Справа № 234/668/21
Провадження № 2/234/1872/21
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2021 року Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Сухоручко Ю.О.,

за участю: секретаря судового засідання - Хоменко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Краматорську цивільну справу за позовом Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення переплати бюджетних коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради (далі УПСЗН) звернулося до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення переплати бюджетних коштів, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 22 лютого 2018 року звернулася до УПСЗН із заявою про призначення житлової субсидії з лютого 2018 року за місцем своєї реєстрації. Згідно доданої до заяви декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, та довідкою про склад сім`ї, станом на 01.02.2018 року до складу сім`ї входили три особи - заявниця та її діти. Зазначив, що умови призначення та порядок надання громадянам житлових субсидій регламентується Положенням «Про порядок призначення та надання населенню житлових субсидій», затвердженої постановою КМУ № 848 від 21 жовтня 1995 року зі змінами. Відповідно до вказаного положення Рішенням УПСЗН від 21.03.2018 року ОСОБА_1 було призначено та розраховано житлову субсидію з лютого 2018 року по квітень 2018 року з розрахунку на кількість зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб - 3 особи, визначених на початок місяця, в якому надійшло звернення. Постановою КМУ № 329 від 27 квітня 2018 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України та визнання такою, що втратила чинність, постанова Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 р. № 1022» з 1 травня 2018 року призначення житлової субсидії здійснюється лише після подання нових заяв і декларації, якщо у складі, домогосподарства є особи, члени сім`ї яких не зареєстровані за адресою домогосподарства. Оскільки відповідачка отримувала житлову субсидію в попередньому періоді та не надала нові заяву та декларацію згідно з постановою КМУ №329 від 27.04.2018 року і, відповідачкою не було повідомлено про факт перебування у шлюбі, станом на 01.05.2018, подальше призначення субсидії їй здійснювалося УПСЗН в автоматичному режимі, з розрахунку на кількість зареєстрованих у житловому приміщенні осіб - 3 особи, визначених на початок місяця, з якого призначається субсидія.

Так, ОСОБА_1 було призначено і розраховано житлову субсидію: з травня 2018 по червень 2018 - 618,35 грн., з липня 2018 по вересень 2018 -635,50 грн., жовтень 2018 - 1374,72 грн., з листопада 2018 по грудень 2018 - 2156,64 грн., січень 2019 - 2336,75 грн., з лютого 2019 по березень 2019 - 2343,23 грн., квітень 2019 - 1205,74 грн., травень 2019 - 624,11 грн., червень 2019 -615,42 грн., липень 2019 -602,51 грн., серпень 2019 -597,48 грн., вересень 2019 - 699,01 грн., жовтень 2019 -1435,97 грн.

Згідно з актом проведення перевірки достовірності та повноти інформації, наданої заявником для призначення державної соціальної допомоги від 10.12.2019 року №1741-19, складеного державними соціальними інспекторами, встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на 01.05.2018 р. перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до актового запису № 1149 від 09.12.12005 р., та у травні 2018 р. не повідомила про це Позивача і не надала нову заяву та декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулись за призначенням житлової субсидії, оскільки зареєстроване місце проживання її чоловіка відмінне від адреси домогосподарства.

Рішенням Краматорського міського суду від 18.10.2018 року по справі № 234/6427/18 шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 було розірвано.

У зв`язку зі зміною обставин на підставі яких призначалася субсидія ОСОБА_1 (наявність у складі домогосподарства особи, члени сім`ї яких не зареєстровані за адресою домогосподарства), Відповідач втратила право на автоматичне призначення субсидії з 01.05.2018 р. і тому, для подальшого отримання субсидії, повинна була подати нові заяву та декларацію.

Рішенням управління праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради від 13.12.2019 р. ОСОБА_1 було відмінено автоматичний розрахунок субсидії з листопада 2019 р. у зв`язку з несвоєчасним повідомленням про члена сім`ї із складу домогосподарства.

