ЄУН № 336/178/21
пр. № 2/336/1549/2021
РІШЕННЯ

Іменем України

22 липня 2021 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя, у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Павловцеві В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» про визнання недійсним кредитного договору,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ТОВ «МІЛОАН», вказавши, що 20.03.2020 року між сторонами укладено кредитний договір №1663553, за яким позикодавець зобов?язався надати позичальнику кредит в сумі 12000 гривень, а позичальник зобов`язалась повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та комісію за надання кредиту. Не погоджуючись з укладеним договором, позивач просить визнати його недійсним оскільки договір фактично підписано не було, позивач не була письмово проінформована про всі умови договору та укладений між сторонами договір про надання позики на умовах фінансового кредиту містить ознаки кредитного договору.

Ухвалою суду від 22.02.2021 року відкрите провадження та справу призначено до судового розгляду в порядку загального позовного провадження.

29.03.2021 року від ТОВ «Мілоан» надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач заперечує проти позову, вказуючи, що між сторонами було укладено кредитний договір з дотриманням вимог чинного законодавства, позивачем оскаржується лише момент укладення договору, що не є способом захисту прав споживача в розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», відповідач не була обмежена в часі ознайомлення з умовами кредитного договору, які були їй надані після направлення заяви, тощо.

В судове засідання сторони, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи не з`явились, направивши відповідні клопотання про розгляд справи за їх відсутності на підставі наданих доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

При дослідженні письмових доказів судом встановлено наступне.

20.03.2020 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 1663553, за яким ТОВ «Мілоан» зобов?язалось надати ОСОБА_1 кредит в сумі 12000 гривень строком на 30 днів шляхом безготівкового переказу на рахунок позичальника, а позичальник зобов?язався повернути кредитні кошти, сплатити відсотки за користування кредитом та сплатити комісію за надання кредиту.

Розділом 6 договору передбачено, що договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, створеному на веб-сайті ТОВ «Мілоан». Відправляючи через сайт онлайн-заяву про надання кредиту або підтверджуючи її оператору ТОВ «Мілоан» позичальник підтверджує згоду на укладення договору.

Факт перерахування кредитних коштів в сумі 12000 гривень на картковий рахунок ОСОБА_1 підтверджується платіжним дорученням №16864552 від 20.03.2020 року.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

За ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Аналогічним чином питання обов`язків доказування і подання доказів регулює ст. 81 ЦПК, за якою кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Стаття 1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

З позовної заяви вбачається, що позивач підтверджує факт отримання кредитних коштів у відповідності до договору, тож фактично договір був виконаний позикодавцем, а виконання договору отримане позичальником.

Посилання ОСОБА_1 на порушення при укладенні договору вимог Закону України «Про електронний цифровий підпис» безпідставні, адже цей закон втратив чинність у жовтні 2017 року, тобто до укладення кредитного договору.

На переконання суду, зареєструвавшись на сайті та направивши заяву на укладення договору, підтвердивши свою згоду на укладення договору в порядку, передбаченому договором, отримавши кредитні кошти на банківський рахунок, ОСОБА_1 в належний спосіб пройшла електронну ідентифікацію, уклала договір в порядку, передбаченому чинним законодавством та фактично договір розпочав виконуватись сторонами, тож підстав для визнання договору недійсним суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 76-81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МІЛОАН» про визнання недійсним кредитного договору залишити без задоволення.

Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан», місцезнаходження: м. Київ, вул. Багговутівська, 17-21, код ЄДРЮО 40484607.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. З урахуванням положень п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України апеляційна скарга подається через суд першої інстанції.

Суддя О.І. Дацюк

Повний текст рішення суду складений 31.07.2021 року