноважений орган, що має відповідну компетенцію. При цьому представник заявника не навів обставин, які б свідчили про неможливість отримання документа, що посвідчує його участь у бойових діях в інший спосіб. Адже в силу положень Порядку показання певних осіб, визначених ними, входить до переліку документів, які підтверджують участь у бойових діях та надаються до відповідної комісії для підтвердження такої участі.

В заяві представник заявника просить встановити факт участі ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) у бойових діях, пов`язаних із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, в періоди з 12.05.2017 по 04.07.2017 року; з 19.07.2017 по 28.09.2017 року.

В цей період діяло Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, затверджене наказом Міністерства оборони України від 07 травня 2015 року N 200, зареєстроване в Міністерстві юстиції України від 14 травня 2015 р. за N 531/26976.

Вказане Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, втратило чинність згідно з наказом Міністерства оборони України від 30 вересня 2019 року N 511.

Відповідно до п. 8 Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, на Комісії командувань видів Збройних Сил України покладається вирішення питань про визнання учасниками бойових дій із числа: - військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, які проходять військову (державну) службу, працюють у видах Збройних Сил України, органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях, підпорядкованих видам Збройних Сил України, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення; - осіб, які в складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу відповідного виду Збройних Сил України.

Відповідно до п. 9 Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій (далі Положення), на Комісії військового комісаріату Автономної Республіки Крим, обласних та Київського міського військових комісаріатів покладається вирішення питань про визнання учасниками бойових дій із числа осіб, звільнених зі Збройних Сил, колишніх партизанів та підпільників - за місцем їх реєстрації.

Відповідно до пункту 14 Положення у разі звернення особи до суду стосовно встановлення факту участі в бойових діях чи інших подіях, які дають право на визнання його учасником бойових дій, і прийняття судом відповідного позитивного рішення, таке рішення суду визнається як документ, що підтверджує право громадянина на визнання його учасником бойових дій. Копія рішення суду підлягає зберіганню разом з іншими документами.

Згідно зі Змінами до Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, затвердженими наказом Міністерства оборони України 11 липня 2018 року N 335, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 01 серпня 2018 р. за N 891/32343, пункт 14 Положення вважається відповідно пунктом 15 Положення.

З 08 травня 2020 року діє Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, затверджене наказом Міністерства оборони України 16 квітня 2020 року N 122.

Відповідно до п. 5 Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, затверджене наказом Міністерства оборони України 16 квітня 2020 року N 122, у своїй діяльності Комісії керуються Конституцією України, законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства України та цим Положенням.

Відповідно до абз. 2 підп. а) п. 6 Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, затверджене наказом Міністерства оборони України 16 квітня 2020 року N 122, на Комісію Міноборони покладається вирішення питань про визнання учасниками бойових дій відповідно до пункту 19 частини першої статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» осіб із числа: - військовослужбовців (резервістів, військовозобов`язаних) Збройних Сил України, які проходять (проходили) військову службу в апараті Міноборони, органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях безпосереднього підпорядкування Міноборони; - осіб, звільнених зі Збройних Сил України, які набули право на визнання їх учасниками бойових дій під час проходження військової служби в апараті Міноборони, органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях безпосереднього підпорядкування Міноборони.

Відповідно до п. 9 Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, затверджене наказом Міністерства оборони України 16 квітня 2020 року N 122, на Комісію військової частини НОМЕР_6 покладається розгляд питань про визнання учасниками бойових дій відповідно до пунктів 19, 20, 22 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" - осіб із числа: - військовослужбовців військової частини НОМЕР_6 , які проходять військову службу у військовій частині НОМЕР_6 ; - осіб добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу військових частин безпосереднього підпорядкування військовій частині НОМЕР_6 ; - осіб, звільнених із військової частини НОМЕР_6 , які набули право на визнання їх учасниками бойових дій під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_6 ; - осіб військової частини НОМЕР_6 , які, перебуваючи на борту кораблів, катерів, суден забезпечення, літаків (вертольотів), виконували бойове (службове) завдання із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в умовах безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з військовими формуваннями інших держав і незаконними збройними формуваннями.

Відповідно до п. 10 Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, затверджене наказом Міністерства оборони України 16 квітня 2020 року N 122, на Комісії командувань видів Збройних Сил України покладається розгляд питань про визнання учасниками бойових дій відповідно до пунктів 19, 20 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" осіб із числа: - військовослужбовців Збройних Сил України, які проходять військову службу у видах Збройних Сил України, органах військового управління (крім оперативних командувань та військових частин, їм підпорядкованих), з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях, підпорядкованих видам Збройних Сил України; - осіб добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу відповідного виду Збройних Сил України; - осіб, звільнених зі Збройних Сил України, які набули право на отримання статусу під час проходження військової служби у видах Збройних Сил України, органах військового управління (крім оперативних командувань та військових частин, їм підпорядкованих), з`єднаннях, військових частинах, військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях, підпорядкованих видам Збройних Сил України.

Комісії приймають рішення про надання особам статусу учасника бойових дій на підставі документів зазначених в п. 13 Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, затверджене наказом Міністерства оборони України 16 квітня 2020 року N 122.

Комісія Міноборони приймає рішення про надання особам статусу учасника війни на підставі документів зазначених в п. 14 Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, затверджене наказом Міністерства оборони України 16 квітня 2020 року N 122.

Відповідно до п. 17 Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, затверджене наказом Міністерства оборони України 16 квітня 2020 року N 122, у разі встановлення судом факту участі особи в бойових діях чи інших подіях, що надає право на визнання її учасником бойових дій, учасником війни, відповідно до частини першої статті 6 та статті 9 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», таке рішення суду є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій, учасника війни. Рішення суду підлягає зберіганню разом з іншими документами.

Розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, регулюється положеннями статей 315, 316, 318, 319 ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України, окрім фактів, визначених частиною першою цієї статті, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Звертаючись із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, особа відповідно до вимог статті 315 ЦПК України вказує мету встановлення юридичного факту, яка дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи зумовлює він правові наслідки. У заяві необхідно також вказати причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, та навести докази його існування.

Згідно із заявою представника заявника адвоката Аксьонової С.В. встановлення факту участі у бойових діях необхідне для отримання статусу учасника бойових дій. На підтвердження цього факту представник заявника послався на наявність свідків із числа військовослужбовців, які разом з ним брали участь в АТО. При цьому до комісії, уповноваженої розглядати матеріали про визнання осіб учасниками бойових дій (у тому числі й такі докази, як показання свідків), заявник не звертався.

З аналізу норм Порядку та Положення вбачається, що встановлення факту участі особи в АТО є складовою процесу надання їй статусу учасника бойових дій, для якого визначений позасудовий порядок, який здійснюють спеціально уповноважені на це органи (комісії, міжвідомчі комісії). Насамперед передбачено звернення особи, яка претендує на надання статусу учасника бойових дій, до комісії, а в разі відмови в наданні такого статусу особа має право звертатися до суду для оскарження рішення комісії, в тому числі щодо встановлення факту участі в АТО чи інших подіях, які дають право на визнання його учасником бойових дій. Під час вирішення комісією питання про надання особі статусу учасника бойових дій підлягають дослідженню ті самі обставини, на які заявник послався, обґрунтовуючи заяву про встановлення факту участі у бойових діях.

Розгляд такої заяви судом є фактично перебиранням на себе органом судової влади функції, яку покладено на спеціально уповноважений орган, що має відповідну компетенцію. При цьому заявник не навів обставин, які б свідчили про неможливість отримання документа, що посвідчує його участь у бойових діях в інший спосіб. Адже в силу положень Порядку та Положення показання певних осіб, визначених ними, входить до переліку документів, які підтверджують участь у бойових діях та надаються до відповідної комісії для підтвердження такої участі.

Зазначення у пункті 14 Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, затверджене наказом Міністерства оборони України від 07 травня 2015 року N 200, зареєстроване в Міністерстві юстиції України від 14 травня 2015 р. за N 531/26976, та у пункті 17 Положення про комісії Міністерства оборони України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, затверджене наказом Міністерства оборони України 16 квітня 2020 року N 122, про те, що рішення суду, в якому встановлений факт участі в бойових діях чи інших подіях, що дають право на визнання особи учасником бойових дій, визнається як документ, що підтверджує право громадянина на визнання його учасником бойових дій, не означає, що такий факт може бути встановлений за заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Вказаний факт суд може встановити у випадку оскарження громадянином рішення спеціально уповноваженого органу, що має відповідну компетенцію.

Таким чином, діючим законодавством відповідно до встановленої процедури передбачено позасудовий порядок встановлення факту участі в бойових діях для отримання відповідного статусу учасника бойових дій, а тому справи про встановлення факту участі у бойових діях не підлягають розгляду в судовому порядку.

