Справа №705/615/21
2/705/1281/21

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2021 року м. Умань

Суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області Гудзенко В.Л., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква, треті особи на стороні відповідача: Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , про визнання права на виключення квартири з числа службових для забезпечення сім?ї постійним житлом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква про визнання права на виключення квартири з числа службових для забезпечення сім?ї постійним житлом. Треті особи на стороні відповідача: Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 19.07.2003 по 23.02.2020 він проходив військову службу в Збройних Силах України, що підтверджується довідкою Уманського ОМВК. 23.02.2020 він був звільнений з військової служби відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 39 за станом здоров`я, відповідно до висновку військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час або обмежену придатність у воєнний час та виключений зі списків особового складу частини. На день звільнення вислуга років становить 16 років 07 місяців 04 дні. Під час проходження військової служби в Збройних Силах України він періодично проходив військову службу на території Донецької області, тобто брав участь в АТО, та має статус учасника бойових дій. З 30.12.2015 перебував як учасник бойових дій на першочерговій черзі для отримання житла при в/ч НОМЕР_1 .

15.03.2019 на підставі договору на придбання житла на умовах пайової участі, додатковою угодою до договору на придбання житла на умовах пайової участі, сертифікатом ДАБІ, рішенням про зміну адреси об`єкта нерухомого майна за Міністерством Оборони України було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 . 11.09.2019 відповідно до витягу з наказу командира в/ч НОМЕР_1 було закріплено за посадами та надано військовослужбовцям нерухоме військове майно, зокрема позивачу надана квартира АДРЕСА_1 , після чого він разом з сім`єю заселився в наданій йому службовій квартирі, яка була переведена в розряд службових відповідно до рішення виконавчого комітет Уманської міської ради від 23.10.2019 та стали проживати без реєстрації в ній, оскільки місце реєстрації залишається в/ч НОМЕР_1 , так як з черги для отримання житла його знято не було, а навпаки взято на облік для отримання позачергово житла відповідно до наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 04.09.2020.

02 січня 2020 року в зв`язку з незабезпеченістю житлом в Уманському гарнізоні відповідно до наказу Міністерства Оборони України від 31.01.2019 було укладено договір на житло, в якому позивач з сім?єю проживав, яке було надано для тимчасового проживання за адресою: АДРЕСА_2 , яке складається з 2-кімнат загальною площею 61,2 кв.м., житловою площею 31,7 кв.м. Дане житлове приміщення надано для проживання як позивачу, так і членам його сім`ї, яка складається з дружини - ОСОБА_2 та дочки - ОСОБА_3 , про що було укладено договір № 7. Згідно даного договору він діє з дати його підписання і до моменту виключення військовослужбовця зі списків військової частини НОМЕР_1 .

Позивач зазначає, що він є військовослужбовцем звільненим з військової служби за станом здоров`я, приймав безпосередню участь в антитерористичній операції, є учасником бойових дій та інвалідом 2 групи війни, перебуває на квартирному обліку у в/ч НОМЕР_1 , як у черзі для першочергового отримання житла, так і в черзі для позачергового отримання житла, а отже має право на забезпечення житлом, зокрема право на виключення житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання. Балансоутримувач житла КЕВ м. Біла Церква не бажає звернутись до виконавчих органів міської ради м. Умані для виключення квартири АДРЕСА_1 з числа службового, тому за захистом своїх прав та інтересів він вимушений звернутись до суду та просить визнати за ним право на виключення з числа службового житла квартири АДРЕСА_1 , яке складається з 2-кімнат, загальною площею 61,2 кв.м., житловою площею 31,7 кв.м. та зобов`язати КЕВ м. Біла Церква подати до виконавчого комітету Уманської міської ради клопотання разом з належно оформленими документами про виключення з числа службового житла вказаної квартири.

Ухвалою судді від 16.02.2021 у справі відкрито спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Розгляд справи по суті вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Позивачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, а відповідачу копію ухвали та копію позову з додатками рекомендованими повідомленнями.

За вх. № 5507 від 12.03.2021 від представника третьої особи в/ч НОМЕР_1 Атаманенко Т.В. надійшло пояснення стосовно позовної заяви ОСОБА_1 , в якому зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Керуючись наказом Міністерства оборони України від 31.01.2019 №40, видано наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 11.09.2019 №540 «Про закріплення за посадами та військовослужбовцями штатно- посадового житла у військовій частині НОМЕР_1 » та наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 02.12.2019 №677 «Про рішення, прийняті на засіданнях житлової комісії частини щодо розподілу штатно-посадового житла серед військовослужбовців, що перебувають на обліку на поліпшення житлових умов у військовій частині НОМЕР_1 », наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 27.07.2020 №264 «Про внесення змін до наказу від 11.09.2019 № 540», якими чітко визначено закріплення квартир за посадами, без закріплення їх за визначеними військовослужбовцями. Наказ командира військової частини про закріплення службового (штатно-посадового) житла за відповідними посадами та рапорт військовослужбовця є підставою для укладення договору про надання в користування такого житла. Зазначений договір не надає військовослужбовцю та членам його сім`ї права зареєструвати місце проживання за адресою відповідного житлового приміщення, а також не є підставою для державної реєстрації речових прав на житлове приміщення. Військовослужбовці, які забезпечуються службовим (штатно- посадовим) житлом та члени їх сімей реєструються за юридичною адресою військової частини. 11.09.2019 наказом командира військової частини НОМЕР_1 за № 540 «Про закріплення за посадами штатно-посадового службового житла у військовій частині НОМЕР_1 » (зі змінами), квартиру за адресою: АДРЕСА_2 закріплено за посадою заступника командира частини матеріально - технічного забезпечення - начальника відділу. На даний час наказ командира в/ч НОМЕР_1 від 11.09.2019 № 540 (зі змінами) є чинним. Після видання наказу командира військової частини НОМЕР_1 про звільнення з військової служби майора ОСОБА_1 за станом здоров`я від 23.02.2020 №39, майора запасу було неодноразово попереджено про необхідність звільнення займаного службового (штатно-посадового) житла, так як про це вказано в договорі про надання в користування службового (штатно-посадового) житла від 02.01.2020 №7, укладеного між військовою частиною НОМЕР_1 та майором ОСОБА_1 . Вказаний договір не надає користувачу та членам його сім`ї права реєструвати місце свого проживання за адресою житлового приміщення та не є підставою для проведення такої реєстрації. Відповідно до п. 3.1. користувач зобов?язаний використовувати житлове приміщення виключно для проживання. Пунктом 8 Договору передбачено, що у разі переведення на іншу посаду або звільнення з військової служби зобов`язаний звільнити займане житлове приміщення разом із членами сім`ї. При цьому як передбачено п. 7.1 дія Договору припиняється з моменту виключення військовослужбовця зі списків частини. Позивачем договір № 7 про надання в користування штатно - посадового житла було укладено добровільно, на момент укладення договору позивач не заперечував проти його умов. Також, Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 04.06.2020 №204 «Про рішення, прийняті на засіданні житлової комісії частини», зазначено про те, що майора запасу ОСОБА_4 разом із сім`єю залишити на квартирному обліку у військовій частині, а також зобов`язано його здати службове (штатно-посадове) житло за адресою: АДРЕСА_2 , розрахувавшись за отримані комунальні послуги за період проживання. Відповідно до Порядку проведення експерименту із забезпечення службовим житлом, шляхом закріплення його за посадами військовослужбовців Збройних Сил України від 31.01.2019 №40 військова частина вживає всі необхідні заходи для звільнення користувачами та членами їх сімей службового (штатно-посадового) житла після звільнення їх з військової служби, а саме видані протоколи житлової комісії та накази про звільнення житлових приміщень особам які звільнені з військової служби, а також були направлені листи з проханням звільнити житлове приміщення по закінченню опалювального періоду. На даний час діє та є чинним наказ Міністра оборони України від 31.01.2019 № 40 «Про проведення експерименту із забезпечення службовим житлом шляхом закріплення його за посадами військовослужбовців ЗС України» та наказ командира в/ч НОМЕР_1 від 11.09.2019 за №540 року «Про закріплення за посадами та військовослужбовцями штатно - посадового жила у військовій частині НОМЕР_1 », наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 27.07.2020 №264 «Про внесення змін до наказу від 11.09.2019р. № 540», тому підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в даному випадку відсутні.

За вх. № 5827 від 17.03.2021 від представника відповідача квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква Свириденко В.М. надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що на даний час порядок надання житла військовослужбовцям та особам звільненим з військової служби визначений постановою КМУ від 03.08.2006 № 1081 «Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» та наказом Міністра оборони України від 31.07.2018 № 380 «Про затвердження Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями». Відповідно до п. 3 цієї Постанови, забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла. Згідно п.11 Постанови, житлове приміщення виключається з числа службового, якщо відпала потреба в його використанні, а також якщо в установленому порядку його виключено з числа житлових приміщень. Виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно-експлуатаційного органу. Відповідно до п. 2 розділу 1 вищевказаного Наказу, забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями від Міністерства оборони України здійснюється за рахунок: новозбудованого, вивільненого або придбаного житла; надання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення (за згодою військовослужбовця); переобладнання нежилих приміщень фонду Міноборони у жилі (крім приміщень, розташованих на територіях, які використовуються за призначенням військовими частинами). Згідно п.10 розділу 7 Наказу, військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, особи з інвалідністю І чи II групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку та в порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу. Виключення квартир з числа службових для забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей здійснюється на підставі клопотання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за встановленим порядком. Таким чином, позивачем при вирішенні питання виключення квартири з числа службових не був дотриманий порядок визначений Постановою та Наказом (в тому числі визначеному пунктами 3-7 Наказу), а саме не приймала рішення житлова комісія військової частини про надання житла для постійного проживання позивачу, шляхом виключення його з числа службового. Тільки після прийняття рішення військовою частиною, про надання житла позивачу, шляхом виключення його з числа службового, згідно п. З розділу 7 Наказу, та отримання документів, КЕВ м. Біла Церква може вчиняти дії відповідно до повноважень, передбачених п.4 розділу 7 Наказу. Так, повноваження КЕВ є похідними від прийнятих рішень військової частини. Крім того, відповідно до наказу Міністра оборони України від 31.01.2019 № 40 «Про проведення експерименту із забезпечення службовим житлом шляхом закріплення його за посадами військовослужбовців Збройних Сил України», службова квартира закріплена за заступником командира з матеріально-технічного забезпечення - начальника відділу військової частини НОМЕР_1 (наказ №540). Тобто, вирішення питання виключення квартири (приміщення) з числа службових неможливе, оскільки не відпала потреба в його використанні відповідно до Постанови. ОСОБА_1 , перебуває на обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов в Уманському гарнізоні Черкаської області в загальній черзі за номером 238, в першочерговій за номером 56 (офіційний сайт-Міністерства оборони України), зарахований на позачергову з 26.08.2020. Відповідно до ст. 13 Цивільного кодексу України, при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб. Тобто, позивач намагається отримати житло для постійного користування без дотримання порядку, визначеного Постановою та Наказом, порушуючи права інших осіб, що перебувають на загальній черзі, першочерговій, позачерговій перед ним. Квартира АДРЕСА_1 належить Міністерству оборони України, тому позивачем обраний невірний спосіб захисту своїх прав та КЕВ м. Біла Церква не є належним відповідачем у справі.

У поясненні зазначено, що правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.03.2020 у справі №636/1514/19 не може бути застосована у даній справі, адже вона основана на інших обставинах справи, а саме житловою комісією військової частини у справі №636/1514/19 було прийняте рішення про зняття статусу службова, а в даному випадку житловою комісією військової частини таке рішення не приймалось і повноваження КЕВ є похідними від прийнятих рішень військової частини. За таких обставин, не можуть бути визнані незаконними дії КЕВ та зобов`язано вчинити будь-які дії, а також покладення на КЕВ м. Біла Церква судових витрат.

У відповідності до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справу в межах заявлених вимог на підставі представлених доказів.

Суд, вивчивши матеріали справи, розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно дослідивши і оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За змістом вказаних процесуальних норм, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес, і саме вони є підставою для звернення особи за захистом із застосуванням відповідного способу захисту.

Згідно ч.1,ч.2, ч.3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Право на забезпечення житлом передбачене ст.47 Конституції України та ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до абз.1 п.1 ст.12 Закону, держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Абзацом 3 цієї ж норми визначено, що військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.

Абзацом 4 пункту 1 статті 12 Закону передбачено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 19.07.2003 по 23.02.2020 проходив військову службу в Збройних Силах України, що підтверджується довідкою Уманського ОМВК.

23.02.2020 ОСОБА_1 був звільнений з військової служби відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 39 за станом здоров`я, відповідно до висновку військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби в мирний час або обмежену придатність у воєнний час та виключений зі списків особового складу частини.

На день звільнення вислуга років ОСОБА_1 становить 16 років 07 місяців 04 дні.

Відмітками у паспорті громадянина України позивача серії НОМЕР_2 про реєстрацію проживання підтверджено, що з 06.02.2009 ОСОБА_5 зареєстрований у В/ч НОМЕР_1 (що розташована на території м. Умань Черкаської області). Факт реєстрації позивача та членів його сім?ї за вказаною адресою підтверджується також Довідками, виданими адміністратором ЦНАП ОСОБА_6 .

Довідкою, виданою директором ТОВ «Греків ліс» № 23 від 08.10.2020, підтверджується те, що ОСОБА_1 дійсно проживає з сім`єю: дружиною ОСОБА_2 та дочкою ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_2 за наказом № 540 від 11.09.2019 командира військової частини НОМЕР_1 «Про закріплення нерухомого військового майна за посадовими особами».

10 лютого 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Начальника КЕВ м. Б.Церква, в якому просив звернутися до виконавчого комітету Уманської міської ради з клопотанням про виключення житла, а саме: квартири АДРЕСА_1 з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання його та членів його сім?ї.

19 січня 2021 року за № 152 ОСОБА_1 було надано відповідь на його звернення про вирішення питання виключення житла із числа службових, оскільки його було надано позивачу в тимчасове користування на договірних умовах в якості штатно-посадового житла, з якої вбачається, що квартира АДРЕСА_1 відповідно до наказу Міністра оборони України № 385 від 16.07.2019 визначена, як службова (штатно-посадова) та закріплена за військовою частиною НОМЕР_1 ; відповідно до Порядку проведення експерименту із забезпечення службовим житлом, шляхом закріплення його за посадами військовослужбовців ЗСУ затвердженого наказом Міністра оборони України №40 від 31.01.2019 не передбачено виключення квартир з числа службових (штатно-посадових); при звільненні в запас військовослужбовців припиняється дія договору найму житлового приміщення, укладеного між командиром військової частини і користувачем житлового приміщення.

Вказаним листом проінформовано ОСОБА_5 про те, що він повинен звільнити займане житло та здати до військової частини для заселення іншим військовослужбовцем, який призначений на посаду, за якою закріплена зазначена квартира.

Також, наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 204 від 04.06.2020 було визначено: голові житлової комісії частини організувати внесення змін в облікову справу майора запасу ОСОБА_4 та залишити його з сім?єю на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 ; майору запасу ОСОБА_7 здати службове (штатно-посадове) житло за адресою АДРЕСА_2 розрахувавшись за отримані комунальні послуги за період проживання; начальнику служби квартирно-експлуатаційної до 01 липня 2020 прийняти службове (штатно-посадове) житло за адресою АДРЕСА_2 та оформити актом прийому-передачі жилого приміщення (додаток 16 до наказу Міністра оборони України) №380 від 31.07.2018); секретарю житлової комісії частини внести зміни в облікову справу майора запасу ОСОБА_4 ; довести рішення житлової комісії частини по розглянутим питанням до майора запасу ОСОБА_4 ; контроль за виконанням наказу покладено на заступника командира частини.

Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року №1081.

У відповідності до пункту 1 Порядку № 1081, визначений механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців, зокрема - осіб офіцерського складу Збройних Сил України.

Пунктом 4 Порядку № 1081 встановлено, що центральні органи виконавчої влади, які здійснюють керівництво Збройними Силами, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями, правоохоронні органи спеціального призначення та Держспецтрансслужба, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, видають нормативно-правові акти з питань забезпечення військовослужбовців житлом, а також щороку визначають обсяги службового житла і житла, що надається військовослужбовцям для постійного проживання.

У відповідності до згаданої норми наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380, затверджено Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, яку було зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06 вересня 2018 р. за № 1020/32472.

У відповідності до встановленого порядку отримання службового житла, службові житлові приміщення, службова жила площа, обліковуються у військовій частині та КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району у книзі обліку службових жилих приміщень. На підставі наказу командира військової частини та із урахуванням рішень Міністра оборони України щодо забезпечення військовослужбовців службовими житловими приміщеннями КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району розробляє список надання службових жилих приміщень (службової жилої площі) у військових частинах. Вказаний список, підписаний начальником КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району направляється до ГКЕУ ЗС України для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю. Списки надання службових жилих приміщень розглядаються на засіданні Комісії з контролю, на які можуть запрошуватися (бути присутніми) голови житлових комісій військових частин (об`єднаних житлових комісій). Розгляд Списків надання службових жилих приміщень здійснюється по КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району та по кожному військовослужбовцю окремо. У разі відмови у наданні військовослужбовцю службового жилого приміщення, зазначене службове жиле приміщення підлягає повторному розподілу у військовій частині, до якої воно розподілено у встановленому цією Інструкцією порядку та в строк, що не перевищує один місяць. Рішення Комісії з контролю є підставою для оформлення протягом десяти робочих днів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району та подання до виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради документів для видачі спеціального ордера, який є єдиною підставою для вселення в надане службове жиле приміщення. Житлове приміщення включається до числа службового згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону або командира військової частини за погодженням з КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району відповідно до пункту 8 Порядку № 1081. До виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району надає витяг з наказу командира військової частини про надання службового жилого приміщення. Під час вселення у службове жиле приміщення військовослужбовець здає отриманий спеціальний ордер до житлово-експлуатаційної організації, а за її відсутності - відповідному підприємству, установі, організації, що здійснює обслуговування цього житлового приміщення, а в закритих, віддалених військових містечках до будинкоуправління відповідної КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району.

Позивачем у справі не подано доказів того, що квартиру АДРЕСА_1 , він отримав в порядку та за процедурою, встановленою для отримання службового житла, передбаченими Інструкцією № 380.

Порядок отримання житла для постійного проживання є практично аналогічним.

За нормами Розділу VII Інструкції № 380, особи, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, забезпечуються жилим приміщенням згідно з чергою у військовій частині, що визначається часом зарахування на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання житлових приміщень, або до списків осіб, які користуються правом позачергового одержання житлових приміщень) за рішенням житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії), яке затверджується наказом командира військової частини.

Для прийняття рішення про надання житлових приміщень для постійного проживання житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) розглядає документи облікових справ військовослужбовців. Після розгляду документів облікової справи житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) приймає рішення про надання житлового приміщення для постійного проживання. Затверджений командиром військової частини протокол засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) разом з обліковою справою направляється військовою частиною до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, що є підставою для видання наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання. На підставі отриманих документів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району готує список надання житлової площі для постійного проживання (далі - Список надання постійного житла). Список надання постійного житла, підписаний начальником КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, з обліковою справою військовослужбовця, витягом із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю жилого приміщення для постійного проживання, копією протоколу засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) направляється до ГКЕУ для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю. Для розгляду Списку надання постійного житла Комісією з контролю на її засідання можуть запрошуватися голови житлових комісій військових частин (об`єднаних житлових комісій). За результатами розгляду Списку надання постійного житла Комісія з контролю приймає рішення окремо щодо кожного військовослужбовця про: погодження надання постійного житла; відмову в погодженні надання постійного житла із зазначенням причини такої відмови. Рішення Комісії з контролю оформлюється протоколом. У разі прийняття Комісією з контролю рішення щодо відмови в погодженні надання постійного житла воно підлягає новому розподілу у встановленому цією Інструкцією порядку протягом одного місяця та є підставою для скасування наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання. Рішення Комісії з контролю є обов`язковим для виконання КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, військовими комісаріатами та військовими частинами. ГКЕУ на підставі рішення Комісії з контролю готує Список надання постійного житла у Збройних Силах України, що подається на затвердження заступнику Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків). Затверджений Список надання постійного житла у Збройних Силах України є підставою для оформлення протягом десяти робочих днів КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району та подання до виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради документів для видачі ордеру на постійну житлову площу, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення. До виконавчих органів районної, міської, районної у місті ради КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району надає облікову справу військовослужбовця разом з витягом із Списку надання постійного житла у Збройних Силах України, копію протоколу житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії), витяг із наказу командира військової частини про надання військовослужбовцю житлового приміщення для постійного проживання. Ордер на постійну житлову площу в закритих військових містечках оформлюється та видається відповідним начальником КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району протягом п`яти робочих днів. Для вселення в надане житлове приміщення військовослужбовець здає ордер на постійну житлову площу до житлово-експлуатаційної організації, за її відсутності - відповідному підприємству, установі, організації, що здійснює обслуговування цього житлового приміщення, або до будинкоуправління відповідного КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району.

Судом встановлено, що 31 січня 2019 року Міністром оборони України видано наказ № 40 про проведення експерименту із забезпечення службовим житлом шляхом закріплення його за посадами військовослужбовців ЗС України. У відповідності до нього начальнику Головного КЕУ ЗС України наказано розробити та затвердити порядок проведення експерименту із забезпечення службовим житлом шляхом закріплення його за посадами військовослужбовців ЗС України.

01 лютого 2019 року начальником Головного КЕУ ЗС України затверджено Порядок проведення експерименту із забезпечення службовим житлом, шляхом закріплення його за посадами військовослужбовців ЗС України, з якого вбачається, що до службового (штатно - посадового) житла можуть бути віднесені житлові приміщення, які вже мають статус службових, житлові приміщення в об`єктах нового будівництва, реконструкції, придбані, набуті в порядку, передбаченому законодавством, на які зареєстровано право власності за Міністерством оборони України. Житлові приміщення включаються до службового (штатно-посадового) житла рішенням заступника Міністра оборони України (згідно з розподілом обов`язків) за поданням Головного КЕУ ЗС України. Приймання-передача службового (штатно-посадового) житла на баланс квартирно-експлуатаційного органу та закріплення його за військовою частиною на праві оперативного управління проводиться на підставі наказу Міністерства оборони України, а в подальшому акту приймання-передачі основних засобів, передається документація на таке житло.

Наказ командира військової частини про закріплення службового (штатно-посадового) житла за відповідними посадами є підставою для укладення договору про надання в користування такого житла конкретному військовослужбовцю.

Зазначений договір не надає військовослужбовцю та членам його сім`ї права зареєструвати місце проживання за адресою відповідного житлового приміщення, а також не є підставою для державної реєстрації речових прав на житлове приміщення. Військовослужбовці, які забезпечуються службовим (штатно-посадовим) житлом та члени їх сімей реєструються за юридичною адресою військової частини.

У відповідності до поданої відповідачем копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 30747723 від 15.03.2019 квартира АДРЕСА_1 перебуває у державній власності Міністерства оборони України.

Вказана квартира закріплена за військовою частиною НОМЕР_1 .

02.01.2020 між військовою частиною НОМЕР_1 в особі командира ОСОБА_8 (управитель) та військовослужбовцем ЗС України заступником командира військової частини НОМЕР_1 з матеріально-технічного забезпечення майором ОСОБА_1 (користувач) укладено Договір про те, що управитель надає користувачу на строк проходження ним служби на посаді заступником командира військової частини НОМЕР_1 з матеріально-технічного забезпечення, для тимчасового проживання житлове приміщення за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно п. 1.6. Договору - даний договір не надає користувачу та членам його сім`ї права реєструвати місце проживання за адресою житлового приміщення та не є підставою для державної реєстрації речових прав на нього за користувачем та членами його сім`ї. Відповідно до п. 3.1. користувач зобов`язаний використовувати житлове приміщення за призначенням.

Пунктом 3.12 Договору передбачено, що у разі отримання житлового приміщення для постійного проживання або службового житла або компенсації за належне для отримання житлове приміщення, або переведення на іншу посаду, або звільнення з військової служби користувач зобов`язаний звільнити житлове приміщення у місячний строк разом із членами сім`ї. При цьому дія Договору припиняється у зв?язку з закінченням строку, на який його було укладено.

Як передбачено п. 4.4 Договору, власник (управитель) має право вимагати від користувача звільнення житлового приміщення, у разі використання його не за призначенням, переміщення на іншу посаду, звільнення користувача з військової служби, отримання іншого житла чи компенсації за нього.

Відповідно до п.7.2 Договору зазначено, що його укладення не створює для користувача та членів його сім`ї будь-яких інших прав на отримане у користування житлове приміщення, крім права тимчасового користування. Житлове приміщення не підлягає піднайму, бронюванню, приватизації, даруванню, викупу, передачі у заставу або займу чи в користування третім особам.

На підставі п.7.5 Договору, єдиним документом, що підтверджує надання житлового приміщення користувачу та звільнення ним житлового приміщення є підписаний сторонами акт прийому - передачі приміщення, в якому зазначається стан житлового приміщення, обладнання чи іншого майна, яке знаходиться в житловому приміщенні.

Відтак, на підставі поданих документів, судом встановлено, що спірну квартиру позивач отримав у тимчасове користування на підставі наказу Міністра оборони України № 40 від 31 січня 2019 року про проведення експерименту із забезпечення службовим житлом шляхом закріплення його за посадами військовослужбовців ЗС України.

Вказаний нормативний документ у розумінні пункту 4 Порядку № 1081 є також нормативно-правовим актом з питань забезпечення військовослужбовців житлом, що виданий центральним органом виконавчої влади, що здійснює керівництво Збройними Силами України, а в той же час має однакову юридичну силу, разом з Інструкцією № 380.

Таким чином судом встановлено, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу користування штатно - посадовим (службовим) житлом.

У відповідності до положень статті 6 ЦК України, сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Отже, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України).

Як визначено ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Судом встановлено, що 02.01.2020 позивачем договір про надання в користування штатно - посадового житла було укладено добровільно, на момент укладення договору позивач не заперечував проти його умов.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що нормативно - правовим документом, на підставі якого військовослужбовці мають право на отримання службового житла, є також і Інструкція з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затверджена Наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 06 вересня 2018 р. за № 1020/32472.

Як зазначалося вище судом, службові житлові приміщення надаються військовослужбовцям згідно з рішенням командира військової частини, яке погоджується з квартирно-експлуатаційним органом, за місцем проходження ними військової служби. На підставі рішення про надання службового житлового приміщення виконавчий орган районної, міської, районної у місті ради видає спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення.

У матеріалах справи відсутнє рішення командира військової частини НОМЕР_1 про надання ОСОБА_1 службового житлового приміщення, як і не надано стороною позивача спеціальний ордер виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що на даний час діє та є чинним наказ Міністра оборони від 31 січня 2019 року № 40 «Про проведення експерименту із забезпечення службовим житлом шляхом закріплення його за посадами військовослужбовців ЗС України». Даний наказ, а відповідно й інші нормативні документи, які видавались на його підставі, не були скасованими, як такі, що суперечать Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями та іншим нормативно - правовим актам, які регулюють порядок забезпечення службовим житлом військовослужбовців ЗС України.

Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

Пунктом 11 Порядку № 1081 передбачено, що житлове приміщення виключається з числа службового, якщо відпала потреба в його використанні, а також якщо в установленому порядку його виключено з числа житлових приміщень. Виключення житлового приміщення з числа службового провадиться згідно з рішенням виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради за клопотанням начальника гарнізону, командира військової частини та квартирно-експлуатаційного органу.

Суд звертає увагу на те, що жодним нормативно-правовим актом не визначено можливість та порядку отримання військовослужбовцем для постійного проживання житла, яке було передане йому у тимчасове користування на договірних умовах у зв`язку з проведенням експерименту із забезпечення службовим житлом шляхом закріплення його за посадами військовослужбовців ЗС України.

Позиція Верховного Суду у постанові від 04 березня 2020 року у справі № 636/1514/19, на яку посилається позивач, стосувалась квартири, що вже була включена до числа службових у порядку, визначеному Інструкцією № 380, і на яку було видано ордер на вселення виконавчим комітетом міської ради.

У даній спірній ситуації ОСОБА_1 отримав квартиру у тимчасове користування на договірних засадах як службове (штатно-посадове житло) з підстав, що виникли внаслідок прийняття наказу Міністра оборони України від 31 січня 2019 року № 40 «Про проведення експерименту із забезпечення службовим житлом шляхом закріплення його за посадами військовослужбовців ЗС України».

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до задоволення не підлягають, оскільки вони є передчасними, штатно - посадове (службове) житло надавалося позивачу в порядку проведення експерименту із забезпечення службовим житлом шляхом закріплення його за посадами військовослужбовців ЗС України.

Керуючись ст.ст.2, 4, 5, 12, 13, 76-79, 81, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до квартирно-експлуатаційного відділу м. Біла Церква, треті особи на стороні відповідача: Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , про визнання права на виключення квартири з числа службових для забезпечення сім?ї постійним житлом відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.Л. Гудзенко