Так, на підставі отриманих даних, здійснено перевірку правильності та повноти інформації, наданої для призначення житлової субсидії ОСОБА_1 . За результатом перевірки складено акт від 24.12.2019 № 1177, яким встановлено, що ОСОБА_1 своєчасно не проінформувала Позивача про члена сім`ї особи із складу домогосподарства. Внаслідок цього були надміру перераховані (виплачені) кошти житлової субсидії за період з 01.05.2018 року по 31.10.2019 року у сумі 21634,64 грн., в тому числі:

безготівкову форму субсидії за період з 01.05.2018 по 31.01.2019- 11167,94 грн., знято з особових рахунків Відповідача в комунальних підприємствах,

готівкову форму субсидії за період з 01.02.2019 по 31.10.2019 - 10446,70 грн., підлягає поверненню Відповідачем до державного бюджету.

Про необхідність повернення надмірно виплачених коштів житлової субсидії ОСОБА_1 було повідомлено на особистому прийомі 10.12.2019 р. про, що зазначено у її пояснювальній записці від 10.12.2019 року.

На даний час сума надмірно виплачених коштів житлової субсидії до державного бюджету ОСОБА_1 не повернута.

Позивач просив суд стягнути з відповідачки ОСОБА_1 заборговану переплату державних коштів у загальній сумі 10446,70 грн, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Представник позивача ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву про те, що позовні вимоги підтримує та просить справу розглянути у її відсутність. Крім того, 12.05.2021 року до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої підставою для стягнення з ОСОБА_1 суми надміру виплачених коштів житлової субсидії послугувала наявність у складі її домогосподарства особи, члени сім`ї яких не зареєстровані за адресою домогосподарства. А саме, ОСОБА_1 , станом на 01.05.2018 р. перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання якого відмінне від адреси домогосподарства отримувача житлової субсидії.

З огляду на наведене, відповідно до п. 2 постанови КМУ від 27.04.2018 року № 329 з 01.05.2018 року Відповідач була зобов`язана подати до Позивача нову заяву та декларацію. Разом з тим, такий обов`язок вона не виконала, що і стало підставою для призначення Відповідачу субсидії на наступний період без урахування інформації про члена сім`ї, зареєстроване місце проживання якого відмінне від адреси домогосподарства отримувача житлової субсидії, що призвело до надміру перерахованої (виплаченої) субсидії за період з 01.05.2018 року по 31.10.2019 року у сумі 21634,64 грн.

Аналогічні висновки містяться у рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 25.05.2020 по справі № 200/1701 /20-а.

По-друге, щодо висновків відповідача стосовно змісту поняття «член сім`ї» та критеріїв віднесення осіб до кола членів однієї сім`ї.

У своєму відзиві відповідач при визначенні терміну «член сім`ї» посилається лише на абз. 5 п. 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї», в якому визначено поняття другої групи членів сім`ї, що складають інші особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Проте, Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 визначення членів сім`ї розділив на дві групи.

Так, відповідно до абз. 2 п. 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 до першої групи членів сім`ї слід віднести чоловіка або дружину та їх прямих родичів по низхідній і висхідній лініях - дітей і батьків.

Отже, Конституційний Суд України визначає чоловіка та дружину членами однієї родини, без дотримання будь-яких критеріїв.

Відповідно до ч. 4 статті 3 Сімейного кодексу України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

ОСОБА_1 станом на 01.05.2018 р. перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , відповідно до актового запису № 1149 від 09.12.2005 р., що не заперечується Відповідачем. Шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 розірваний рішенням Краматорського міського суду від 18.10.2018 року по справі № 234/6427/18. Рішення набрало законної сили-20.11.2018 р. Отже, станом на 01.05.2018 року ОСОБА_2 належав до членів сім`ї ОСОБА_1 (члена домогосподарства).

Представник відповідачки ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги не визнає, та просить справу розглянути у її відсутність.

13.04.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого з позовною заявою відповідачка не згодна, вважає, що в позивача відсутні підстави для повернення з її боку отриманої соціальної допомоги у вигляді субсидії. Верховним судом у Постанові від 13.11.2-19 року по справі № 332/2805/18, провадження № 61-16144св19 була викладена правова позиція, суть якої полягає в наступному: Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими проводиться виплата, а також добросовісність набувача презюмуються.

Пунктом 12 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), передбачено, що субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг призначається на основі середньомісячного сукупного доходу осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні.

Обов`язок, щодо надання достовірної інформації про доходи зареєстрованих у квартирі осіб з метою отримання субсидій у відповідності до пункту 13 Положення покладено на отримувача субсидій.

Механізм повернення надмірно отриманих коштів у виді житлової субсидії передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини отримувача субсидій, а саме через його зловживання, зокрема подання документів з недостовірними відомостями (пункт 20 Положення у дії станом на час виникнення спірних правовідносин).

Позивач просить суд стягнути з неї - переплату бюджетних коштів - надмірно сплачену субсидію, виходячи з того, що Рішенням управління праці та соціального захисту управління Краматорської міської ради від 21.03.2018 року їй призначена субсидія з лютого 2018 по квітень 2018 року з розрахунку на 3 осіб.

Потім вийшла Постанова КМУ від 27.04.2018 року № 329, згідно якої призначення житлової субсидії здійснюється лише після подання нових заяви і декларації, якщо у складі домогосподарства є особи, члени сім`ї яких не зареєстровані за адресою домогосподарства.

Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 СК сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; чим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші).

Отже, ознакою особи, яку можна вважати членом сім`ї - є спільне проживання та спільне (ведення господарства. Проте, як встановлено рішеннями суду від 12.12.2017 року по справі № 234/15902/17 та від 18.10.2018 року по справі № 234/6427/18 - фактичні шлюбні відносини між колишнім чоловіком та нею припинилися з лютого 2014 року.

Таким чином, на момент написання нею заяви на отримання субсидії та після того, як вийшла Постанова КМУ № 329, у її квартирі мешкало та користувалося комунальними слугами 3 людини, вона та дві її дитини, інших членів сім`ї в її квартирі не було, отже, вона не зменшувала розміру отримуваного доходу, а значить не збільшувала розміру субсидії.

Тому, з огляду на вище зазначене, недобросовісності або умислу в її не вбачається.

Просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

28.05.2021 року до суду надійшли заперечення на відповідь на відзив, відповідно до яких з доводами, викладеними у відповіді на відзив, відповідачка не згодна, вважає їх необґрунтованими. Щодо посилання на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 25.05.2020 року по справі № 200/1701/20-а - позивач необґрунтовано на нього посилається, так як за фактичними обставинами по тій справі у жінки , яка знаходилася у зареєстрованому шлюбі, чоловік фактично мешкав з нею, проте був зареєстрований в іншому житловому приміщенні. З цього виходить, що дійсно була отримана надмірно перерахована субсидія, тобто, особа безпідставно набула субсидію, так як під час нарахування субсидії не були враховані доходи чоловіка, та жінка була зобов`язана подавати нову заяву та декларацію.

У цій справі обставини інші, відповідачка не отримувала надмірно перераховану субсидію, вона отримувала субсидію, виходячи з фактичної кількості членів сім`ї, заявлених у декларації, які мешкають за її адресою. Ця кількість не змінилася станом на 01.05.2018 року.

Факт припинення родинних відносин з чоловіком та не проживання чоловіка за адресою житлового приміщення, на яке нараховували субсидію, був встановлений Краматорським міським судом ще у 2017 році. Суд рішенням від 12.12.2017 року по справі № 234/15902/17 визнав чоловіка відповідачки таким, який втратив право на проживання, в іншому разі, суд би відмовив відповідачці та зберіг право її чоловіка на користування житловим приміщенням на час його відсутності.

Рішенням від 18.10.2018 року по справі № 234/6427/18 визнано, що фактичні шлюбні/сімейні відносини з колишнім чоловіком припинилися з лютого 2014 року.

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню ті обставини, які були встановлені рішенням суду , що набуло законної сили.

Вище викладене узгоджується з постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2018 року № 329 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України та визнання такою, що втратила чинність, постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 р. № 1022», пунктом 2 якої установлено, що з 1 травня 2018 року призначення житлової субсидії здійснюється лише після подання нових заяви і декларації, якщо у складі домогосподарства є: особи, які відповідають вимогам, визначеним в абзацах другому - четвертому підпункту 3 пункту 6 Положення про порядок призначення житлових субсидій; внутрішньо переміщені особи; особи, члени сім`ї яких не зареєстровані за адресою домогосподарства; особи, які є орендарями житлових приміщень (будинків); особи, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), але фактично в ньому не проживають.

