Дата документу 06.07.2021
Справа № 334/318/21
Провадження № 2/334/1535/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 липня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Фетісова М.В., за участю секретаря судового засідання Боднар А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжі у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про припинення права власності на частку у майні та про визнання права власності,

за участю: представника позивачки - адвоката Дерев`янко І.О., відповідачки ОСОБА_2 , представника відповідачки - адвоката Мосіної О.В., -

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить припинити право власності відповідачки на 1/4 частку у спільній власності в будинку АДРЕСА_1 (далі - спірний будинок) та визнати за нею право власності на 1/4 частку у спільній власності в спірному будинку, яка належала відповідачці відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27 липня 2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Якіб`юк Ю.А., реєстровий номер 1948, в рахунок сплаченої нею відповідачці ОСОБА_2 грошової компенсації в сумі 57 400 гривень.

Позов обґрунтовує тим, що вона є власником 1/12 частки спірного будинку. Іншими співвласниками є: відповідачка (1/4 частка), треті особи ОСОБА_3 (1/12 частка), ОСОБА_4 (1/12 частка), ОСОБА_6 (1/2 частка). Спірний будинок загальною площею 74,3 кв.м. з господарськими та побутовими будівлями розташований на земельній ділянці розміром 624 кв.м. Позивачка та треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 займають житлові приміщення 2-3 площею 10,8 кв.м., 2-1 площею 4,5 кв.м.; ОСОБА_5 займає житлові приміщення 1- 6 площею 11,6 кв.м., 1-5 площею 5,0 кв.м., 1-4 площею 14,6 кв.м., 1-2 площею 5,4 кв.м., 1-3 площею 3,0 кв.м., 1-1 площею 9,8 кв.м.. Відповідачка визначила за собою кімнату 3-1 площею 13,6 кв.м. Відповідачка в спірному будинку не проживає та ніколи не проживала, не приймає участі в утриманні своєї частки майна, інтересу до майна не проявляє. На теперішній час її частка спірного будинку знаходиться в нежитловому стані. Маючи спільні несучі стіни, та спільний дах будинку, є побоювання руйнації всього будинку. Спірний будинок не придатний для проживання. Позивачка для можливості реконструкції та порятунку спірного будинку має на меті викупити частку, що належить відповідачці, але домовленості щодо цього питання багато років знайти не можуть. Вартість частки спірного будинку, що належить відповідачці, становить 57 400 гривень.

Відповідачка ОСОБА_2 надала відповідь на відзив, в якому позов визнала частково - в частині припинення її права власності на 1/4 частку будинку літера А за адресою: АДРЕСА_1 , за що позивачкою їй сплачується компенсація в сумі 57 400 гривень. Відзив обґрунтовує тим, що позивачка вводить суд в оману, а саме не конкретно зазначила стосовно якого спірного майна вона просить розглянути справу. Між нею з однієї сторони та позивачкою та третіми особами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 - з іншої протягом більш десяти років існує спір щодо спадщини, яка відкрилася після ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_7 її син ОСОБА_8 став власником 1/4 частки будинку літ. А по АДРЕСА_1 . Відповідачці та третім особам ОСОБА_3 , ОСОБА_4 належить по 1/12 частки вказаного будинку. Третій особі ОСОБА_5 на праві власності належить 1/2 частка будинку. На земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 були самовільно побудовані споруди, а саме будинок літ. «Б» - 1969 року побудови, козирок до літ «Б» побудований в 1982 році,, житлова прибудова літ. «Б1» - 1980 року побудови, козирок до літ. «Б-1» побудовано в 1980 році, гараж літ. «З» - 1990 року побудови, оглядова яма в літ. «З» - 1990 року побудови, сарай літ. «П», сарай літ. «О» - 1988 року побудови, вбиральня літ. «Н» рік прибудови - 1982. 21.04.2016 був виготовлений технічний паспорт на спірний будинок, в якому не зазначено, що вказані об`єкти є самовільно збудованими. Позивачкою також доданий технічний паспорт від 18.11.2019, у якому зазначені об`єкти зазначені, як не самовільно збудовані. В теперішній час Верховним Судом переглядаються судові рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя та Запорізького апеляційного суду за її позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_5 про визнання за нею права власності на вищевказане нерухоме майно (цивільна справа № 334/3963/17) .

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 пояснення щодо позову та відзиву не надали. Проте, треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в своїх заявах від 24.05.2021, отриманих судом 26.05.2021, позов підтримали.

Ухвалою від 26.01.2021 відкрите провадження у справі. Справа призначена до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась. Була повідомлена належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки не повідомила.

Представник позивачки - адвокат Дерев`янко І.О. позов та обставини, якими він обґрунтований, підтримала та просила задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 та її представник - адвокат Мосіна О.В. позов визнали частково. Підтримали обставини, викладені в відзиві.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судове засідання не з`явились. Були повідомлені належним чином про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки не повідомили. Заяви про розгляд справи за їх відсутності не надали.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Відповідно до статті 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно з частинами першою, другою статті 319 ЦК власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК).

Відповідно до статті 355 ЦК майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб`єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади (стаття 356 ЦК).

Суд встановив, що відповідачці ОСОБА_2 належить 1/4 частка в спільній часткові власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 76,6 кв.м., житловою площею 49,4 кв.м., На земельній ділянці розташовано: жилий будинок А, жила прибудова А1, літня кухня В, навіс К, водопровід № 2, водопровід № 3, ворота № 4, паркан № 5, паркан № 6, паркан № 7. на спірний будинок. Вказана обставина підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.01.2021 № 240568994, свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 27.07.2015 реєстровий № 1948.

Позивачці ОСОБА_1 належить 1/12 частка в спільній часткові власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , третім особам ОСОБА_3 та ОСОБА_9 - по 1/12 частці, третій особі ОСОБА_5 - 1/2 частка, що підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно від 19.01.2011 № 28720994, інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 15.01.2021 № 240568994,свідоцтовом про право на спадщину за законом від 22.05.2007 реєстровий № 2-945, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 06.07.2007 № 15142980.

Ринкова вартість житлового будинку літ. А, загальною площею 81,6 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , становить 229 600 гривень, що підтверджується висновком про ринкову вартість об`єкта оцінки від 13.01.2021.

Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації (стаття 358 ЦК).

Згідно зі статтею 365 ЦК право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Аналіз положень статті 365 ЦК дає підстави для висновку, що право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено за наявності будь-якої з передбачених пунктами 1-3 частини першої цієї статті підстав, які є самостійними, але за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні спорів про припинення права на частку у спільному майні за вимогою інших співвласників.

Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику та членам його сім`ї, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та технічних характеристик об`єкта, який є спільним майном.

Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 16 січня 2012 року у справі № 6-81цс11, від 2 липня 2014 року у справі № 6-68цс14, від 23 листопада 2016 року у справі № 6-1943цс16 та правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 14 квітня 2021 року у справі № 344/120/16-ц.

Суд дійшов висновку, що спільне володіння і користування спірним будинком його співвласниками є неможливим, оскільки він перебуває у жахливому стані та не придатний для проживання, що підтверджується довідкою ФОП ОСОБА_10 від 13.01.2021 № 13а/01/2021.

Відповідачка ОСОБА_2 є співвласницею квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 (частка власності - 1/3). Крім цього, відповідачка ОСОБА_2 визнала позов в частині припинення її права власності на житловий будинок літ. А, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

За цих обставин суд дійшов висновку, що припинення права власності на спірний будинок не завдасть істотної шкоди інтересам відповідачки та членам її сім`ї.

25.05.2021 позивачка ОСОБА_1 внесла на депозит суду 57 400 гривень, що відповідає розміру вартості частки відповідачки ОСОБА_2 в спірному будинку, визначеному висновком про ринкову вартість об`єкта оцінки від 13.01.2021 та визнаному відповідачкою.

Враховуючи встановлені судом обставини та часткове визнання позову відповідачкою ОСОБА_2 , суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та припинення права власності відповідачки на 1/4 частку житлового будинку літ. А, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , стягнення з позивачки на користь відповідачки компенсації вартості припиненої частки у спільному майні у сумі 57 400 гривень, визнання за позивачкою ОСОБА_1 права власності на 1/4 частку житлового будинку літ. А, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала відповідачці.

Позов в іншій частині задоволенню не підлягає, оскільки відповідачка є співвласницею лише зазначеного вище нерухомого майна. Крім цього, компенсація вартості саме цього майна внесена позивачкою на депозит суду.

Керуючись ст. 3-5, 10-13, 76, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про припинення права власності на частку у майні та про визнання права власності - задовольнити частково.

Припинити право власності ОСОБА_2 на 1/4 частку житлового будинку літ. А, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості припиненої частки у спільному майні - 1/4 частки житлового будинку літ. А, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у сумі 57 400 (п`ятдесят сім тисяч чотириста гривень).

Виплатити ОСОБА_2 57 400 (п`ятдесят сім тисяч чотириста гривень) в рахунок компенсації вартості належної їй на праві приватної власності 1/4 частки житлового будинку літ. А, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , які знаходяться на депозитному рахунку Ленінського районного суду м. Запоріжжя № НОМЕР_1 відповідно до квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_2 від 25 травня 2021 року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку житлового будинку літ. А, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 27 липня 2015 року, реєстровий № 1948.

В задоволенні позову в іншій частині - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складене 12 липня 2021 року.

Реквізити учасників справи:

Позивачка - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідачка- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 , НОМЕР_4 .

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:

- ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_5 ,

- ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 ,

- ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя: