УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 495/7838/18

Номер провадження 2/495/8/2021

26 березня 2021 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Волкової Ю.Ф.,

із участю секретаря судового засідання Ткаченко О.М.,

розглянувши заяву позивача про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Білгород-Дністровської міської ради, треті особи: Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» про визнання незаконними і скасування рішень Білгород-Дністровської міської ради, скасування рішень про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку,

встановила:

1. Рух справи у суді

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Білгород-Дністровської міської ради, треті особи: Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» про визнання незаконними і скасування рішень Білгород-Дністровської міської ради, скасування рішень про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку.

Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Прийомової О.Ю. від 30 серпня 2018 року відкрито провадження у вказаній справі, розгляд якої постановлено проводити за правилами загального позовного провадження (арк. спр. 109-110, т. 1).

Ухвалою суду від 06 листопада 2018 року головуючого суддю Прийомову О.Ю. відведено від розгляду даної справи (арк. спр. 145-147, т. 2).

Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Шевчук Ю.В. прийнято справу №495/7838/18 до провадження і призначено до судового розгляду (акр. спр. 149, т. 2). Ухвалою суду від 10 січня 2019 року головуючого суддю Шевчук Ю.В. відведено від розгляду даної справи (акр спр. 235-237, т. 2).

За результатами повторного автоматизованого розподілу справи між суддями 04 лютого 2019 року визначено головуючого для її розгляду суддю Боярського О.О. (арк. спр. 241, т. 2). Ухвалою судді від 05 лютого 2019 року суддю Боярського О.О. відведено від розгляду даної справи (заявлено самовідвід) (акр спр. 242-243, т. 2).

За результатами повторного автоматизованого розподілу справи між суддями 05 лютого 2019 року визначено головуючого для її розгляду суддю Заверюху В.О. (арк. спр. 245, т. 2); справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду від 17 квітня 2019 року провадження у даній справі було зупинене до вирішення питання про відвід головуючого у справі за заявами відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 (арк. спр. 115-120, т. 3).

19 квітня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову даній цивільній справі, яку 19 квітня 2019 року передано на розгляд раніше визначеному складу суду (арк. спр. 122-126, 148, т. 3).

Ухвалою суду від 24 квітня 2019 року у задоволенні заяви відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 про відвід голуючого судді Зарюхи В.О. від розгляду даної цивільної справи відмовлено (акр. спр. 103-106, т. 5).

У зв`язку із апеляційним оскарженням 24 квітня 2019 року відповідачем у справі ОСОБА_2 ухвали від 30 серпня 2018 року про відкриття провадження у справі (арк. спр. 107-108, т. 5), цивільну справу №495/7838/18 направлено до Одеського апеляційного суду, де вона перебувала до 31 липня 2019 року; апеляційну скаргу повернуто заявнику (арк. спр. 107-110, 120, т. 5).

У серпні 2019 року Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області цивільну справу №495/7838/18 повторно направив до Одеського апеляційного суду у зв`язку із подачею відповідачем ОСОБА_4 апеляційної скарги на ухвалу від 30 серпня 2018 року про відкриття провадження у справі, де вона перебувала до 17 лютого 2020 року; у відкритті апеляційного провадження відмовлено (арк. спр. 123-128, 140-143, т. 5).

Ухвалою суду від 09 листопада 2020 року суддю ОСОБА_5 відведено від розгляду даної справи (арк. спр. 190-192, т. 5).

За результатами повторного автоматизованого розподілу справи між суддями 14 грудня 2020 року визначено головуючого для розгляду даної справи суддю Мишка В.В. (арк. спр. 196, т. 5). Ухвалою від 16 грудня 2020 року суддю ОСОБА_6 відведено від розгляду даної справи (заявлено самовідвід) (арк. спр. 198-200, т. 5).

04 січня 2021 року за результатами повторного автоматизованого розподілу справи між суддями визначено головуючого для її розгляду суддю ОСОБА_7 , який відповідно до ухвали від 05 січня 2021 року заявив собі самовідвід (арк. спр. 202, 203-205, т. 5).

05 січня 2021 року проведено повторний автоматизований розподіл справи між суддями, визначено головуючого для її розгляду суддю Волкову Ю.Ф. (арк. спр. 207, т. 5).

Ухвалою судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Волкової Ю.Ф. від 06 січня 2021 року прийнято до провадження вказану цивільну справу №495/7838/18 та призначено підготовче судове засідання на 19 січня 2021 року, яке відкладене на 01, 18 лютого, 03, 24 березня 2021 року (арк. спр. 208, 213, 225, 250, т. 5). Судові засідання відкладались у зв`язку із неявкою учасників судового процесу, відсутністю підтверджень їх належного повідомлення про дату, час і місце судового розгляду.

