Справа №198/995/19
Провадження № 2/0198/12/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2021 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Маренич С.О., за участю секретаря судового засідання Літвіченко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду смт. Юр`ївка, за правилами загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан», третя особа по справі Юр`ївська районна державна адміністрація Дніпропетровської області,

про припинення договору оренди землі шляхом його розірвання,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про припинення договору оренди землі шляхом його розірвання, в обгрунтування заявлених вимог вказуючи на те, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії 111-ДП № 037088, виданого 27.08.2001 року Новов`язівською сільською радою Юр`ївського району Дніпропетровської області є власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0308, площею 7,148 га, що розташована на території Новов`язівської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

25.06.2013 року між позивачем та ТОВ «Лан» було укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки, відповідно до якого позивач передав відповідачу в оренду належну йому на праві приватної власності земельну ділянку площею 7,148 га, при цьому право оренди відповідача вказаної земельної ділянки зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на не рухоме майно 30.10.2014 року.

Відповідно до умов укладеного договору оренди землі орендна плата нараховується в розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки землі та сплачується до 01 грудня кожного року.

Відповідно з Додатком № 1 до договору оренди землі орендна плата встановлена у натуральній формі, а саме 2 500 кг зерна та 200 кг соняшника та відробітковій, а зокрема орендар зобов`язаний проводити безкоштовну доставку орендної плати по території господарства орендаря, здійснювати безкоштовну оранку та культивацію присадибної ділянки орендодавця до 0,60 га, яка знаходиться на території Новов`язівської сільської ради.

За умовами п. 9 договору оренди землі розмір орендної плати може бути переглянутий раз на п`ять років або у разі зміни умов господарювання, передбачених договором, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, визначених законодавством, погіршення стану орендованої ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами, в інших випадках, передбачених законом.

За положеннями п. 27 договору оренди землі договір може бути розірвано, в тому числі за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання іншою стороною обов`язків, передбачених договором.

Позивач зазначав, що з моменту укладення договору оренди землі змінилися умови оподаткування орендної плати, зросла нормативна грошова оцінка переданої в оренду земельної ділянки, яка є базовою для визначення розміру орендної плати, змінилися споживчі ціни, що впливають на формування розміру орендної плати, крім того, сума, що виплачується за договором оренди земельної ділянки підлягає оподаткуванню військовим збором на загальних підставах. Проте, орендна плата нараховувалася виходячи з нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що була дійсна на момент укладення договору.

З огляду на дане, позивач неодноразово звертався до відповідача стосовно перегляду умов договору щодо розміру орендної плати, а останній раз листом від 27.11.2019 року з вимогою переглянути розмір орендної плати в сторону її збільшення.

Однак, до теперішнього часу питання щодо перегляду розміру орендної плати в сторону її збільшення між сторонами не вирішено.

Проте, розмір орендної плати є істотною умовою договору оренди землі, яку відповідач не бажає переглянути , чим в свою чергу порушує умови договору та позбавляє позивача можливості отримувати гідну та обгрунтовану плату за користування його землею.

Також, відповідач систематично порушує зобов`язання за договором в частині виплати орендної плати у відробітковій формі, оскільки з 2015 року по 2019 рік взагалі не надавав позивачу послуг по обробітку його присадибної ділянки площею 0,60 га за адресою АДРЕСА_1 .

Отже, оскільки відповідач з моменту укладення договору оренди землі відмовляється переглянути розмір орендної плати за договором та систематично порушує умови такого в частині сплати орендної плати у відробітковій формі позивач вважав, що вказане є підставою для припинення договору, а відтак, посилаючись на ст. ст. 3, 11, 15, 16, 182, 216, 316, 317, 319, 321, 373, 391, 610, 611, 626, 628, 631, 638, 651 ЦК України, Закон України «Про оренду землі» просив припинити шляхом розірвання договір оренди земельної ділянки б/н, укладений між ним та відповідачем по справі ТОВ «Лан» 25.06.2013 року, стягнувши з відповідача судові витрати по справі.

В судове засідання позивач та представник останнього адвокат Сосонний Д.В. не з`явилися, при цьому від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його та позивача відсутності, відповідно до наявних у справі матеріалів, із зазначенням про підтримання позовних вимог у повному обсязі та відмову від допиту свідка сторони позивача ОСОБА_2 ( т.1 ас. 161,163, т.2 ас.133).

Представник відповідача ТОВ «Лан» адвокат Мовчан О.В. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги повністю не визнає ( т.2 ас. 134-136).

Суд зауважує, що позиція відповідача стосовно не визнання останнім позовних вимог викладена у відзиві на позов ( т.1 ас. 45-49).

Третя особа по справі Юр`ївська районна державна адміністрація Дніпропетровської області в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи в їх відсутності та проти заявлених вимог не заперечували ( т.2 ас.127).

В ході розгляду справи судом вчинені наступні процесуальні дії:

-20.12.2019 року постановлено ухвалу про відкриття провадження у справі ( т.1 ас.25-26);

-20.02.2020 року постановлено ухвалу про продовження строку проведення підготовчого провадження (т.1 ас.44);

-04.03.2020 року постановлено ухвалу про витребування доказів (т.1 ас. 164,165);

-04.03.2020 року постановлено ухвалу про оголошення перерви в підготовчому засіданні (т.1 ас. 166);

-18.03.2020 року, 15.04.2020 року, 18.05.2020 року постановлено ухвали про відкладення підготовчого засідання (т.1 ас.184,185, 205,206, 222, 223);

-15.04.2020 року постановлено ухвалу про виклик свідків (т.1 ас. 207,208);

-17.06.2020 року постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження, призначення справи до судового розгляду по суті (т.1 ас.232,233);

-13.07.2020 року,13.08.2020 року, 14.09.2020 року, 15.01.2021 року, 18.02.2021 року постановлено ухвали про відкладення судового засідання (т.1 ас.250, т.2 ас. 17, 35, 36, 100, 121).

Суд вважає можливим розглянути дану справу у відсутності сторін по справі, на підставі наявних у ній письмових матеріалів про права та взаємовідносини останніх, без допиту свідка сторони позивача ОСОБА_2 , у допиті якого за заявою представника позивача наразі не має необхідності (т.2 ас.133) що, в свою чергу не протиріче положенням ч.3 ст. 211 ЦПК України. При цьому відповідно до положень ст. 247 ЦПК України суд не здійснює фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши пояснення свідка ОСОБА_3 , надані в судовому засіданні 12.10.2020 року, протокол якого є невід`ємною частиною даного судового засідання, дослідивши письмові матеріали додані до справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного:

-в судовому засіданні встановлено, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії 111- ДП № 037088, виданого Новов`язівською сільською радою Юр`ївського району Дніпропетровської області 27.08.2001 року позивач по справі ОСОБА_1 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 7,148 га, що розташована на території Новов`язівської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області з кадастровим номером :01:001:0308 (т.1 ас.6-8,9).

25.06.2013 року між позивачем по справі ОСОБА_1 та відповідачем ТОВ «Лан» було укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого позивач передав ТОВ «Лан» в оренду строком на 15 років належну йому земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0308 (т.1 ас.10,11), при цьому право оренди вищевказаної земельної ділянки зареєстровано за відповідачем по справі ТОВ «Лан» в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05.11.2014 року за індексним номером 16966094, що підтверджено копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 29029402, сформованого 05.11.2014 року ( т.1 ас.12).

Суд зауважує, що зазначення у Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно підставою виникнення права оренди у ТОВ »Лан» належної позивачу земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0308 договору оренди такої датованого «02.09.2014 року» є помилковим, оскільки спірний договір містить дату укладення 25 червня 2013 року та саме таку дату його укладення в ході розгляду справи не спростувала жодна із сторін по справі та іншого договору оренди вказаної земельної ділянки, який би був датований 02.09.2014 року не надали.

Згідно п. 32 Договору останній набуває чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно ст.13 вищевказаного Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 19 ЗУ « Про оренду землі», в редакції чинній на час укладення між сторонами договору оренди (25.06.2013 року), строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років.

Згідно ч.5 ст. 6 ЗУ « Про оренду землі» право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Згідно ст. 125 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

З огляду на дані положення законодавства, враховуючи, що договір оренди земельної ділянки від 25.06.2013 року підписаний як позивачем так і директором ТОВ »Лан» ОСОБА_4 , при цьому право оренди належним чином зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за відповідачем по справі на підставі вказаного договору, в судовому засіданні достовірно встановлено, що сторони уклади договір оренди та останній набув чинності.

Жодна із сторін в ході розгляду судом справи не оспорювала укладення вказаного договору та його чинність.

Відповідно до положень статті 15 Закону України «Про оренду землі» як в діючій редакції, так і в редакції на час укладення спірного договору оренди землі, істотними умовами договору оренди землі є: орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

З умов укладеного між сторонами договору оренди землі вбачається, що орендна плата за договором нараховується в розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки землі, при цьому розрахунок з орендодавцем проводиться згідно з Додатком № 1 до договору до 1 грудня кожного року (п.8 договору) (т.1ас.10).

Відповідно до Додатку № 1 до договору оренди земельної ділянки орендна плата встановлена в натуральній та відробітковій формі, а саме щорічний розмір плати в натуральній формі складає 2 500 кг зерна, 200 кг соняшника. Відробіткова ж плата включає в себе оранку і культивацію огороду до 0,6 га на сім`ю, які знаходяться на території Новов`язівської сільської ради, доставку орендної плати по території господарства, послуги на поховання першого власника паю ( т.1 ас.11).

Пунктом 9 договору оренди землі визначено, що розмір орендної плати переглядається раз на п`ять років або у разі зміни умов господарювання, передбачених договором, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, визначених законодавством, погіршення стану орендованої ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами, в інших випадках, передбачених законом (т.1 ас.10).

Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні, або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однією із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що розраховувала при укладенні договору.

Положеннями ст. 31 ЗУ «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом.

Крім того, згідно ст. 32 ЗУ » Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Як встановлено в судовому засіданні позивач , як на одну з підстав для розірвання договору оренди землі посилався на те , що орендна плата за договором є занадто замалою та його не влаштовує розмір такої , а окрім того відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку переглянути умови договору щодо розміру орендної плати та вирішити питання про збільшення останньої.

Як зазначалося вище, розмір орендної плати за вказаним договором встановлений у натуральній формі та складає 2 500 кг зерна, 200 кг соняшнику, в тому числі і у відробітковій формі (оранка, культивація огороду, послуги на поховання тощо).

У відзиві на позов сторона відповідача стверджували , що орендна плата за оспорюваним договором виплачувалась позивачу своєчасно та у належному розмірі, на підтвердження чого в матеріалах справи маються відомості про отримання позивачем орендної плати за 2015 2019 роки зерном та насінням соняшника ( т.1 ас.45-81).

Позивач ОСОБА_1 , допитаний в судовому засіданні 12.10.2020 року, протокол якого є невід`ємною частиною даного судового засідання, фактично не спростовував та не оспорював виплату йому відповідачем орендної плати за договором своєчасно та в розмірі, встановленому договором, однак стверджував, що такий розмір орендної плати для нього є замалим.

З розрахунків, наведених стороною відповідача у відзиві на позов вбачається, що відповідно до відомостей сплати орендної плати позивач:

- у 2015 році отримав 1 500 кг пшениці, 1 000 кг ячменю та 200 кг соняшника, що на дату отримання було еквівалентно грошовій сумі у розмірі 9 210, 00 грн.;

- у 2016 році позивач отримав 1 500 кг ячменю, 1 000 кг пшениці та 200 кг соняшника, що на дату отримання було еквівалентно грошовій сумі у розмірі 8 919, 00 грн.;

- у 2017 році позивач отримав 500 кг пшениці, 2 000 кг ячменю, 200 кг соняшнику, що на дату отримання було еквівалентно грошовій сумі в розмірі 9 855, 00 грн.;

