Справа № 752/8031/19
Провадження № 2-з/752/279/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2021 року Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- Машкевич К.В.

за участю секретаря- Ковальської К.О.

розглянувши заяву представника відповідача - ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, поділ майна подружжя та визнання спільного боргу подружжя, суд

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Голосіївського районного суду м.Києва знаходиться вищевказана справа.

Від представника відповідача - ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, в якій остання просить вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстрвано за ОСОБА_2 .

В заяві посилається на те, що в період перебування у зареєстрованому шлюбі між сторонами було набуто квартиру АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_2 на праві власності.

Зазначає, що в провадженні Голосіївського районного суду м.Києва знаходяться цивільні справи за позовами банків до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, а саме: за позовом АТ «Універсал банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

Вважає, що на спірну квартиру може бути звернуто стягнення в процесі виконання рішення суду про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 .

В зв`язку з чим, на її думку, є підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до неможливості поновити порушені права та інтереси на квартиру.

Враховуючи викладене, просить задовольнити заяву.

Розпорядженням керівника апарату суду № 289 від 16.03.2021 р. «Про призначення повторного автоматизованого розподілу судових справ» здійснено повторний автоматизований розподіл судових справ у зв`язку із Рішенням зборів суддів Голосіївського районного суду міста Києва від 21 грудня 2020 року.

16.03.2021 року протоколом повторного атоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим у справі визначено суддю Машкевич К.В.

Однак цивільну справу№752/8031/19 передано судді Машкевич К.В. 30.03.2021 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися.

Дослідивши матеріали справи, суд не знаходить підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Підстави забезпечення позову врегульовано ст.149 ЦПК України.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову застосовується, якщо їх невжиття може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

З точки зору закону значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Статтею 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову.

Зокрема, згідно з п. 1, 1-1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави.

За даною нормою закону однією з причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення суду.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову повинні бути співмірними з заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Співмірність при цьому передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Так, звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, представник відповідача просить накласти арешт на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_2 .

В той же час, в обґрунтування заяви посилається на судові справи, які знаходяться на розгляді в суді щодо стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитними договорами.

Будь-якої інформації щодо вказаних справ суду не надано, як і не надано доказів в обгрунтування необхідності забезпечення позову.

З урахуванням цього, предмету позову та підстав зазначених у заяві про забезпечення позову суд вважає, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 не є співмірним заходом та призведе до порушення прав як позивача, так і можливих третіх осіб.

Виходячи з цього, суд не знаходить підстав для задоволення заяви та вжиття заходів забезпечення позову у приведеному представником відповідача вигляді.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-154 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представника відповідача - ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, поділ майна подружжя та визнання спільного боргу подружжя відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: К.В.Машкевич