24 березня 2021 року представник позивача адвокат Стрезєв А.І. подав до суду заяву, у якій зазначив, що підтримує заяву про забезпечення позову від 19 квітня 2019 року та просить її розглянути.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу від 24 березня 2021 року заява про забезпечення позову від 19 квітня 2019 року передана на розгляд судді Волковій Ю.Ф.

2. Обґрунтування заяви про забезпечення позову

Звертаючись із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Білгород-Дністровської міської ради, треті особи: Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», позивач ОСОБА_1 просить суд:

1. Визнати незаконним та скасувати рішення Білгород-Дністровської міської ради № 1313-VІ від 05 червня 2015 року «Про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність в межах міста», у частині:

- підпункт 1.1 пункту 1 про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок вільних від забудови, у власність для будівництва індивідуальних гаражів ОСОБА_8 земельної ділянки орієнтовною площею 0,0036 га по АДРЕСА_1 , гараж № НОМЕР_1 ;

- підпункту 1.3 пункту 1 про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок вільних від забудови, у власність для будівництва індивідуальних гаражів ОСОБА_2 земельної ділянки орієнтовною площею 0,0036 га по АДРЕСА_1 , гараж № НОМЕР_2 ;

2. Визнати незаконними та скасувати рішення Білгород-Дністровської міської ради № 112 - VІІ від 21 червня 2016 року «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність та в оренду» у частині:

- підпункту 2.1 пункту 2 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачі безкоштовно, у власність земельні ділянки для будівництва індивідуальних гаражів ОСОБА_8 земельну ділянку площею 0,0096 га за адресою: АДРЕСА_1 , гараж № НОМЕР_1 , кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0533;

- підпункту 2.3 пункту 2 про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачі безкоштовно, у власність земельні ділянки для будівництва індивідуальних гаражів ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0096 га за адресою: АДРЕСА_1 , гараж № НОМЕР_2 , кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0532;

3. Визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер: 1687, виданий 17 серпня 2018 року, видавник: Рязанцева О.Ю., приватний нотаріус Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області та договір купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер: 1688, виданий 17 серпня 2018 року, видавник: Рязанцева О.Ю., приватний нотаріус Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області;

4. Скасувати реєстраційний запис про право власності номер 15298037 від 05 липня 2016 року, вчинений на підставі рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер: 112-VІІ, виданий 21 червня 2016 року, видавник: Білгород-Дністровська міська рада, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 30367401 від 07 липня 2016 року, власник: ОСОБА_2 ;

5. Скасувати реєстраційний запис про право власності № 26939590 від 05 липня 2018 року, вчинений на підставі заяви про поділ земельної ділянки, серія та номер: 1030, виданий 29 липня 2016 року, видавник: Чухрай Т.Ю. - приватний нотаріус Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області; витягу з Державного земельного кадастру, серія та номер НВ-016, виданий 25 серпня 2016 року Відділом Держгеокадастру у м. Білгород-Дністровському Одеської області, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 41949685 від 07 липня 2018 року, власник: ОСОБА_9 ;

6. Скасувати реєстраційний запис про право власності номер 26939512 від 05 липня 2018 року, вчинений на підставі заяви про поділ земельної ділянки, серія та номер: 1030, виданий 29 липня 2016 року, видавник: Чухрай Т.Ю. приватний нотаріус Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області; витягу з Державного земельного кадастру, серія та номер НВ-016, виданий 25 серпня 2016 року Відділом Держгеокадастру у м. Білгород-Дністровському Одеської області, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 41949596 від 07 липня 2018, власник: ОСОБА_9 ;

7. Скасувати реєстраційний запис про право власності: 27537571, дата, час державної реєстрації: 17 серпня 2018 року 12:43:10, Державний реєстратор: приватний нотаріус Рязанцева Ольга Юріївна, Білгород-Дністровський міський нотаріальний округ, Одеська обл. Підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер: 1687, виданий 17 серпня 2018 року, видавник: Рязанцева О.Ю., приватний нотаріус Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області. Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 42593457 від 17 серпня 2018 року 13:11:35, приватний нотаріус Рязанцева Ольга Юріївна, Білгород-Дністровський міський нотаріальний округ, Одеська обл. Форма власності: приватна Розмір частки: 1/1 Власники: ОСОБА_4 ;

8. Скасувати реєстраційний запис про право власності: 27538139, дата, час державної реєстрації: 17 серпня 2018 року 12:53:33, Державний реєстратор: приватний нотаріус Рязанцева Ольга Юріївна, Білгород-Дністровський міський нотаріальний округ, Одеська обл. Підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу земельної ділянки, серія та номер: 1688, виданий 17 серпня 2018 року, видавник: Рязанцева О.Ю., приватний нотаріус Білгород-Дністровського міського нотаріального округу Одеської області. Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 42594133 від 17 серпня 2018 року 13:34:42, приватний нотаріус Рязанцева Ольга Юріївна, Білгород-Дністровський міський нотаріальний округ, Одеська обл. Форма власності: приватна, розмір частки: 1/1, власники: ОСОБА_4 .

Позов обґрунтовано тим, що у вересні 2007 року до позивача перейшло право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята спорудою котельні по АДРЕСА_1 (уцілому об`єкт складається із котельної, мазутної насосної, огорожі, воріт, огорожі, підземної ємкості, наземної ємкості, димової труби, загальною площею 563,6 кв.м.), та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування, в силу прямих приписів статті 120 Земельного кодексу України. А спірні ділянки знаходяться під належною позивачу частиною об`єкта нерухомості - огорожею, та необхідні позивачеві для обслуговування його майна (огорожі, та металевих ємностей).

У заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просить:

1. Заборонити органам Державної реєстрації прав на нерухоме майно органам нотаріату вчиняти дії щодо реєстрації (перереєстрації) речових прав відносно спірних земельних ділянок:

- кадастровий номер: :01:001:0532, площа (га): 0,0096, адреса: АДРЕСА_2 ;

- кадастровий номер: :01:001:0547, площа (га): 0,0024, адреса: АДРЕСА_3 ;

- кадастровий номер: :01:001:0548, площа (га): 0,0024, адреса: АДРЕСА_3 ;

- кадастровий номер: :01:001:0549, площа (га): 0,0024, адреса: АДРЕСА_3 ;

- кадастровий номер: :01:001:0550, площа (га): 0,0024, адреса: АДРЕСА_1 , гараж 2г.

2. До вирішення справи по суті накласти арешт на вказані земельні ділянки.

3. До вирішення справи по суті заборонити будь-яким особам відносно вказаних земельних ділянок та на цих земельних ділянках вчиняти дії: щодо будівництва, часткового будівництва, обладнання, переобладнання, реконструкції, часткового зносу, зносу, перепланування, капітального чи поточних ремонтів (окрім необхідного усунення наслідків аварій, стихійних лих), встановлення будь-яких провідних чи безпровідних систем, знеструмлення, передачі об`єкту у володіння та користування (у тому числі найм) будь-яким іншим особам, використання у підприємницькій діяльності (у тому числі шляхом надання будь-яким третім особам, для здійснення ними своєї підприємницької діяльності).

Необхідність забезпечення позову обґрунтовано тим, що отримавши спірні ділянки у власність, відповідачами було їх розділено на окремі ділянки, які відчужуються третім особам. Відповідачами здійснюються роботи з планування (підготовки до забудови) спірних земельних ділянок, в наслідок яких (робіт) було майже повністю зруйновано бетонну огорожу, (яка належить на праві приватної власності позивачу на підставі договору купівлі-продажу від 25 вересня 2007 року), а також демонтовано бетонні плити та асфальтне покриття. Таким чином, відповідачі своїми діями намагаються утруднити та унеможливити відновлення позивачем прав щодо спірної земельної ділянки, і у випадку невжиття заходів забезпечення позову, можуть настати незворотні наслідки, які унеможливлять виконання позитивного для позивача судового рішення.

3. Позиція відповідачів щодо заяви про забезпечення позову

У письмових запереченнях представника відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_4 адвоката Васильєва П.О. від 22 квітня 2019 року (арк. спр. 149-160, т. 3) зазначено про необґрунтованість і безпідставність заяви про забезпечення позову.

Зокрема представник відповідачів вказав, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_4 є добросовісними набувачами прав на спірні земельні ділянки. Водночас, позивач не підтвердив факт набуття у власність спірних земельних ділянок. Протилежного на даній стадії судового процесу не доведено. Обраний позивачем спосіб захисту у частині визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки (серія та номер: 1687, виданий 17 серпня 2018 року) суперечить вимогам статті 388 Цивільного процесуального кодексу України. На переконання представника відповідачів у даному випадку вирішити спір щодо земельних ділянок можливо шляхом подачі віндикаційного позову до особи, яка не є стороною недійсного правочину, про витребування спірного майна.