- у 2018 році позивач отримав 500 кг ячменю, 1 000 кг пшениці, 1 000 кг кукурудзи, 200 кг соняшника, що на дату отримання було еквівалентно грошовій сумі у розмірі 12 496, 00 грн.;

- у 2019 році позивач отримав 2 000 кг пшениці, 500 кг кукурудзи, 200 кг соняшника, що на дату отримання було еквівалентно грошовій сумі у розмірі 10 958, 00 грн. ( т.1 ас.45-49), при цьому за 2016 2019 роки були взяті ціни, що сформовані на підприємстві для реалізації продукції ТОВ «Лан», звіти про що маються в матеріалах справи ( т.1 ас.82-91), а для розрахунку за 2015 рік були взяті ринкові ціни по Дніпропетровській області щодо реалізації соняшнику та зерна, оскільки в ТОВ «Лан» наявні звіти про рух продукції лише за 2016 рік.

Жодних доказів на спростування вказаних доводів відповідача щодо розміру виплаченої орендної плати та порядку її нарахування стороною позивача в судовому засіданні не надано.

Зазначення позивачем в позовній заяві про те, що орендна плата виплачувалась йому без врахування того, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки кожного року змінюється в сторону збільшення не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні.

Так, договором визначено, що розмір орендної плати становить 3 % від нормативної грошової оцінки землі.

З наданих стороною відповідача довідок про нормативно-грошову оцінку земельної ділянки по колишньому КСП «Прогрес», рівною площею для всіх пайовиків без виділу в натурі 7, 1 га, розташованої на території Новов`язівської сільської ради Юр`ївського району Дніпропетровської області, яка приймалась останнім до уваги при здійсненні розрахунків з орендної плати, вбачається, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить:

- 2014 рік 139 998, 54 грн.,

- 2015 рік 174 850, 65 грн.,

- 2016 рік 209 820, 78 грн. (т.1 ас.94).

Згідно довідки про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, в тому числі, орендованих ТОВ «Лан», станом на 01.01.2017 року вбачається, що нормативна грошова оцінка 1 га ріллі становила 29 529, 20 грн. (т.1 ас.93). Отже, враховуючи площу земельної ділянки ОСОБА_1 7, 148 га, нормативна грошова оцінка земельної ділянки такого станом на 2017 рік становила 211 075, 00 грн. (29 529 х 7, 148).

Згідно довідки про нормативну грошову оцінку земельних ділянок, в тому числі, орендованих ТОВ «Лан», станом на 01.01.2018 року вбачається, що нормативна грошова оцінка 1 га ріллі становила 29 529, 20 грн. (т.1 ас.92). Отже, враховуючи площу земельної ділянки ОСОБА_1 7, 148 га, нормативна грошова оцінка земельної ділянки такого станом на 2018 рік становила 211 075, 00 грн. (29 529 х 7, 148).

Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки вартість земельної ділянки позивача з кадастровим номером :01:001:0308 в 2019 році становила 212 902, 15 грн. (т.1 ас.95).

З огляду на дане орендна плата у натуральній формі повинна бути еквівалентною грошовим коштам в розмірі:

-2014 рік 4 199, 96 грн. (139 998, 54 х 3%),

-2015 рік 5 245, 33 грн. (174 850, 65 х 3 %),

-2016 рік 6 294, 62 грн. (209 820, 78 х 3 %),

-2017 рік - 6 332, 25 грн. (211 075 х 3 %),

-2018 рік - 6 332, 25 грн. (211 075 х 3 %)

-2019 рік - 6 387, 06 грн. (212 902, 15 х 3 %).

Натомість, згідно розрахунків, наданих відповідачем, що містяться у відзиві на позовну заяву, позивач отримував орендну плату в натуральній формі, яка в грошовому еквіваленті перевищувала вказані розміри (т.1 ас.45-49), а саме: у 2015 році - орендна плата еквівалентна грошовій сумі в розмірі 9 210 грв., в 2016 році- еквівалентна грошовій сумі в розмірі 8 919 грв., в 2017 році еквівалентна грошовій сумі в розмірі 9 855, 00 грв., в 2018 році еквівалентна грошовій сумі в розмірі 12 496, 00 грв., в 2019 році еквівалентна грошовій сумі в розмірі 10 958, 00 грв.

Стороною позивача, яка в позові зазначала, що відповідач сплачує йому орендну плату у розмірі меншому, ніж встановлено умовами договору, не надано жодного належного та допустимого доказу, в тому числі альтернативного розрахунку орендної плати, на спростування проведених відповідачем розрахунків по сплаті орендної плати за оспорюваним договором.

З огляду на дане є очевидним, що позивачу орендна плата за договором оренди сплачувалася у розмірі не меншому ніж 3 % від нормативної грошової оцінки його земельної ділянки, при цьому з урахуванням того, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки змінюється кожного року в сторону її збільшення. Стороною позивача не доведено, що оподаткування орендної плати військовим збором, який в свою чергу сплачує відповідач, призвело до виплати орендної плати у меншому розмірі ніж передбачено умовами договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, позивачем суду не надано будь-якого належного та допустимого доказу на підтвердження сплати йому відповідачем орендної плати за оспорюваним договором у розмірі меншому, ніж передбачено таким договором або з порушенням порядку проведення розрахунків за орендною платою, наприклад без врахування зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки тощо.

Будь-яких альтернативних розрахунків розміру орендної плати, яка фактично отримувалася позивачем за оспорюваним договором останній до суду не подавав, порядок розрахунку орендної плати, наведеної відповідачем у відзиві на позовну заяву не оспорював та не спростовував, зазначаючи лише про те, що орендна плата для нього є малою.

Однак, суд вимушений зауважити, що саме по собі поняття «мала орендна плата» не є самостійною підставою для розірвання договору оренди землі, оскільки така встановлена сторонами в договорі за взаємною згодою при його підписанні.

Стосовно доводів сторони позивача про розірвання договору оренди землі в зв`язку з порушенням відповідачем його умов щодо відмови переглянути розмір орендної плати в сторону її збільшення в судовому засіданні встановлено наступне:

-відповідно до п. 9 договору оренди земельної ділянки розмір орендної плати переглядається раз на п`ять років або у разі зміни умов господарювання, передбачених договором, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, визначених законодавством, погіршення стану орендованої ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами, в інших випадках, передбачених законом.

Відтак, з вищенаведеного вбачається, що договором передбачено дві підстави для перегляду розміру орендної плати або перегляд раз на п`ять років, або за наявності певних умов, визначених договором.

З заяви позивача від 27.11.2019 року вбачається, що такий звернулася до відповідача з вимогою переглянути розмір орендної плати в сторону збільшення, керуючись при цьому п. 9 договору оренди, відповідно до якого розмір орендної плати може бути переглянутий раз на п`ять років. Отже, фактично позивачем було поставлене питання про перегляд умов договору щодо розміру орендної плати та зміни умов договору в цій частині в сторону збільшення орендної плати.

Згідно ст. 30 Закону України » Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Відповідно до п. 25 Договору оренди землі зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди, спір розв`язується в судовому порядку (т.1 ас.10).

Зміна договору здійснюється в такій самій формі, що й договір, який змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (ст. 654 ЦК України).

Зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом . Договір може бути змінено за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках встановлених договором або законом (ст. 651 ЦК України).

Серед підстав для внесення змін до договору можуть бути, зокрема: зміна умови про розмір та розрахунок орендної плати. Ініціювати внесення змін може будь-яка сторона договору. Для внесення змін до основного договору сторони укладають у письмовому вигляді додаткову угоду до договору, яку після підписання надають державному реєстратору.

За загальним правилом сторона договору яка бажає змінити умови договору повинна надіслати протилежній стороні свої пропозиції ( ч.2 ст.188 ГК).

Оскільки зміни до договору вносяться шляхом укладення додаткової угоди до нього, пропозицію доцільно надсилати з описом бажаних змін, додавши до неї проект додаткової угоди з підписом ініціатора у трьох екземплярах (по одному для сторін та для держреєстратора прав). У разі погодження протилежна сторона зможе одразу підписати угоду та направити її назад або самостійно передати держреєстратору прав.

При цьому, суд зауважує, що надсилання відповідачеві пропозицій щодо внесення змін до договору оренди є правом, а не обов`язком позивача, тому недотримання останнім вимог щодо надсилання іншій стороні пропозицій про зміну умов договору не позбавляє його права звернутися до суду з позовом про зміну умов договору за наявності спору (тобто, за відсутності згоди відповідача на зміну умов договору).

Разом з тим, в судовому засіданні встановлено , що заява позивача про наміри змінити умови договору не містить конкретних пропозицій останнього щодо бажаного розміру орендної плати, яку такий бажає отримувати за укладеним договором, а тому фактично відповідач і не міг розглянути питання щодо внесення змін до договору не отримавши від позивача конкретних пропозицій, в тому числі і додаткової угоди про внесення змін до договору оренди землі.

В ході розгляду справи позивач також не уточнив та не навів суду конкретних вимог щодо розміру орендної плати, яку він бажає отримувати за оспорюваним договором, зазначаючи в позові лише, що теперішня орендна плата є для нього малою, тобто позивач сам не знає яку ж орендну плату він бажає отримувати за оспорюваним договором в теперішній час.

З огляду на дане суд приходить до висновку, що саме позивач фактично не бажає змінювати умови договору, а бажає його розірвати з підстав на його думку малої орендної плати, а відтак, доводи останнього щодо небажання відповідача переглянути розмір такої в сторону збільшення, що в свою чергу розцінюється стороною позивача як не виконання відповідачем умов договору, суд оцінює досить критично та вважає, що змінювати такі умови не бажає саме позивач, не надаючи відповідачу конкретних пропозицій щодо бажаного розміру орендної плати, створюючи таким чином штучні умови для розірвання договору. Однак, умови договору можливо змінити лише за згодою сторін, для чого позивач мав би визначитися зі своєю позицією в цьому питанні (щодо розміру бажаної орендної плати), для можливості перегляду такої.

Стверджуючи, що відповідач уникає будь-яких пропозицій щодо перегляду орендної плати в сторону її збільшення позивач належним способом захисту своїх прав мав би обрати звернення до суду з позовом про зобов`язання відповідача переглянути розмір орендної плати, а не про розірвання договору оренди землі.

З огляду на дане суд не вбачає правових підстав для розірвання договору оренди землі з вищенаведених підстав на які посилається позивач, оскільки в судовому засіданні наданими сторонами доказами не встановлено, що позивач за укладеним договором отримує оренду плату у меншому розмірі ніж визначено сторонами у договорі при його укладені, при цьому позивачем також не доведено, що саме з вини відповідача до теперішнього часу не переглянутий розмір орендної плати за договором (відповідач уникає перегляду умов договору ), оскільки саме позивач дотепер не визначився з конкретним розміром бажаної орендної плати , хоча саме останній є ініціатором перегляду умов договору, а окрім того, відмова будь-якої сторони договору змінити його умови є підставою для звернення до суду з позовом про зобов`язання переглянути умови такого, а не для його безумовного розірвання.

Також, суд приймає до уваги, що опитаний в судовому засіданні 12.10.2020 року позивач ОСОБА_1 взагалі вказав на те, що нині не бажає змінювати будь-які умови договору, а наполягає лише на його розірванні, при цьому не знає хто від його імені звертався до відповідача з заявою про перегляд умов договору, оскільки він такої не писав та не бажає нічого змінювати.

Не заслуговує на увагу і заява позивача датована 18.07.2019 року направлена на адресу відповідача про розірвання договору оренди з підстав його бажання самостійно обробляти належну йому земельну ділянку ( т.1 ас. 14), оскільки така підстава не визначена законодавством як причина для розірвання договору.

