Справа № 304/810/21 Провадження № 6/304/30/2021
У Х В А Л А

29 липня 2021 року м. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді Гевці В.М.,

за участі секретаря судового засідання Ковач М.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Форт», заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,

В С Т А Н О В И В:

Представник ТзОВ «ФК Форт» звернувся до суду із вказаною заявою, яку мотивує тим, що 14 квітня 2009 року Перечинським районним судом Закарпатської області було ухвалено рішення у справі № 2-150/2009 про стягнення із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором № 2006/978-МК/107 від 06 грудня 2006 року. На підставі виданого на виконання цього рішення виконавчого листа у Перечинському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області відмовлено у відкритті виконавчих проваджень № 32540533 та № 32539666 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Разом з цим, 04 серпня 2020 року між ПАТ «КБ «Надра» та ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» було укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_A_3, за умовами якого до останнього перейшло право вимоги до позичальника за зобов`язаннями, передбаченими вказаним кредитним договором. У свою чергу, 20 серпня 2020 року між ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та ТОВ «Фінанс Проперті Групп» також було укладено Договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_A102, внаслідок чого право вимоги за кредитним договором № 2006/978-МК/107 від 06 грудня 2006 року перейшло до заявника. У подальшому, договори про відступлення прав вимоги за вказаним кредитним договором також були укладені 26 серпня 2020 року між ТОВ «Фінанс Проперті Групп» та ТОВ «ФК «Інвест Хаус», а також 29 грудня 2020 року між останнім та ТОВ «ФК Форт». Окрім того, заявник зазначає, що виконавчі листи ПАТ «КБ «Надра» втрачено у зв`язку з проведенням процедури ліквідації банку, що підтверджується актом ліквідатора про втрату виконавчих документів. Відтак, на даний час місцезнаходження виконавчих листів щодо боржників невідоме та можливість їх встановлення відсутня. Разом з цим, строк пред`явлення виконавчих листів до виконання припав на період ліквідації вказаного банку, тому пропущений з об`єктивних причин, що не залежали від попереднього кредитора в особі ПАТ «КБ «Надра». Оскільки судові рішення підлягають обов`язковому виконанню, тому просить замінити стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «ФК Форт»; видати дублікати виконавчих листів щодо стягнення заборгованості з боржників ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого документу до виконання.

У судове засідання представник ТОВ «ФК Форт» не з`явився, однак у прохальній частині заяви просив розглянути заяву без участі представника.

Боржник ОСОБА_1 у судове засідання також не з`явилася, однак подала заяву, в якій просила суд розглянути заяву без її участі, при цьому в частині поновлення строку та видачі дублікату виконавчого листа заперечила.

У судове засідання інші учасники справи не з`явилися, хоча про час і місце судового розгляду повідомлялися у встановленому законом порядку, а тому суд відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України розглядає заяву у їх відсутності.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів у справі, які є належними, допустимими та достатніми у своїй сукупності, суд дійшов такого висновку.

Так, у судовому засіданні встановлено, що Перечинським районним судом Закарпатської області було ухвалено рішення у справі № 2-150/2009 про стягнення із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором № 2006/978-МК/107 від 06 грудня 2006 року.

Також встановлено, що відповідно до інформацій про виконавче провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (пропуск строку пред`явлення ВД) відмовлено у відкритті виконавчих проваджень № 32540533 та № 32539666 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно з актом ПАТ КБ «НАДРА» про втрату виконавчих документів до договору відступлення прав вимог, виконавчі документи відносно, зокрема, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , втрачені.

Судом встановлено, що 04 серпня 2020 року між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» укладено договір про відступлення прав вимоги № GL48N718070_А_3, за яким право вимоги до позичальників за зобов`язаннями, передбаченим кредитним договором № 2006/978-МК/107 від 06 грудня 2006 року перейшло до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».

20 серпня 2020 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» на виконання умов договору № GL48N718070_А102 відступив ТОВ «Фінанс Проперті Групп» право вимоги до позичальників за зобов`язаннями, передбаченим кредитним договором № 2006/978-МК/107 від 06 грудня 2006 року.

Договором від 26 серпня 2020 року ТОВ «Фінанс Проперті Групп» відступило ТОВ «ФК Інвест Хаус» право вимоги до позичальників за зобов`язаннями, передбаченим кредитним договором № 2006/978-МК/107 від 06 грудня 2006 року.

Відповідно до договору від 29 грудня 2020 року, ТОВ «ФК» Інвест Хаус» відступило ТОВ «ФК Форт» право вимоги до позичальників за зобов`язаннями, передбаченим кредитним договором № 2006/978-МК/107 від 06 грудня 2006 року.