Керуючись наведеним, відповідачі вважають, що заявлені заходи забезпечення позову є неспівмірними, безпідставними та просять відмовити у їх задоволені.

4. Норми права, які застосував суд.

Відповідно до частини першої статті 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із частиною другою статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Згідно із частиною першою статті 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Частиною сьомою статті 153 ЦПК України передбачено, що про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Перевіривши доводи заяви про забезпечення позову письмовими доказами, суд дійшов висновку про її необґрунтованість та відмову у задоволенні.

При цьому враховується, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Згідно із пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про учасників справи, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів заявника, які гарантують за результатами вирішення справи реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вжити негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

5. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Першочергово, при вирішенні заяви про забезпечення позову, суд враховує обставини щодо безпосереднього зв`язку між такою заявою та предметом позову у цій справі, їх співвідношення, класифікацію позову, а також необхідність вжиття забезпечувальних заходів відповідно до їх мети.

Так, заявлений ОСОБА_1 позов не є таким, за результатами вирішення якого може бути присуджене або визнане право. Заявлений позов відноситься до перетворювальних позовів. Останні мають місце у тому разі, коли позивач вимагає від суду перетворити існуючі правовідносини між ним і відповідачами, а саме: змінити їх чи припинити. Такі позови випливають із суб`єктивного права особи в односторонньому порядку змінювати або припиняти певні правовідносини.

Тому у разі звернення до суду із перетворювальним позовом він забезпеченню не підлягає.

При цьому суд звертає увагу, що при розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішується матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Враховуючи те, що позивач звернувся за захистом свого суб`єктивного права, яке на його думку порушене органом місцевого самоврядування (виходячи із предмету позову), а недобросовісність правонабувачів на спірні земельні ділянки у судовому порядку на даному етапі судового розгляду не встановлено (така недобросовісність має бути доведена на підставі достатніх і належних доказів, підлягає доказуванню або спростуванню сторонами у процесі), суд дійшов висновку, що забезпечення позову заявленим способом може становити втручання у мирне володіння майном відповідачів. Адже, виходячи із предмету заявленого позову, спірні правовідносини першочергово виникли між позивачем і Білгород-Дністровською міською радою.

У свою чергу, згідно зі статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) застосовується українськими судами як джерело права. Тому слід ураховувати, що ЄСПЛ, розглядаючи справи за заявами про захист права на мирне володіння майном, напрацював низку загальновизнаних стандартів захисту цього права, які зводяться до такого загального правила: вирішуючи питання про те, чи відбувається порушення статті 1 Першого протоколу, треба визначити: чи є в позивача право власності на майно, що охоплюється змістом статті 1; чи мало місце втручання в мирне володіння майном та яким є характер такого втручання; чи відбулося позбавлення майна.

На переконання суду вказані обставини можливо встановити лише за результатами розгляду справи по суті.

Окрім того, суд звертає увагу, що у вересні 2007 року позивач на підставі договору купівлі-продажу придбав об`єкт нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 . Уцілому об`єкт складається із котельної, мазутної насосної, огорожі, воріт, огорожі, підземної ємкості, наземної ємкості, димової труби, загальною площею 563,6 кв.м., розташованих на земельній ділянці, яка у приватній власності не знаходиться (арк. спр. 128-132, т. 3).

Відповідно до листа виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради від 14 березня 2019 року (арк. спр. 79-80, т. 5), земельні ділянки: АДРЕСА_1 , гараж НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 , гараж НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 , гараж НОМЕР_4 ; АДРЕСА_1 , гараж 2в; АДРЕСА_1 , гараж 2г, мають відмінне зареєстроване місцезнаходження від місцезнаходження земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , що на даному етапі судового розгляду виключає висновок про аналогічність їх адрес.

Таким чином, за результати аналізу заявленого клопотання, доказів, які містяться у справі, суд не знайшов безпосереднього зв`язку між предметом позову та вимог заяви про забезпечення позову; дійшов висновку, що мета заявленого клопотання про забезпечення позову є непропорційною, оскільки може вплинути на права та інтереси осіб, недобросовісність правоволодіння яких не встановлено.

З огляду на вищенаведене, суд відмовляє у задоволенні заяви про забезпечення позову від 19 квітня 2019 року.

Керуючись статтями 149, 150, 153, 258-261, 441 ЦПК України, суддя

постановила:

Відмовити у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову у цивільній справі № 495/7838/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , Білгород-Дністровської міської ради, треті особи: Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» про визнання незаконними і скасування рішень Білгород-Дністровської міської ради, скасування рішень про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя Ю.Ф.Волкова