Справа № 336/6616/19
Пр. № 2/336/58/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2021 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого - судді Щасливої О.В.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - Оріхівська державна адміністрація Запорізької області, рада опіки та піклування при виконавчому комітеті Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

15 жовтня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав щодо неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В позові зазначив, що є батьком дитини ОСОБА_3 , з чиєю матір`ю ОСОБА_2 перебував у фактичних шлюбних стосунках. Відповідач безтурботно ставилася до сімейних відносин з позивачем та свого батьківського обов`язку щодо виховання сина, неодноразово залишаючи сім`ю та згодом повертаючись. У березні 2018 року вона остаточно залишила відповідача та малолітнього сина сторін та стала проживати з іншим чоловіком. Про місце її теперішнього перебування позивачу невідомо. З вказаного часу дитина проживає разом з батьком, який піклується про неї, утримує хлопчика, виховує та забезпечує усіма передумовами для фізичного та духовного розвитку. Відповідач повністю усунулася від участі у вихованні та утриманні сина, не цікавиться його життєвими обставинами; не відвідує навчальний заклад, де знаходиться хлопець. Позивач та його мати утримують сина, піклуються про його фізичний і духовний розвиток, створюють необхідні для його гідної життєдіяльності умови. Через розлучення з матір`ю у віці неповного усвідомлення змісту подій і повну відсутність спілкування з матір`ю з того часу дитина не пам`ятає відповідача. Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області, яке набрало законної сили, відповідач позбавлена батьківських прав щодо старшого сина ОСОБА_4 , що походить від іншого батька і через залишення його позивачкою виховується її матір`ю та перебуває на утриманні бабки.

На підставі викладеного просить про позбавлення відповідача батьківських прав щодо сина.

Ухвалою судді від 08.11.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду і відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 22.01.2020 року до участі в справі в якості третьої особи залучено орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району.

Ухвалою суду від 22.01.2020 року орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району зобов`язано надати письмовий висновок з приводу спору у відповідності до ст. 19 СК України.

Ухвалою суду від 08.05.2020 року закрито підготовче провадження в справі та справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду від 28.08.2020 року раду опіки та піклування при виконавчому комітеті Преображенської сільської ради Оріхівського району Запорізької області зобов`язано надати письмовий висновок з приводу спору у відповідності до ст. 19 СК України.

Заходи забезпечення позову, доказів в справі не приймалися.

В судове засідання позивач не з`явився, надавши письмове звернення, яке містить прохання про задоволення позову, вирішення справи без його участі, згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи.

Представники третіх осіб звернулися до суду з аналогічними заявами.

Вказані обставини у відповідності до ст. ст. 211, 223 ЦПК України зумовили вирішення справи у відсутність вказаних учасників справи.

Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час та місце вирішення справи, до суду не з`явилася з невідомих причин.

Відзив на позов та клопотання про вирішення справи у її відсутність не надала.

Зазначені обставини в силу ст. 280 ЦПК України є підставою для вирішення справи при заочному розгляді на підставі згоди позивача, висловленої в його письмовій заяві.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Судом встановлено, що сторони є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 9).

Статтею 150 СК України внормований обов`язок батьків виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний, моральний розвиток, утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Підстави для позбавлення батьківських прав встановлені статтею 164 СК України, відповідно до якої мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо, зокрема, вони ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини.

Згідно із ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Наведені положення сімейного законодавства, а також законодавства про охорону дитинства свідчать про беззаперечну важливість виховання дитини у формуванні її особистості, значення якого є не меншим, ніж значення утримання дитини, а закон не містить лише рекомендації щодо участі батьків у вихованні дітей, а покладає на них обов`язок вчинення цих дій.

Навмисне невиконання цього обов`язку, про що свідчить ухилення від виховання дитини, тягне за собою наслідки, передбачені статтею 164 СК України.

Як випливає з роз`яснень п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Суд приймає на користь доводів позову висновок органу опіки та піклування, наявність якого в силу ст. 19 СК України є обов`язковою при розгляді справ цієї категорії (а. с. 123-124) і який містить посилання на повну відсутність проявів батьківської опіки щодо сина з боку відповідача, що виражається у відсутності спілкування матері з сином, відсутності з боку матері піклування про духовний та фізичний розвиток хлопця, ненаданні дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, відсутності сприяння у засвоєнні сином загальновизнаних норм моралі, відсутності інтересу до внутрішнього світу сина. Означений висновок також містить умовивід про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав.

Надані суд фактичні дані, а саме: інформація про працевлаштованість позивача, гідний заробіток та позитивні характеристики з місця роботи (а. с. 9-11); інформація з закладу охорони здоров`я про відвідування дитиною амбулаторії виключно у супроводі батька та бабки та про останній супровід сина матір`ю в березні 2018 року (а. с. 12); довідка з дошкільного навчального закладу про виховання та утримання дитини батьком, відвідуванням ним зборів та святкових вистав та відсутність батьківської турботи з боку відповідача (а. с. 13); позитивні характеристики позивача та його матері за місцем проживання (а. с. 15-22); акт обстеження умов проживання, за яким дитина ОСОБА_3 в житлі позивача має окрему кімнату, яка оснащена дитячими меблями, іграшками, матеріалами для дитячої творчості, та утримання житла в чистоті, охайності та порядку (а. с. 24), - підкріплюють міркування суду щодо необхідності вирішення спору на користь позивача, оскільки свідчать про свідоме невиконання матір`ю своїх обов`язків з виховання та утримання хлопчика.

За вказаних обставин позбавлення батьківських прав, на думку суду, не зашкодить інтересам гармонійного розвитку дитини.

Встановлені судом фактичні обставини також свідчать про те, що відповідач не вчиняє жодних дій з захисту своїх батьківських прав шляхом звернення до органу опіки та піклування або до суду з вимогами про визначення способу участі у вихованні дитини, що не дає підстав для ухвалення рішення на її користь.

За вказаних обставин у суду немає жодного сумніву в тому, що відповідач не лише не відіграє жодної ролі у життєдіяльності та формуванні особистості дитини, а й навпаки - її присутність у житті сина за наведених судом особливостей способу її життя відбивалася б згубно на фізичному та психологічному стані та розвитку дитини.

Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Дослідженими судом доказами встановлено, що відповідач повністю усунулася від утримання сина.

При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України ураховує стан здоров`я й матеріальне становище дитини, а також платника аліментів, відсутність у неї непрацездатних батьків, в утриманні яких вона брала б участь, наявність інших дітей, інші суттєві обставини.

Так як законодавством встановлений мінімальний розмір аліментів на утримання дитини, суд у відповідності до ст. ст. 182, 184 СК України вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Суд також вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору в сумі 768 коп. 40 коп., пільги зі сплати якого має позивач, на користь держави.

Сплачений позивачем судовий збір за вимогу про позбавлення батьківських прав підлягає стягненню з відповідача на його користь.

Керуючись ст. ст. 19, 150, 164, 166 СК України, ст. ст. 2, 4, 5, 10, 12, 13, 77-81, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , який зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , до ОСОБА_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , чий реєстраційний номер облікової картки платника податків не сталося можливим встановити, задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чий реєстраційний номер облікової картки платника податків не сталося можливим встановити, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , непрацевлаштованої, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі у розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з 15 жовтня 2019 року до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя О.В. Щаслива