У Х В А Л А

Іменем України

19 березня 2021 року м. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі

головуючого судді Вірченко О.М.,

при секретарі Мельніченко А.Д.,

за участю представника заявника ОСОБА_1 , державного виконавця Чепуренко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 на рішення, дії державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Чепуренко Анастасії Олегівни,

встановив:

ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Бердянського МРВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Чепуренко А.О., мотивуючи свої вимоги наступним. Державним виконавцем було винесено постанову від 11 лютого 2021 року про арешт коштів боржникам у виконавчому провадженні № 37978766. Заявник вважає вказану постанову незаконною та необґрунтованою. Оскаржувана постанова винесена по зведеному виконавчому провадженню по виконанню двох виконавчих документів, а саме виконавчого листа № 2-4938/11, виданого 16 травня 2013 року Бердянським міськрайонним судом (ВП № 37978766), та виконавчого листа № 310/13971/13-ц, виданого 20 березня 2019 року Апеляційним судом Запорізької області (ВП № 58946931). Відповідно до вимог ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження. Однак, вищевказані виконавчі провадження були об`єднані в провадження № 58960427. Оскаржувана постанова винесена в рамках виконавчого провадження № 37978766, а не у зведеному виконавчому провадженні № 58960427, що є незаконним. Боржником за рішеннями суду заявник став внаслідок прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 . Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Вказане свідчить, що законом не передбачена відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями кредитора власним майном або коштами спадкоємця. За ОСОБА_2 зареєстроване нерухоме майно, яке він отримав у спадщину, а саме 1/2 частка двокімнатної квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Вказане свідчить, що у разі незадоволення заявником як спадкоємцем ОСОБА_3 вимог кредитора шляхом одноразового платежу, кредитор може звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на майно, яке було передане спадкоємцю в натурі. Просив визнати неправомірною та скасувати постанову від 11 лютого 2021 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 37978766.

Заявник в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду скарги.

Представник заявника скаргу ОСОБА_2 підтримав, просив її задовольнити з викладених в скарзі підстав.

Держаний виконавець просила відмовити в задоволенні скарги, пояснила, що її дії відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», рахунки боржника, на які було накладено арешт, не мають встановлених законом обмежень та заборон арешту.

Вислухавши думку учасників виконавчого провадження, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Порядок судового оскарження передбачено Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ (далі Закон № 1404-VIII), відповідно до ч. 1 ст. 1 якого виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом № 1404-VIII заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 2 Закону № 1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад, як забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно з постановою державного виконавця ВДВС Бердянського МУЮ про відкриття виконавчого провадження від 20 травня 2013 року було відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа № 2-4938/11, виданого 16 травня 2013 року Бердянським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 боргу по договору позики в розмірі 300 000 грн., процентів від суми позики в розмірі 125 636,15 грн., витрат по сплаті судового збору в сумі 1 663,15 грн., всього 427 299,23 грн. (ВП № 37978766).

Як зазначили під час судового розгляду представник заявника та державний виконавець, ОСОБА_2 по даному провадженню є правонаступником ОСОБА_3 в зв`язку із смертю останнього.

У відповідності з матеріалами справи на підставі рішення Апеляційного суду Запорізької області від 05 березня 2014 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 процентів в сумі 37 098,12 грн. та судового збору в сумі 370,98 грн., ухвали Бердянського міськрайонного суду від 29 листопада 2018 року, якою було постановлено замінити у виконавчому листі боржника ОСОБА_3 на його правонаступника спадкоємця ОСОБА_2 , обмеживши відповідальність правонаступника вартістю майна, одержаного ним у спадщину, Бердянським міськрайонним судом 19 грудня 2018 року було видано виконавчий лист.

21 квітня 2019 року державним виконавцем Бердянського МРВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 310/13971/13-ц, виданого апеляційним судом Запорізької області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 процентів у сумі 37 098,12 грн. (ВП № 58946931).

Постановою про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 21 квітня 2019 року державним виконавцем Бердянського МРВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області вказані виконавчі провадження об`єднані в зведене виконавче провадження № 58960427.

Згідно з постановою про арешт коштів боржника від 11 лютого 2021 року у виконавчому провадженні № 37978766 державним виконавцем Бердянського МРВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Чепуренко А.О. при примусовому виконанні виконавчих листів № 2-4938/11, 310/13971/13-ц було накладено арешт на грошові кошти, що належать ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі. Вказане свідчить, що законом не передбачена відповідальність спадкоємця за зобов`язаннями кредитора власним майном або коштами спадкоємця.

У відповідності з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № ОСОБА_2 згідно із свідоцтвом про право на спадщину за заповітом № 2-342, виданим 27 квітня 2016 року, на праві спільної часткової власності належить 1/2 частка квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з постановою про арешт коштів боржника від 11 лютого 2021 року вказана постанова була прийнята в межах виконавчого провадження № 37978766, в той час, коли у відповідності до постанови про об`єднання виконавчих проваджень від 21 квітня 2019 року виконавче провадження № 37978766 було об`єднане з виконавчим провадженням № 58946931 у зведене виконавче провадження № 58960427.

У вступній частині оскаржуваної постанови не зазначено, яка саме грошова сума стягується з ОСОБА_2 за виконавчим листом № 2-4938/11, виданим 16 травня 2013 року, однак вказано, що відповідальність боржника обмежена вартістю майна, одержаного у спадщину. Натомість, у резолютивні частині даної постанови вказано, що арешт накладається на грошові кошти в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, виконавчого провадження, штрафів 511 583,16 грн.

Відомості про наявність (відсутність) майна, яке було одержано ОСОБА_2 у спадщину постанови про відкриття виконавчого провадження, про об`єднання виконавчих проваджень та про арешт майна не містять, оцінка вартості спадкового майна не проводилась. Таким чином, суд приходить до висновку, що державним виконавцем не визначені межі відповідальності спадкоємця боржника перед стягувачем.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що скарга ОСОБА_2 є обґрунтованою, підлягає задоволенню, а постанова державного виконавця про арешт коштів боржника від 11 лютого 2021 року у виконавчому провадженні № 37978766 підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 260, 352, 353, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_2 на рішення, дії державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Чепуренко Анастасії Олегівни задовольнити.

Визнати неправомірною та скасувати постанову державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Чепуренко Анастасії Олегівни від 11 лютого 2021 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 37978766.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повний текст ухвали складено 24 березня 2021 року.

Суддя О. М. Вірченко