Чинне законодавство передбачало позасудову процедуру підтвердження особою її участі в бойових діях з метою отримання статусу учасника бойових дій. Визначено орган, який уповноважений приймати таке рішення, встановлено перелік документів, необхідних для підтвердження участі особи в бойових діях. Перекладання на суд функцій такого органу суперечило б вимогам закону, створило б умови для уникнення встановленої законодавством процедури отримання статусу учасника бойових дій та поставило б у нерівні умови осіб, які отримують такий статус з дотриманням цієї процедури. Проте особа, якій рішенням уповноваженого органу (комісії) відмовлено у визнанні учасником бойових дій, не позбавлена права звернутися до суду з метою оскарження такого рішення, і під час дослідження обставин відмови в позовному провадженні можуть досліджуватися, зокрема, докази, надані особою на підтвердження факту участі у бойових діях разом з іншими обставинами, заслуховуватись доводи і заперечення сторін.

З урахуванням наведеного зазначений спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинен вирішуватись у позасудовому порядку відповідно до встановленої законодавством процедури.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № № 233/2929/17 (провадження № 14-284цс19) зазначила, що встановлення факту участі особи в АТО є складовою процесу надання їй статусу учасника бойових дій, здійснюється в позасудовому, а не в судовому порядку. Вказане питання належить до повноважень спеціально уповноважених на це органів (комісій, міжвідомчих комісій). Звернення особи, яка претендує на отримання статусу учасника бойових дій, розглядають саме ці комісії, а в разі відмови в наданні відповідного статусу особа має право звертатися до суду для оскарження рішення комісії, в тому числі щодо невстановлення факту участі у бойових діях. З урахуванням наведеного Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що зазначений спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинен вирішуватись у позасудовому порядку відповідно до встановленої законодавством процедури. У зв`язку з цим рішення судів першої та апеляційної інстанцій були скасовані, а провадження у справі закрите.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 вересня 2020 року у справі № 202/5029/18 (провадження № 61-19426св19), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 січня 2020 року у справі № 299/1117/17 (провадження № 61-42763 св 18), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 листопада 2018 року у справі № 587/997/17 (провадження № 61-428св18), постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2019 року у справі № 751/5541/17 (провадження № 61-14689св18), у постанові Великої Палати Верховного Суду від 8 листопада 2019 року у справі № 161/853/19 (провадження № 14-481цс19).

Відповідно до положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Встановлення факту участі особи в АТО є складовою процесу надання їй статусу учасника бойових дій, здійснюється в позасудовому, а не в судовому порядку. Вказане питання належить до повноважень спеціально уповноважених на це органів (комісій, міжвідомчих комісій). Звернення особи, яка претендує на отримання статусу учасника бойових дій, розглядають саме ці комісії, а в разі відмови в наданні відповідного статусу особа має право звертатися до суду для оскарження рішення комісії, в тому числі щодо невстановлення факту участі у бойових діях. Зазначений спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинен вирішуватись у позасудовому порядку відповідно до встановленої законодавством процедури.

За таких обставин підстави для розгляду даної заяви по суті в окремому провадженні відсутні, оскільки чинним законодавством передбачений інший позасудовий порядок встановлення факту участі у бойових діях.

Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, визначено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, суд відмовляє у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його представник адвокат Аксьонова Світлана Вікторівна, заінтересована особа: Токмацький об`єднаний міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, про встановлення факту участі у бойових діях, який має юридичне значення для оформлення статусу учасника бойових дій.

Керуючись ст. 186, ст. 258-261, 293, 315, 318, 353-355 ЦПК України, суддя -

постановив:

Відмовити у відкритті провадження в цивільній справі №328/2050/21 (провадження № 2-о/328/56/21), в порядку окремого провадження, за заявою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє його представник адвокат Аксьонова Світлана Вікторівна, заінтересована особа: Токмацький об`єднаний міський територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, про встановлення факту участі у бойових діях, який має юридичне значення для оформлення статусу учасника бойових дій.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).
Ухвалу надіслати заявникові не пізніше наступного дня після її постановлення в порядку, встановленому статтею 272 ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Відповідно до п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, судові рішення оскаржуються до Запорізького апеляційного суду через Токмацький районний суд Запорізької області.

Суддя: