Справа №557/33/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2021 року смт. Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

судді Пацка Д.В.

секретар судового засідання Довгалець Н.М.,

номер справи №557/33/21,

учасники справи:

позивач АТ КБ «Приватбанк»

відповідач ОСОБА_1 ,

pозглянувши у вiдкpитому судовому засiданнi в смт Гоща в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2021 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі АТ КБ «ПРИВАТБАНК» ) звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позову посилається на те, ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 24 квітня 2013 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Позивач вказує, що свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, тоді як відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями.

Позивач зазначив, що відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, внаслідок чого відповідач станом на 15 листопада 2020 року має заборгованість у сумі 37476 гривні 29 копійок, з яких: 0,00 гривень - заборгованість за поточним тілом кредиту; 34779 гривень 52 копійки заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 гривень заборгованість за нарахованими відсотками; 2696 гривень 77 копійок заборгованість за простроченими відсотками; 00 гривень 00 копійок заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0,00 гривень заборгованість за комісією;0 ,00 гривень нарахована пеня; 0,00 гривень нараховано комісії.

Зважаючи на викладене та посилаючись на норми права, які містяться у ст.ст. 509, 525-527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, АТ КБ «ПРИВАТБАНК» просив суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість у зазначеному вище розмірі за заявою №б/н від 24 квітня 2013 року та судові витрати у розмірі 2102 гривні.

Відповідач відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову не надав.

Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 21 січня 2021 року вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.

Інші процесуальні дії по справі судом не здійснювалися.

Позивач в заяві на ім`я суду підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про визнання позову частково, а саме на суму 34779,52 грн., в іншій частині позову просить відмовити за безпідставністю. Справу просить розгляду за його відсутності.

Суд, встановивши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню зважаючи на таке.

Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України щодо зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит".

Згідно до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом установлено, що 24 квітня 2013 року сторони уклали договір про надання банківських послуг, за умовами якого АТ КБ «ПРИВАТБАНК», яке є правонаступником ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», надало ОСОБА_1 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Цей договір укладений сторонами шляхом підписання відповідачем і представником банку 24 квітня 2013 року анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Вказана Заява містить підпис ОСОБА_1 в графі про отримання та ознайомлення з Пам`яткою клієнта, Тарифами і основними умовами обслуговування і кредитування, проте докази на підтвердження того, що вона ознайомлена саме із цими документами, відсутні.

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» («Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD») та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом №СП-2010-256 від 06 березня 2010 року, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/.

Як убачається з довідок АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про надання кредитних карток та про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_1 та по якій відбулись наступні зміни кредитного ліміту: 13 лютого 2017 року - старт карткового рахунку; 13 лютого 2017 року - встановлення кредитного ліміту, кредитний ліміт - 5 000 гривень; 24 травня 2017 - встановлення кредитного ліміту, кредитний ліміт 10000 гривень; 07 жовтня 2017 - встановлення кредитного ліміту, кредитний ліміт 15000 гривень; 09 листопада 2017 - встановлення кредитного ліміту, кредитний ліміт 20000 гривень; 18 липня 2018 - встановлення кредитного ліміту, кредитний ліміт 00,00 гривень.

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В ст. 530 ЦК України вказано, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) зобов`язання його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як підтверджується матеріалами справи, банк в повному обсязі виконав зобов`язання, надавши відповідачу кредит.

Як вбачається з розрахунку заборгованості відповідач порушував графік погашення заборгованості, кредит вчасно не сплачував та внаслідок чого виникла заборгованість.

Позивач визначив розмір заборгованості, виходячи з вказаного вище розрахунку, який станом на 15 листопада 2020 року має заборгованість у сумі 37476 гривні 29 копійок, з яких: 0,00 гривень - заборгованість за поточним тілом кредиту; 34779 гривень 52 копійки заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 гривень заборгованість за нарахованими відсотками; 2696 гривень 77 копійок заборгованість за простроченими відсотками; 00 гривень 00 копійок заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0,00 гривень заборгованість за комісією;0 ,00 гривень нарахована пеня; 0,00 гривень нараховано комісії.

Позивач з посиланням на положення ч. 1 ст. 634 ЦК України зазначає, що сторони керувалися при укладенні договору даною нормою, яка передбачає, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

З цього приводу суд вказує таке.

Велика Палата Верховного Суду (постанова від 03 липня 2019 року, справа №342/180/17, провадження № 14-131цс19) вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (24.04.2013) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (12.01.2021), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, нарахування заборгованості за простроченим тілом кредиту пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

З урахуванням позиції Великої Палати Верховного Суду, яка висвітлена у постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 та стосується необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

В разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У анкеті-заява від 24 квітня 2013 року процентна ставка не зазначена, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутній бажаний кредитний ліміт за платіжною карткою, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

За таких обставин відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, сплату заборгованості за простроченим відсотками а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Відтак слід відмовити у задоволенні позову про стягнення з відповідача: 0,00 гривень заборгованість за нарахованими відсотками; 2696 гривень 77 копійок заборгованість за простроченими відсотками; 00 гривень 00 копійок заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0,00 гривень заборгованість за комісією;0 ,00 гривень нарахована пеня; 0,00 гривень нараховано комісії.

Наведене вище узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду під час розгляду справи №342/180/17, провадження № 14-131цс19, висловленими в постанові від 03 липня 2019 року.

Укладений між сторонами кредитний договір №б/н від 24 квітня 2013 року у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним), однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті в повному обсязі, а також вимоги частини другої за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, тому суд приходить до переконання, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Таким чином, суд зазначає про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог і стягнення в примусовому порядку з боржника отриманого ним та непогашеного тіла кредиту в розмірі 34779 гривень 52 копійки (0,00 гривень - заборгованість за поточним тілом кредиту; 34779 гривень 52 копійки заборгованість за простроченим тілом кредиту), а в решті вимог позову слід відмовити.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими і підлягають до часткового задоволення.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 1956 гривень 30 копійок судового збору, що є пропорційним розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ

Позов Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н від 24 квітня 2013 року в розмірі 34779 (тридцять чотири тисячі сімсот сімдесят дев`ять) гривень 52 копійки.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» витрати по сплаті судового збору в розмірі 1956 (одна тисяча дев`ятсот п`ятдесят шість) гривень 30 копійок.

В решті вимог позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду або через Гощанський районний суд Рівненської області (відповідно до п.п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону №2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року) протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», місце знаходиться: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Гощанський РВ УМВС України в Рівненській області від 10 лютого 1998 року.

Суддя Д.В. Пацко