Справа № 306/1635/20
Провадження № 2/306/131/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

24 березня 2021 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючої - судді Тхір О.А.,

з участю секретаря судового засідання Дичка О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Свалява в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просить визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 (на даний час Мукачівського району), Закарпатської області.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (на даний час Мукачівського району), Закарпатської області. У даному житловому будинку також зареєстрований відповідач ОСОБА_4 , та ОСОБА_3 , які не проживають в такому більше десяти років. Оскільки відповідачі добровільно не вчиняють дії щодо зняття з реєстраційного обліку, позивач просить визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 (на даний час Мукачівського району), Закарпатської області.

Ухвалою суду від 02.02.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Представник позивача ОСОБА_2 в канцелярію суду подав заяву, у якій просив справу розглянути за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити, не заперечують щодо заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення.

Відповідачі ОСОБА_4 , та ОСОБА_3 будучи належним чином повідомленими про день, час та місце розгляду справи, шляхом надіслання судових повісток відповідачам та публікування оголошення на веб-сайті суду в мережі Інтернет, у судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин.

Відповідачі у судове засідання повторно не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, за зареєстрованим місцем проживання у відповідності до ч.ч.6,7 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи та письмового відзиву до суду не надходило. Крім того інформація про стан розгляду справи та дату судових засідань розміщено на веб-сайті суду в мережі Інтернет.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Враховуючи положення ст. ст. 274, 280 ЦПК України розгляд справи проводився в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін та в заочному порядку, про заочний розгляд судом 24.03.2021 року поставлено ухвалу.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін за наявними матеріалами справи та ухвалити заочне рішення відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, про заочний розгляд справи судом 24.03.2021 року постановлено ухвалу, яку занесено до протоколу судових засідань.

Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, зважаючи на заяви сторін, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню.

З матеріалів справи встановлено, що відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 та Витягу з Державного реєстру прав № 28520271 від 27.12.2010 року ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою, АДРЕСА_1 (на даний час Мукачівського району), Закарпатської області.

Згідно з будинковою книгою для прописки громадян, що проживають за адресою АДРЕСА_1 , та Актом про фактичне проживання особи від 28.10.2020 року встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (на даний час Мукачівського району), Закарпатської області, фактично у вказаному дворогосподарстві не проживає більше десяти років, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 (на даний час Мукачівського району), Закарпатської області, фактично у вказаному дворогосподарстві не проживає більше дванадцяти років.

Відповідно до змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності (ч.2 ст. 321 Цивільного кодексу України).

За положеннями ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення будь-яких порушень його прав та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Правова позиція Верховного суду України, що закріплена в постанові від 16 листопада 2016 року в справі № 6-709цс16 вказує на те, що власник житла має право усунути перешкоди в користуванні цим житлом зареєстрованою особою шляхом подання позову про визнання цієї особи такою, що втратила право на користування житлом.

Верховний суд України у зазначеній постанові роз`яснює, що зазначена норма матеріального права (ст. 391 ЦК України) визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Як зазначено у п. 34, 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися правом власності на свій розсуд.

Відповідно до положень ст.ст.379, 380, 381 ЦК України об`єктом права власності особи може бути, зокрема, житло - жилий будинок, садиба.

Права власника жилого будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, згідно яких власник має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що відповідач зареєстрований в спірному житлі, однак понад вісім років там не проживає.

Відповідачі, будучи зареєстрованими у житловому будинку позивача до тепер, порушують її права та законні інтереси, як власника, зокрема, і на свій розсуд володіти, користуватись і розпоряджатись належним майном.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та визнати відповідачів ОСОБА_4 , та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 (на даний час Мукачівського району), Закарпатської області.

Згідно з ч.1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Задовольняючи позов про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом, суд використовує права надані ст. 267 ЦПК України, щодо встановлення порядку виконання рішення суду, і вважає, що в рішенні слід вказати на те, що дане рішення є підставою для зняття особи з реєстрації.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України витрати із сплати судового збору в сумі 1780,80 грн., слід стягнути з відповідачів на користь позивача.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. ст.ст. 12, 13, 18, 19, 81, 258, 259, 263-265, 274, 352, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 391, 346, 405 ЦК України суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 (на даний час Мукачівського району), Закарпатської області, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровану за адресою АДРЕСА_1 (на даний час Мукачівського району), Закарпатської області, такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 (на даний час Мукачівського району), Закарпатської області.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 (на даний час Мукачівського району), Закарпатської області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 (на даний час Мукачівського району), Закарпатської області, РНОКПП НОМЕР_2 , витрати по сплаті судового збору у розмірі 890 (вісімсот дев`яносто) грн 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 (на даний час Мукачівського району), Закарпатської області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 (на даний час Мукачівського району), Закарпатської області, РНОКПП НОМЕР_2 , витрати по сплаті судового збору у розмірі 890 (вісімсот дев`яносто) грн 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Закарпатського Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Ім`я позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (на даний час Мукачівського району), Закарпатської області, РНОКПП НОМЕР_2

Ім`я відповідачів:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (на даний час Мукачівського району), Закарпатської області;

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (на даний час Мукачівського району), Закарпатської області.

Суддя Свалявського районного суду

Закарпатської області О.А.Тхір

24.03.2021 року