Стосовно доводів позивача в судовому засіданні 12.10.2020 року про те, що договір він бажає розірвати через те, що відповідач виплачує йому орендну плату у натуральній формі неякісним зерном, суд до уваги не приймає, оскільки на підтвердження якості отримуваного ним зерна останнім не надано будь-яких належних та допустимих доказів, наприклад, висновок експертизи якості зерна, тощо, а відтак дані доводи на думку суду є надуманими.

Стосовно доводів позивача щодо нездійснення виплати йому орендної плати у відробітковій формі суд зазначає наступне.

Так в позовній заяві позивач зазначав, що відповідач порушує умови договору в частині виплати орендної плати у відробітковій формі, оскільки не здійснює щорічно в період з 2015 року по 2019 рік оранку та культивацію його присадибної земельної ділянки.

Відповідач, заперечуючи проти даного, у відзиві на позов стверджував, що належним чином виконував умови договору, в тому числі, й щодо оранки та культивації належної позивачу присадибної земельної ділянки, на підтвердження чого надав до суду копії завдань трактористів та лімітно-забірних карток з яких вбачається, що трактористи ТОВ «Лан» отримували завдання на обробіток земельних ділянок ( т.1 ас.96-144).

Відсутність у вказаних документах безпосереднього підпису позивача з відміткою про те, що саме його ділянка була оброблена, зазначення ідентифікаційних ознак саме присадибної земельної ділянки позивача тощо, на думку суду не свідчить про те, що такі документи не можуть бути доказами виконання вказаних робіт, в тому числі і на присадибній земельній ділянці позивача, оскільки відповідні завдання щодо оранки та культивації городів надавались трактористам ТОВ «Лан», при цьому порядок документального оформлення таких робіт визначається саме підприємством, а крім того такі документи не є документами суворої звітності та безумовно не передбачають наявність на останніх підпису позивача.

Між тим, допитаний в судовому засіданні 12.10.2020 року позивач по справі ОСОБА_1 пояснив, що насправді працівники ТОВ »Лан» приїздили на його присадибну земельну ділянку з метою здійснення її оранки та культивації. Разом з тим, оскільки йому не сподобалась якість таких послуг, а саме як робітники орали та культивували огород, то він сам за власною ініціативою в подальшому не допускав таких до оранки та культивації належної йому присадибної земельної ділянки.

Суд зауважує, що оранка та культивація належної позивачу земельної ділянки передбачає допуск для проведення таких робіт на територію присадибної земельної ділянки. Однак, оскільки позивач не допускав робітників ТОВ »Лан» здійснювати вказані роботи, вважаючи, що вони будуть виконані неякісно, суд не вбачає у діях відповідача будь-яких винних дій щодо невиконання умов укладеного договору в цій частині та вважає, що неможливість виконання таких робіт викликана саме поведінкою позивача. З огляду на дане стверджувати, що відповідач не виконує умови договору в частині сплати орендної плати у відробіткової формі (оранка та культивація огороду) підстав не має.

За викладених вище обставин, суд вважає позовні вимоги в цій частині також не доведеними та не обгрунтованими

Приймаючи до уваги вищевикладене, те, що в судовому засіданні стороною позивача не доведено істотного порушення відповідачем умов договору чи його невиконання, суд вважає позовні вимоги не обгрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Оскільки, позовні вимоги задоволенню не підлягають, підстав для відшкодування судових витрат по справі позивачеві не вбачається.

Керуючись ст. ст. 141, 211, 258, 259, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан» про припинення договору оренди землі шляхом його розірвання - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п. п. 15.5 п. п. 15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач : ОСОБА_1 , місце проживання - АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

- відповідач : Товариство з обмеженою відповідальністю «Лан» , місце знаходження - 51323, вул. Центральна, буд. 9, с. Новов`язівське Юр`ївського району Дніпропетровської області, ;

- третя особа: Юр`ївська районна державна адміністрація Дніпропетровської області, місце знаходження - 512300, вул. Центральна, 67 , смт. Юр`ївка Юр`ївського району Дніпропетровської області, .

Повне судове рішення буде складено 31 березня 2021 року.

Суддя С. О. Маренич