20.07.2021 Єдиний унікальний номер 205/5611/20
Єдиний унікальний номер 205/5611/20
Провадження № 2/205/1371/21
УХВАЛА

20 липня 2021 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору укладеним та звернення стягнення на предмет застави,

ВСТАНОВИВ:

27 липня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про визнання договору дійсним та звернення стягнення на предмет застави шляхом визнання права власності.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 серпня 2020 року позовну заяву було залишено без руху та запропоновано позивачеві усунути недоліки з дотриманням вимог п. 3 ч. 3 ст. 175, ч. 1 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких позивачем 23 вересня 2020 року засобами поштового зв`язку було направлено виправлений позов, який надійшов до суду 25 вересня 2020 року.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2020 року позовну заяву було прийнято до розгляду суду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2020 року ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення позову було відмовлено.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2021 року підготовче провадження було закрито і справу призначено до розгляду по суті.

16 липня 2021 року відповідачем ОСОБА_2 через канцелярією суду було подано заяву про визнання позову в повному обсязі та задоволення його в повному обсязі.

Крім того, 16 липня 2021 року сторонами через канцелярію суду було подано клопотання про затвердження мирової угоди, а також мирову угоду, відповідно до умов якої відповідач визнає пред`явлені до неї позовні вимоги у повному обсязі та не заперечує щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на гараж, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

У судове засідання позивач не з`явився, про час та дату судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки судові не повідомив.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та дату судового засідання повідомлена в порядку ч. 4 ст. 130 ЦПК України, про причини своєї неявки судові не повідомила.

Ознайомившись із заявами відповідача про визнання позовних вимог та клопотання сторін про затвердження мирової угоди і мировою угодою, суд приходить до наступного висновку за таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Частиною 4 ст. 207 ЦПК України визначено, що укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди.

Частиною 4 ст. 207 ЦПК України визначено, що укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди.

Як вбачається з позовної заяви, підставою позову, як зазначає позивач, є невиконання ОСОБА_2 зобов`язань, а саме повернення грошових коштів у розмірі 80 000 гривень, які було надано позивачем відповідачеві за договором позики № 1-28-06 від 28 червня 2019 року. Зазначений договір укладений із заставою відповідно до договору застави, визнання дійсним якого є предметом спору.

В самому договорі, про визнання дійсним якого заявлено в позовних вимогах, та позовній заяві зазначено, що об`єкт нерухомого майна належить ОСОБА_2 на підставі витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до положень ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, витяг з Державного реєстру речових права на нерухоме майно не може бути підставою для виникнення в особи права власності на майно.

Згідно ч. 1 ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Частиною 1 статті 43 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Приписами ч. 7 ст. 81 ЦПК України визначено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Сторони у судові засідання не з`являються, пояснень з приводу заявлених ОСОБА_1 позовних вимог судові не надала. Також суд враховує відсутність чітко визначеної правової позиції ОСОБА_2 щодо позовних вимог, оскільки нею було подано заяву про визнання позовних вимог в повному обсязі і їх задоволення, та підписано мирову угоду і клопотання про її затвердження. Крім цього, суд позбавлений можливості роз`яснити сторонам наслідки укладення мирової угоди.

Також судом враховується та обставина, що умови мирової угоди суперечать заявленим позивачем позовним вимогам. Так, у позові позивач просить визнати право власності на спірний гараж за відповідачем, а в мировій угоді за собою.

За таких обставин, суд має обґрунтовані сумніви щодо дійсного волевиявлення відповідача, а також, чи не порушені права третіх осіб на нерухоме майно, у разі затвердження мирової угоди.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо, зокрема, умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб.

За таких обставин, враховуючи те, що мирова угода, яка укладається сторонами у конкретній справі може стосуватись лише предмету позову у цій справі, суд дійшов висновку, що умови мирової угоди не відповідають нормам ЦПК України, а тому підстави для її визнання у суду відсутні.

Таким чином, суд приходить до висновку, що умови запропонованої сторонами до затвердження мирової угоди суперечать вимогам закону і можуть порушити інтереси третіх осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. 207, ст. 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору укладеним та звернення стягнення на предмет застави відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: