Справа № 2-18/09
Провадження № 2-зз/461/7/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2021 року суддя Галицького районного суду м.Львова Мисько Х.М., розглянувши клопотання адвоката Сеника Петра Романовича в інтересах ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

11.03.2021 року адвокат Сеник П.Р. звернувся до суду з клопотанням, в якому просить визнати ОСОБА_1 учасником справи - третьою особою без самостійних вимог та скасувати заходи забезпечення позову, а саме: накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 на підставі ухвали Галицького районного суду м.Львова від 26.03.2009 року по справі №2-18/09.

В обґрунтування поданого клопотання зазначає про те, що в провадженні Галицького районного суду м.Львова знаходилась справа №2-18/09 (6-18/09) за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будімекс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Екобудсервіс» про відшкодування моральної і матеріальної шкоди. 09.03.2021 року при укладенні договору купівлі продажу належного ОСОБА_1 нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 , остання дізналась про те, що на вказане майно накладено арешт постановою Личаківського ВДВС м.Львів ГТУЮ у Львівській області від 06.04.2009 року по виконавчому провадженні АСВП №1289277. 10.03.2021 року Личаківським ВДВС у м.Львів ЗМУЮ (м.Львів) Коваль П.Л. повідомлено про те, що накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , здійснювалось на підставі ухвали Галицького районного суду м.Львова від 26.03.2009 року по справі №2-18/09, як на майно, що належало ТзОВ «Будімекс». Проте, як вбачається з Договору купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 від 04.04.2009 року, такий було укладено між Приватним підприємством фірма «ІНТЕРБУД» і ОСОБА_1 . Згідно п.3 вказаного Договору, квартира АДРЕСА_1 належить продавцю на підставі Договору купівлі продажу квартири від 27.03.2009 року. Таким чином, на момент накладення арешту на вказану квартиру, така належала ОСОБА_1 , а не перебувала у власності ТзОВ «Будімекс». Ухвалою Галицького районного м.Львова від 15.12.2020 року було визнано мирову угоду між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ТзОВ «Будімекс». Відтак, оскільки накладений арешт майна на квартиру АДРЕСА_1 стосувався і стосується майнових прав ОСОБА_1 , просить клопотання задоволити.

Представник ОСОБА_1 адвокат Сеник П.Р. скерував на адресу суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Крім цього, виклик сторін до суду був здійснений через оголошення на офіційному вебпорталі судової влади України (через веб сайт Галицького районного суду м.Львова).

Суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності учасників процесу, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що в провадженні Галицького районного суду м.Львова перебувала цивільна справа №2-18/09 (6-18/09) за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будімекс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Екобудсервіс» про відшкодування моральної і матеріальної шкоди.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 15.12.2010 року у справі №6-18/09 (2-18/09) визнано мирову угоду, укладену 03.11.2010 року між ОСОБА_2 , яка також діє від імені ОСОБА_3 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будімекс», згідно якої: товариство з обмеженою відповідальністю «Будімекс» передає у власність ОСОБА_2 , ОСОБА_3 нежитлові приміщення (в цілому), площею 17,7 кв.м., які належать товариству на праві власності та знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно Договору купівлі-продажу квартири від 04.04.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Бурило В.В., ОСОБА_1 купила у Приватного підприємства фірма «ІНТЕРБУД» квартиру АДРЕСА_1 . Вказана квартира належить продавцю на підставі Договору, посвідченого 27.03.2009 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Сиротяком М.Р.

Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 на підставі договору купівлі продажу від 04.04.2009 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Бурило В.В.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 10.03.2021 року, квартира АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 26709840) належить ОСОБА_1 , дата внесення запису та прийняття рішення про державну реєстрацію - 08.04.2009 року.

Водночас, із вказаної інформаційної довідки вбачається, що 06.04.2009 року за №8614676 реєстратором Львівська філія державного підприємства «Інформаційний центр» міністерства юстиції України накладено обтяження арешт майна на квартиру АДРЕСА_1 , власник ТзОВ «Будімекс», на підставі ухвали Галицького районного суду м.Львова б/н від 26.03.2009 року за заявою Личаківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції.

Крім того, з листа В.о. начальника Личаківського відділу державної виконавчої служби у м.Львові Козак С. №9912/В2 від 11.03.2021 року, адресованого ОСОБА_1 , вбачається, що у відділі ДВС на виконанні перебувало виконавче провадження АСВП №11189277 з виконання ухвали №2-18/09, виданої Галицьким районним судом м.Львова про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ТзОВ «Будімекс» із забороною вчиняти будь-які дії щодо її відчуження до вирішення спору судом. На виконання вказаної ухвали суду державним виконавцем внесено відповідні відомості до Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, запис №8614676. Також зазначено про те, що відповідно до Правил ведення діловодства в органах державної виконавчої служби, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, передбачених на зберігання, становить 3 (три) роки. Відтак, матеріали вищевказаного виконавчого провадження знищені.

Судом також встановлено, що згідно витягу ВП спецпідрозділ, виконавче провадження №12189277 по виконанню ухвали Галицького районного суду м.Львова від 26.03.2009 року у справі №2-18/09 про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка належить ТзОВ «Будімекс» із забороною вчинити будь-які дії щодо її відчуження до вирішення спору судом завершено 27.05.2009 року на підставі п.8 ч.1 ст.49 ЗУ «Про виконавче провадження» (фактичне виконання рішення).

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Так, за ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з частиною 1 ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У ч.7 ст.158 ЦПК України зазначено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом 90 днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Відповідно до ч.8 цієї статті, якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

За приписами ч.ч.9, 10 ст.158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову с.уд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Виходячи з вищевикладеного, на сьогоднішній день за наявності обтяження накладеного на нерухоме майно, порушується право приватної власності ОСОБА_1 , внаслідок чого остання позбавлена можливості в повному обсязі розпоряджатися своїм майном.

Таким чином, враховуючи те, що виконавче провадження закінчено, суд приходить до висновку, що заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 26.03.2009 року у справі №2-18/09, слід скасувати.

Щодо вимоги про залучення ОСОБА_1 учасником справи, а саме: третьою особою без самостійних вимог, суд приходить до висновку, що в задоволенні такої слід відмовити, оскільки судовий розгляд у справі №2-18/09 завершено, в той час, як відповідно до вимог ч.1 ст.53 ЦПК України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи. Таким чином, з аналізу вказаної норми вбачається, що залучення третьої особи можливе лише на стадії судового розгляду справи.

Керуючись ст.158 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката Сеника Петра Романовича в інтересах ОСОБА_1 задоволити частково.

Скасувати заходи забезпечення позову, а саме: арешт на квартиру АДРЕСА_1 , на підставі ухвали Галицького районного суду м.Львова від 26.03.2009 року по справі №2-18/09.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня оголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Х.М. Мисько