Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/375/21

28 липня 2021 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Нагорняк Г.М.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

її представника, адвоката - Гураша М.В.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -

ВСТАНОВИВ:

17.02.2021 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом.

Просить суд ухвалити рішення, яким визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житлом в домоволодінні АДРЕСА_1 , і належить їй на праві приватної власності.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з підстав, наведених в позовній заяві та просили їх задоволити в повному обсязі. Не заперечили щодо заочного розгляду справи.

Відповідач по справі ОСОБА_2 в судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином рекомендованою кореспонденцією.

Крім того, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином, у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало.

Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України.

Вислухавши пояснення позивача і її представника, дослідивши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , і складається з жтлового будинку та господарських будівель і споруд.

Вказаний факт стверджується договором дарування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, укладеним 10.02.2021 року, згідно якого її дідусь по лінії матері ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 передав їй безоплатно у власність, а позивач прийняла в дарунок даний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 . Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Шушкевич С.М. і зареєстрований в реєстрі за № 143. Копія даного договору долучена до матеріалів справи.

Про належність вказаного домоволодіння позивачу на праві приватної власності свідчить також витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію її права власності за індексним номером 243860331 від 10.02.2021 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 240, номер запису про право власності /довірчої власності: 40491823.

Подароване позивачу домоволодіння вцілому належало ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на жилий будинок від 08.08.1988 року, виданого виконавчим комітетом Пнівської сільської ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області на підставі рішення виконкому Надвірнянської районної ради народних депутатів № 58 від 14.04.1988 року, що було зареєстроване в Івано-Франківському обласному бюро технічної інвентаризації, про що реєстраційний напис записаний в реєстрову книгу номер 3 за реєстровим № 691 08.08.1988 року. Крім того, даний факт підтверджується випискою з погосподарської книги № 4 по с. Пнів, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, з якої вбачається, що ОСОБА_3 належить житловий будинок на праві приватної власності 1979 року побудови і за його господарством закріплено особовий рахунок № НОМЕР_1 , виданою Пасічнянською сільською радою Надвірнянського району, Івано-Франківської області та підписаною в.о. старости Пнівського старостинського округу Гладиш В.М.

На вказане подароване позивачу домоволодіння виготовлений технічний паспорт Івано-Франківським обласним бюро технічної інвентаризації від 07.09.1987 року.

В даному належному позивачу на праві приватної власності домоволодінні, крім неї, також зареєстровані: її мати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , її дідусь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , її сестра ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а також її вуйко ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який приходиться сином її дідусеві ОСОБА_3 , про що свідчить довідка про склад зареєстрованих осіб у вказаному домоволодінні, видана Пасічнянською сільською радою Надвірнянського району Івано-Франківської області за № 2П-587/02-25 від 15.02.2021 року та підписана старостою Пнівського старистинського округу Гладиш В.М.

З 2007 року відповідач ОСОБА_2 не проживає в належному позивачу домоволодінні.

З акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 11.02.2021 року, складеного депутатом Пасічнянської сільської ради Надвірнянського району, Івано-Франківської області по с. Пнів ОСОБА_6 вбачається, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в належному позивачу домоволодінні, однак більше десяти років в ньому не проживає. Такі ж відомості вказані і в аналогічному акті обстеження матеріально-побутових умов проживання дідуся позивача - ОСОБА_3 від 11.01.2021 року, коли він ще був власником подарованого їй домоволодіння.

В судовому засіданні перевірено, що відповідач не оплачує комунальних послуг, не несе інших витрат по утриманню житлового будинку та не приймає участі у спільному побуті, що порушує права позивача як власника житлового будинку.

Вказані обставини підтвердили в судовому засіданні допитані в якості свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , показання яких логічні та послідовні, а тому не викликають сумніву в їх правдивості.

Отже, судом достовірно встановлено, що домоволодіння АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності позивачу - ОСОБА_1 .

Доведено також і ту обставину, що в даному житловому будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , який не проживає у ньому без поважних причин понад 10 років, не оплачує комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житлового будинку та не приймає участі у спільному побуті.

Реєстрація відповідача у вказаному житловому будинку створює незручності для позивача у здійсненні користування будинком.

Згідно ч.2 ст.386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку у відповідності ст.405 ЦК України.

Вирішуючи позов, суд погодився з доводами позивача про те, що протягом тривалого часу відповідачем не вживалися будь-які заходи для збереження за собою права на користування житлом, а тому він втратив на нього право, оскільки тривала відсутність сталася без поважних на те причин.

З огляду на всі зазначені вище обставини суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

На підставі ст.ст.391, 405 ЦК України такеруючись ст.258, ч.6 ст.259, ст.263, ст.265, ч.1 ст.268, 280-282, 289 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житлом в домоволодінні АДРЕСА_1 , і належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення

виготовлено 03.08.2021 року.