Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/1484/21

номер провадження 2/695/948/21

04 серпня 2021 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Ушакової К.М.

за участю секретаря судового засідання - Біленко Н.Г.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна в порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна в порядку спадкування. Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 . За життя ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений Подільською сільською радою від 12.10.2016, за яким: належний їй житловий будинок з надвірними будівлями, розташований у АДРЕСА_1 заповіла своїм дітям: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в рівних частинах; земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,28 га, який знаходиться в адміністративних межах Подільської сільської ради, Золотоніського району, Черкаської області заповіла дочці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 повністю. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на вище вказане майно. Спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_5 у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, розташований у АДРЕСА_1 , позивач прийняв у встановленому законом порядку, шляхом подачі заяви про прийняття спадщини. Також в спадщину вступила ОСОБА_2 , а спадкоємиць за заповітом ОСОБА_4 відмовилась від прийняття спадщини на користь позивача ОСОБА_1 . Інших спадкоємців, які б у встановленому порядку прийняли спадщину не має. При прийнятті спадщини, спадкоємці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 досягли домовленості про поділ спадкового майна, а саме: відповідач ОСОБА_2 успадковує земельну частку (пай), яку вона успадкувала та отримала відповідні документи, а позивачу ОСОБА_1 переходить у спадок житловий будинок з надвірними будівлями. Оформити право власності на житловий будинок з надвірними будівлями у нотаріуса позивач не має можливості, оскільки за життя спадкодавець ОСОБА_3 не зареєструвала у встановленому законом порядку право власності на житловий будинок з надвірними будівлями розташований у АДРЕСА_1 , у зв`язку з цим нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Оскільки іншим шляхом оформити свої спадкові права позивач можливості не має, він був змушений звернутися до суду з відповідним позовом для захисту своїх спадкових прав.

Ухвалою судді Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 26.04.2021 справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Брус С.М. не з`явилися. До початку підготовчого судового засідання від адвоката Бруса С.М. надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі позивача, на позовних вимогах наполягає.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилась, але надала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнає та не заперечувала щодо задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 та ч. 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи, що дії відповідача щодо визнання позову не суперечать чинному законодавству та не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення про задоволення позову, виходячи з наступного.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 21.11.2018 ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до заповіту посвідченого Подільською сільською радою від 12.10.2016, ОСОБА_3 належний їй житловий будинок з надвірними будівлями, розташований у АДРЕСА_1 заповіла своїм дітям: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в рівних частинах; земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,28 га, який знаходиться в адміністративних межах Подільської сільської ради, Золотоніського району, Черкаської області заповіла дочці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 повністю.

15.03.2021 позивач звернувся з заявою до приватного нотаріуса Шипович Я.І. про видачу свідоцтва про право на спадщину. Із даних постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.03.2021 вбачається, що заведена спадкова справа №261-2018 року. Спадщину за заповітом прийняли, подавши заяви до приватного нотаріуса у встановлений законом шестимісячний термін діти спадкодавця ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Інших спадкоємців немає. Згідно заяви спадкоємця після смерті ОСОБА_3 залишилось спадкове майно, яке складається з житлового будинку по АДРЕСА_1 , на який відсутні правовстановлюючі документи, за вказаних умов позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на будинок.

Відповідно до довідки КП «Черкаського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації» №547 від 10.06.2019, згідно даних КП «ЧООБТІ» станом на 10.06.2019 інвентаризаційна справа на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 в архіві відділку не зареєстрована. Станом на 01.01.2013 право власності на нерухоме майно за вказаною адресою не зареєстровано.

Згідно виписки з погосподарської книги №1 номер об`єкта 010030-3 відкритий на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Власник будинку ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно висновку суб`єкта оціночної діяльності про вартість об`єкту нерухомості від 17.05.2021, ринкова вартість житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого у АДРЕСА_1 , станом на 17.05.2021 становить 47 600.00 грн.

Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а відповідно ст. 1217 цього ж кодексу спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Стаття 1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, а за ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Відповідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Стаття 1223 ЦК України визначає, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті а у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Згідно роз`яснень п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлення права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

У зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , позивач не може реалізувати своє право на прийняття спадщини, тому вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року, державна реєстрація речових прав (на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів (виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, та Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5.

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Ц[К та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ст.ст.25, 30, 346 ІІК України, листа Міністерства юстиції України №19- 32/319, від 21.02.2005 року, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилась і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Таким чином, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав.

Згідно п. 6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову І практику в справах про захист права власності та інших речових прав», суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна.

Спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

До аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України в постанові від 21.03.2018 року у справі №2-885/2010.

Враховуючи викладені обставини справи та вимоги закону, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, у зв`язку з чим вони підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна в порядку спадкування за заповітомзадовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Відповідно до пп.15.5 п.15 ч.1 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України в редакції від 15.12.2017, апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до або через відповідні суди.

Суддя: К.М. Ушакова