Справа № 766/345/17
Ухвала

29.07.2021 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Рядчої Т.І.,

за участю: секретаря Головчиної А.В., приватного виконавця Манікіна Дмитра Сергійовича,

розглянувши подання приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Манікіна Дмитра Сергійовича про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника,

в с т а н о в и в:

Приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Манікін Д.С. звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

В обґрунтування подання зазначив, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Манікіна Д.С. знаходиться виконавче провадження №63824021, з виконання виконавчого листа №766/345/17, виданого 04.07.18 року Херсонським міським судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договорами позики від 25.10.2013 року, 20.11.2014 року, 3% річних, інфляційні витрати, пеня в загальній сумі 976288,59 грн., а також судові витрати в сумі 7210,00 грн. У зв`язку з тим, що боржник рішення суду не виконує, заборгованість не сплачує, на виклики приватного виконавця не з`являється, просить суд постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 .

В судовому засіданні приватний виконавець виконавчого округу Херсонської області Манікін Д.С. подання підтримав та просив задовольнити.

У відповідності до ч.4 ст. 441 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України розглядається судом негайно, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Судом встановлено, що на виконанні приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Манікіна Дмитра Сергійовича знаходиться виконавче провадження №63824021, з виконання виконавчого листа №766/345/17, виданого 04.07.2018 року Херсонським міським судом Херсонської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договорами позики від 25.10.2013 року, 20.11.2014 року, 3% річних, інфляційні витрати, пеня в загальній сумі 976288,59 грн., а також судові витрати в сумі 7210,00 гри.

Приватним виконавцем вжито наступні заходи примусового виконання рішень, що підтверджують повноту вчинення виконавчих дій, а саме:

04.12.2020 винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору.

На запит приватного виконавця до Територіального сервісного центру №6541 МВС України виконавцем отримано інформацію про відсутність транспортних засобів, які належать боржнику.

Відповідями Пенсійного фонду України виконавця повідомлено про відсутність офіційних джерел доходів боржника.

ДФС України повідомило про відсутність рахунків, відкритих боржником в банківських установах, в якості фізичної особи - підприємця. При цьому ДФС України повідомила, що боржником отримувалися доходи:

ознака доходу: 105, що за Довідником ознак доходів фізичних осіб, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015р. №4 (надалі Довідник) означає «Частина доходів від операцій з продажу або обміну об`єктів рухомого майна згідно з положеннями статті 173 розділу IV Кодексу (підпункт 164.2.4 пункту 164.2 статті 164 розділу IV Кодексу)»; ознака доходу: 104, що за Довідником означає: «Частина доходів від операцій з продажу (обміну) об`єктів нерухомого майна згідно з положеннями статті 172 розділу IV Кодексу (підпункт 164.2.4 пункту 164.2 статті 164 розділу IV Кодексу)».

Постановою про арешт коштів боржника від 07.12.2020 року накладено арешт на грошові кошти, які містяться на рахунках, відкритих боржником в банківських установах. В подальшому до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та АТ «ТАСКОМБАНК» направлені вимоги щодо надання інформації про рух коштів на рахунках боржника.

У відповідь на вимогу виконавця АТ «ТАСКОМБАНК» надана інформація, яка свідчить, що за період з 01.01.2020 року до 15.12.2020 року по рахунку боржника відбувався рух коштів.

19.04.2021 року на адресу приватного виконавця надійшло повідомлення з АТ «ПУМБ» про відкриття 09.04.2021 року боржником рахунку у вказаній банківській установі.

Постановою про арешт коштів від 19.04.2021року кошти, які містіться на рахунках боржника, відкритих в АТ «ПУМБ», арештовані.

Згідно листа вих. №116/7642/07/БТ від 23.04.2021року, який надійшов з АТ «ПУМБ», залишок коштів на рахунку становить 0,00 гри.

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно боржнику на момент відкриття виконавчого провадження об`єкти нерухомого майна, які належать боржнику та на які можливо звернути стягнення відсутні.

Державною прикордонною службою України надана відповідь вих. №91-16086/0/15-21-Вих від 11.05.2021року, згідно якої повідомлено, що боржник ОСОБА_1 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , перетинала державний кордон України.

19.04.21р. за вих. №2937, 03.06.21р. за вих. №4097 на адресу боржника направлені виклики та вимогу про надання інформації стосовно причин невиконання рішення суду.

На даний час жодної інформації від боржника на вимогу приватного виконавця не надходило.

За час перебування виконавчого провадження на виконанні Боржником жодного платежу на погашення заборгованості за рішенням суду не здійснено, пояснення щодо причини невиконання рішення суду приватному виконавцю не надавалися.

Таким чином, рішення суду не виконано, не зважаючи на те, що приватним виконавцем вжито передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Згідно ч. 3ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Згідно із ч. 2 ст.19 Конституції органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері. Зазначеним Законом не передбачено за ухвалою суду тимчасове обмеження виїзду за кордон боржника до виконання своїх зобов`язань.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст. 6 цього Закону, громадянинові України у випадку, якщо діють неврегульовані договірні зобов`язання, то до виконання зобов`язань або розв`язання спору може бути відмовлено у видачі паспорта для виїзду за кордон.

Згідно з ч.ч. 2, 4 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п. п. 1-9 ч. 1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Статтею 6 цього Закону передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, а громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання таких зобов`язань. Зазначеною статтею не передбачено здійснення таких дій як встановлення тимчасового обмеження судом права виїзду громадянина за межі України.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

Слід зазначити, що право виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника покладених на нього рішенням суду зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Згідно ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Приватним виконавцем вжито усіх можливих заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», однак рішення суду до даного часу не виконується.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що подання приватного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника у виконавчому провадженні підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 5,6 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 260,431, 441 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Херсонської області Манікіна Дмитра Сергійовича задовольнити.

Тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника - фізичну особу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до виконання зобов`язань за рішенням суду, на підставі якого Херсонським міським судом Херсонської області 04.07.2018 року видано виконавчий лист №766/345/17 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за договором позики від 25.10.2013 року, 20.11.2014 року, 3% річних, інфляційні витрати, пеня в загальній сумі 976288,59 грн., а також судові витрати в сумі 7210, 00 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено 03.08.2021 р.

Учасник справи, якому повне рішення суду або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: Т.І. Рядча