Ухвала

29 березня 2021 року

м. Київ

справа № 450/159/18

провадження № 61-4057ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Мартєва С. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 30 липня

2019 року, додаткове рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 серпня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 , Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», Пустомитівської державної нотаріальної контори, третя особа - Орган опіки та піклування Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2018 року ОСОБА_2 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_3 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» (далі - ОКП Львівської обласної ради «БТІ та ЕО»), Пустомитівської державної нотаріальної контори, третя особа - Орган опіки та піклування Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, про визнання права власності на спадкове майно.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 30 липня 2019 року позов ОСОБА_2 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_3 , задоволено.

Визнано недійсним та скасовано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане на ім`я ОСОБА_1 10 березня 2006 року державним нотаріусом Пустомитівської державної нотаріальної контори

Підгірняк Н. С., зареєстроване в реєстрі за № 1271 на житловий будинок

АДРЕСА_1 .

Визнано незаконною та скасовано державну реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 10633409.

Визнано недійсним витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15 травня 2006 року № 10633409.

Визнано за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У серпні 2019 року ОСОБА_2 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_3 , звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу.

Додатковим рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 серпня 2019 року заяву ОСОБА_2 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_3 , про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу у розмірі 5 882,91 грн.

Стягнуто з Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області на користь ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу у розмірі 5 882,91 грн.

Стягнуто з ОКП Львівської обласної ради «БТІ та ЕО» на користь

ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу у розмірі 5 882,91 грн.

Стягнуто з Пустомитівської державної нотаріальної контори на користь ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу у розмірі 5 882,91 грн.

Постановою Львівського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 30 липня 2019 року та додаткове рішення цього ж суду від 22 серпня 2019 року залишено без змін.

У березні 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 30 липня 2019 року, додаткове рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 серпня 2019 року та постанову Львівського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року.

Касаційна скарга подана в передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу. Якщо разом з касаційною скаргою подано заяви чи клопотання, суд в ухвалі про відкриття касаційного провадження встановлює строк, протягом якого учасники справи мають подати свої заперечення щодо поданих заяв чи клопотань, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

У касаційній скарзі заявник посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України (суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку) як на підставу оскарження судових рішень.

Отже, наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Разом з тим, до касаційної скарги додано клопотання про зупинення дії рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 30 липня 2019 року та постанови Львівського апеляційного суду від 09 лютого

2021 року, а також зупинення виконання додаткового рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 серпня

2019 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Клопотання мотивоване тим, що існує ймовірність того, що в процесі виконання оскаржуваних судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій за позивачем буде оформлено право власності на спірне майно, яке на даний час ще знаходиться у відповідача, а також є ризик подальшого відчуження спірного майна на користь третіх осіб, що може створити суттєві перешкоди у реалізації його прав, як власника майна. Вказане зумовить необхідність подання відповідачем додаткових позовів про повернення майна та стягнутих коштів, а також витребування майна від добросовісних набувачів.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Отже, метою вирішення питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.

З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема, у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення виконання судового рішення або зупинення його дії має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Оскільки наведені у клопотаннях ОСОБА_1 доводи є мотивованими, вони дають підстави для висновку про необхідність зупинення дії Пустомитівського районного суду Львівської області від 30 липня 2019 року та постанови Львівського апеляційного суду від 09 лютого 2021 року,

а також зупинення виконання додаткового рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 серпня 2019 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Керуючись статтею 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії та виконання судових рішень задовольнити.

Зупинити дію рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 30 липня 2019 року та постанови Львівського апеляційного суду

від 09 лютого 2021 року, а також зупинити виконання додаткового рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 22 серпня

2019 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Пустомитівського районного суду Львівської області цивільну справу № 450/159/18 за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_3 , до ОСОБА_1 , Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, Обласного комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», Пустомитівської державної нотаріальної контори, третя особа - Орган опіки та піклування Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, про визнання права власності на спадкове майно.

Надіслати учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до них документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

С. О. Карпенко

С. Ю. Мартєв