З цього виходить, що відповідачка не була зобов`язана подавати нову заяву та декларацію. Ознакою особи, яку можна вважати членом сім`ї - є спільне проживання та спільне ведення господарства. Проте, як встановлено рішеннями суду від 12.12.2017 року по справі № 234/15902/17 та від 18.10.2018 року по справі № 234/6427/18 - фактичні шлюбні відносини з колишнім чоловіком припинилися з лютого 2014 року та станом на 01.05.2018 року колишній чоловік не відносився до домогосподарства відповідачки.

Так як, на момент написання відповідачкою заяви на отримання субсидії та після того, як вийшла Постанова КМУ № 329, в її квартирі мешкало та користувалося комунальними послугами 3 людини, вона та дві дитини, розмір отримуваного доходу не зменшено, тому не збільшено розміру субсидії, відповідачка отримувала рівно стільки, на що має право. Отже, підстав для звернення із новою заявою та декларацією до позивача після набуття чинності постанови КМУ № 329 не було.

Тому, з огляду на вище зазначене, недобросовісності або умислу в діях відповідачки не вбачається.

Таким чином, оскільки відповідачка діяла добросовісно, надмірну субсидію не отримувала, а тільки те, що їй належить, позивач добровільно призначив їй субсидію, помилок у розрахунках її розміру не допущено, отже, немає підстав для задоволення позову.

У відзиві на позовну заяву зверталась увага на судову практику, а саме, Верховним судом у Постанові від 13.11.2019 року по справі № 332/2805/18, провадження № 61- 16144св19 була викладена правова позиція, суть якої полягає в наступному:

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Статтею 1215 ЦК України встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими проводиться виплата, а також добросовісність набувача презюмуються.

Пунктом 12 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), передбачено, що субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг призначається на основі середньомісячного сукупного доходу осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні.

Обов`язок щодо надання достовірної інформації про доходи зареєстрованих у квартирі осіб з метою отримання субсидій у відповідності до пункту 13 Положення покладено на отримувача субсидій.

Механізм повернення надмірно отриманих коштів у вигляді житлової субсидії передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини отримувача субсидій, а саме через його зловживання, зокрема подання документів з недостовірними відомостями (пункт 20 Положення у редакції станом на час виникнення спірних правовідносин).

Доказів недобросовісності поведінки відповідачки суду не надано, а , виходячи з інформації , яка міститься у заяві та декларації, станом на 01.05.2018 року з нею дійсно проживало 2 особи.

Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Законодавець пов`язує повернення надмірно отриманих коштів, наданих у вигляді житлової субсидії, саме з недобросовісністю набувача, яку згідно статті 81 ЦПК України має довести позивач, проте позивач не обґрунтував законність своїх позовних вимог.

Згідно ч. 3ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до положення ч.2 ст.247 ЦПК України суд здійснив розгляд справи без фіксування судового процесу технічними засобами.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 23.02.2021 року провадження по справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

РОЗГЛЯНУВШИ МАТЕРІАЛИ ЦИВІЛЬНОЇ СПРАВИ, СУД ВСТАНОВИВ:

Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до переконання, суд вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, зважаючи на такі підстави.

Судом встановлено, що 22.02.2018 року відповідачка ОСОБА_1 звернулася до позивача УПСЗН Краматорської міської ради із заявою, в якій просила призначити їй субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 у заяві зобов`язалася у разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання житлової субсидії повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення.

Рішенням УПСЗН від 21.03.2018 року ОСОБА_1 було призначено та розраховано житлову субсидію з лютого 2018 року по квітень 2018 року з розрахунку на кількість зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб - 3 особи. (а.с. 21)

Згідно відомостей про розрахунок субсидії ОСОБА_1 отримувала субсидію з 01.05.2018 року по 31.10.2019 року у сумі 21634,64 грн.

Відповідно до Акта проведення перевірки достовірності та повноти інформації, наданої заявником для призначення державної соціальної допомоги №1741-19 від 10.12.2019 року, в результаті перевірки встановлено, що Краматорським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Донецькій області зареєстровано актовий запис №1149 від 09.12.2005 року про шлюб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . (а.с. 11)

Як вбачається з акту проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення житлових субсидій 1177 від 24.12.2019 року перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 не повідомила про членів сім`ї осіб домогосподарства, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, зокрема в сумі 21634,64 грн. за період з 01.05.2018 року по 31.10.2019 року. (а.с. 6)

10.12.2019 року позивачем на особистому прийомі було повідомлено ОСОБА_1 про необхідність повернення надміру виплачених коштів, що і зазначено у її пояснювальній записці від 10.12.2019 року.

Заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 18.10.2018 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 09.12.2005 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №1149 - розірвано. (а.с. 13) Зазначеним судовим рішенням встановлено, що однією сім`єю сторони не проживають з лютого 2014 року, спільне домогосподарство не ведеться, фактичні шлюбні відносини припинені (а.с.13).

Заочним рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 12.12.2017 року ОСОБА_2 визнаний втратившим право користування житловим приміщенням , а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.32).

Положеннями статей 1212, 1215 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, за якої воно було набуте, згодом відпала.

Не підлягають поверненню безпідставно набуті, зокрема, заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі № 545/163/17 (провадження № 61-33727сво18).

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Наведене узгоджується із висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18).

Згідно пункту 12 Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року № 848 - Положення передбачено, що субсидія для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг призначається на основі середньомісячного сукупного доходу осіб, зареєстрованих у житловому приміщенні.

Відповідно до пункту 2 постанови КМУ № 329 від 27 квітня 2018 року «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України та визнання такою, що втратила чинність, постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 2016 р. № 1022» з 1 травня 2018 року призначені житлової субсидії здійснюється лише після подання нових заяв і декларації, якщо у складі, домогосподарства є особи, члени сім`ї яких не зареєстровані за адресою домогосподарства.

Тобто, механізм повернення надмірно отриманих коштів у виді житлової субсидії передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини отримувача субсидій, а саме через його зловживання.

Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Управлінням праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради не було надано жодного доказу того, що ОСОБА_1 була обізнана про необхідність з 01.05.2018 року подати нову заяву і декларацію, якщо у складі домогосподарства є особи, члени сім`ї які не зареєстровані за адресою домогосподарства.

ОСОБА_1 з 01 травня 2018 року не подавала нових заяв та декларацій, тобто позивач допустив порушення вимог п. 2 Постанови КМУ №329 від 27.04.2018 року і безпідставно призначив їй субсидію, зі сторони відповідачки відсутня недобросовісність і нема підстав відповідно до ст. 1215 ЦК України для стягнення з неї незаконно назначеної їй позивачем субсидії.

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 20 жовтня 2011 року в справі «Рисовський проти України» щодо принципів застосування статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, щодо необхідності додержання принципу «належного урядування» при втручанні держави у право особи на мирне володіння своїм майном.

Європейський суд з прав людини вказує, що принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення у справі «Рисовський проти України», заява № 29979/04, від 20 жовтня 2011 року).

Разом з тим, Європейський суд з прав людини зазначає, що вислів «згідно із законом» не просто вимагає, щоб оскаржуваний захід мав підставу в національному законодавстві, але також звертається до якості такого закону. Зокрема, положення закону мають бути достатньо чіткими у своїх термінах (рішення у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України», заява № 30856/03, від 02 грудня 2011 року).

Такого висновку дійшов ВС у своїй Постанові від 31липня 2019 року №583/168/17.

Враховуючи встановлені у справі обставини, відсутність умислу щодо навмисного не подання інформації про склад сім`ї, необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідачки, суд дійшов висновку, що примусове повернення надмірно отриманих коштів у вигляді житлової субсидії у сумі 10 446,70 грн, може призвести до покладення на ОСОБА_1 надмірного тягаря.

Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до переконання що позивач (платник грошових коштів) не довів факт недобросовісності відповідачки (набувача грошових коштів), а тому немає підстав для задоволення позовних вимог про стягнення переплати бюджетних коштів.

Щодо судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем документально підтверджено платіжним дорученням сплата при зверненні з позовом до суду судового збору в розмірі 2270,00 грн., оскільки у позові відмовлено, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Управлінню праці та соціального захисту населення Краматорської міської ради в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення переплати бюджетних коштів.

Рішення може бути оскаржено в Донецькій апеляційний суд через Краматорський міський суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було врученим у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Позивач: Управління праці та соціального населення Краматорської міської ради (юридична адреса: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Героїв Небесної Сотні, буд. 23).

Відповідач: ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 )

Суддя Краматорського міського

суду Донецької області Ю.О. Сухоручко