Так, відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Відповідна правова позиція висловлена і Верховним судом України у Постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини 1 статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

За таких обставин, суд вважає, що є всі підстави для заміни сторони виконавчого провадження з виконання рішення Перечинського районного суду Закарпатської області від 14 квітня 2009 року у цивільній справі № 2-150/2009 за кредитним договором № 2006/978-МК/107 від 06 грудня 2006 року.

За таких обставин, суд вважає, що заява ТОВ «ФК Форт» в частині заміни сторони стягувача правонаступником є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Щодо вимог про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для його пред`явлення до виконання, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до п. 17 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: оформлення і видача виконавчих документів здійснюється в паперовій формі судом, який ухвалив відповідне рішення, за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу; у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Аналізуючи підпункт 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009, провадження № 61-5388св18.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа для виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

Відповідно до правового висновку ВП ВС, який викладений у постанові від 21.08.2019 по справі № 2-836/11 (14-308цс19), стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Відтак, питання видачі дублікату виконавчого листа є похідним від вирішення питання про поновлення строку для пред`явлення його до виконання.

Норми ЦПК України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Так, причина пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування, тобто, свідчить про відсутність у заінтересованої особи об`єктивної можливості подати виконавчий документ до виконання у встановлені строки.

У заяві ТОВ «ФК Форт» просить поновити пропущений строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання, вказує, що первісним стягувачем було пропущено строк для пред`явлення виконавчого листа з причин його втрати, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання припав на період ліквідації банку, це призвело до припинення основної діяльності банку, зміни всього керівництва, закриття територіальних відділень банку та звільнення відповідальних за супровід судових справ працівників.

До заяви ТОВ «ФК Форт» долучено акт про втрату виконавчих листів від 04 серпня 2020 року, з якого вбачається, що під час проведення процедури ліквідації ПАТ «КБ «НАДРА», у зв`язку із зміною керівництва Банку, закриттям територіальних відділень Банку та звільнень всіх місцевих співробітників, що здійснювали судовий супровід кредитних справ, виконавчі документи, видані на боржників, зокрема, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за кредитним договором № 2006/978-МК/107 від 06 грудня 2006 року, втрачено.

При цьому, уповноважена особа Фонду після запровадження тимчасової адміністрації (у разі делегування повноважень) набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації.

Одним з основних завдань Фонду є забезпечення збереження активів та документації банку та вжиття всіх передбачених законом заходів щодо стягнення простроченої заборгованості позичальників банку (стаття 38 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Враховуючи викладене, запровадження процедури ліквідації банку не може вважатись перешкодою для реалізації прав стягувача на примусове виконання судового рішення, а тому не може і свідчити про поважність пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання (постанова Верховного Суду від 21 листопада 2019 року у справі № 616/4465/12).

Крім цього, суд звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів про повторне звернення первісного стягувача до виконавчої служби в межах встановлених строків для пред`явлення виконавчих листів, як і не містять доказів про звернення ПАТ «КБ «Надра» із заявою про поновлення строків такого звернення.

Фактичні обставини справи свідчать про пасивну позицію ПАТ «КБ «Надра» (як первісного стягувача), який протягом тривалого часу байдуже ставився до своїх процесуальних прав і обов`язків як сторони виконавчого провадження, несумлінно користувався усіма наданими йому правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій, не вжив достатніх заходів щодо виконання рішення суду.

При цьому, судом враховується передбачене законодавством право сторони судового провадження здійснювати контроль щодо виконання судового рішення та його обов`язок сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі виконання судового рішення.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що заявником не доведено належними та допустимими доказами та суд не вбачає підстав для поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого документа.

Враховуючи, що дублікат виконавчого листа, видається лише в межах строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, то відмова у поновленні строку є підставою для відмови у видачі дубліката виконавчого листа.

Згідно з ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Враховуючи те, що строк пред`явлення вказаного виконавчого документа до виконання сплив, заявником не доведено наявність поважних причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, у зв`язку з чим, відсутні підстави для його поновлення, тому суд дійшов висновку, що вимоги заявника щодо видачі дубліката виконавчого документу та поновлення строку пред`явлення його до виконання задоволенню не підлягають.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, вимоги заяви ТОВ «ФК Форт» підлягають частковому задоволенню.

Тому, керуючись ст. ст. 11, 512, 514 ЦК України, ст. ст. 1, 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 2, 7, 10, 44, 258-261, 263, 442 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Форт», заінтересовані особи Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про заміну сторони виконавчого провадження, видачу дубліката виконавчого документа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання задовольнити частково.

Замінити сторону стягувача у справі № 2-150/2009 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на Товариство з обмеженою відповідальністю «ФК Форт» (, зареєстроване за адресою: 01021, м. Київ, вул. Мечникова, № 16).

У задоволенні вимог про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відмовити повністю.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня підписання ухвали.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Перечинський районний суд Закарпатської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Головуюча: Гевці В. М.