Справа № 2-2068/07
Провадження № 6/522/282/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

за участі секретаря судового засідання Шеян І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі представника заявника Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» - Поплавської О.В. про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання по справі № 522/2-2068/07 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління «Ощадбанк» до ОСОБА_1 .

До суду надійшла заява представника заявника Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» - Поплавської О.В. про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання по вищевказаній цивільній справі, відповідно до якої зазначено, що на теперішній час у заявника відсутній виконавчий лист №522/21372/14-ц, у зв`язку із чим Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» позбавлено можливості скористатися своїм правом на справедливий суд та звернутися до органів примусового виконання рішень з метою виконання судового рішення.

Учасники справи у судове засідання 04 березня 2021 року не з`явилися, про час та місце проведення судового засідання повідомлялися належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява представника Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» - Поплавської О.В. про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання про видачу дублікату виконавчого листа не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 17.4 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходилась цивільна справа за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління «Ощадбанк» до ОСОБА_1 .

Заочним Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 07 червня 2007 року позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління «Ощадбанк» задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 333-н від 11 грудня 2003 року у розмірі 55 543 (п`ятдесят п`ять тисяч п`ятсот сорок три) гривні, 13 копійок України, суму державного мита в розмірі 555 (п`ятсот п`ятдесят п`ять) гривень, 43 (сорок три) гривні, та суму сплачених витрат на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 30 (тридцять) гривень.

Із матеріалів справи та виконавчого провадження ВП № 36822857 вбачається, що 15 листопада 2007 року Приморським районним судом м. Одеси видано виконавчий лист на виконання зазначеного рішення від 07 червня 2007 року.

Заявник в заяві про видачу дублікату виконавчого листа зазначив, що вказаний виконавчий лист втрачений Другим Приморським відділом ДВС м. Одеси ГТУЮ в Одеській області. Однак, з відповіді Начальника відділу Другого Приморського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Шуляченко М.Б. на запит представника Акціонерного товариства «Ощадбанк» вбачається, що виконавче провадження № 36822857 знищене за терміном зберігання, виконавчого листа № 2-2068/07 у відділі немає та надати підтверджуючі документи направлення виконавчого листа неможливо, у зв`язку зі знищенням.

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.80 ЦПК України).

Заява представника заявника Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» - Поплавської О.В. про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання не містить посилання на докази підтвердження фактичних обставин втрати виконавчого листа.

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень й доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ратифікуючи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції.

У ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зазначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як передбачено ч. 1 ст. 6 та ст. 13 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь - якого висунутого проти нього кримінального судочинства.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду з прав людини вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Одним із принципів в контексті справедливого судового розгляду, гарантованого ч.1 ст. 6 Конвенції, є рівність сторін.

Принцип «рівності сторін» є складовою більш широкого розуміння поняття справедливого судового розгляду. Умова «рівності сторін» у розумінні «справедливого балансу» між сторонами фактично застосовується як у цивільних, так і у кримінальних провадженнях.

Рівність сторін передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу і докази, в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента.

Положення ч. 1 ст. 6 Конвенції гарантують «процесуальну» справедливість, що на практиці розуміється як змагальні провадження, у процесі яких у суді на рівних засадах заслуховуються аргументи сторін.

Верховний Суд розглядаючи касаційну скаргу на ухвали судів першої та апеляційної інстанції, постановлені за результатами розгляду заяви про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, у своїй постанові від 15 листопада 2018 року по справі №474/783/17, звернув увагу на положення ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За результатами розгляду вказаної справи Верховний Суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість оскаржених ухвал про відмову у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

За наведених обставин у суду відсутні підстави для задоволення заяви про видачу дублікату виконавчого листа.

Виходячи з викладеного та керуючись 10, 12, 13, 81, 89, 223, 247, 258-261, 268, п.17.4 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволені заяви представника заявника Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» - Поплавської О.В. про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання по справі № 2-2068/07 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління «Ощадбанк» до ОСОБА_1 , відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили із моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 09 березня 2021 року.

Суддя: Ю.Б. Свячена