Провадження №2/932/1816/20
25.03.2021 року м. Дніпро
Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Лукінової К.С.
за участю секретаря судового засідання Іванової А.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні приміщенням шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні приміщенням шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В позовній заяві посилався на те, що ОСОБА_4 є зареєстрованим у квартирі АДРЕСА_1 , проте членом сім`ї позивача не є, не проживає у даній квартирі, а також не є співвласником вказаного нерухомого майна. Просили визнати відповідача таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1 .
Справу розглянуто згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України у відсутності позивача та відповідача, які надали до суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності.
ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та їхній представник в судове засідання не з`явилися, проте від представника надійшла письмова заява в якій він просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.
Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та дату судового засідання був повідомлений належним чином, клопотань та відзиву до суду не надав.
Відповідно до ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.03.2021 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів.
Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 27.06.2013 року у цивільній справі №2-3734/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа Приватне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», про визнання права власності на частку майна у спільній власності подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, мирову угоду, укладену Власенко Юлією Михайлівною та ОСОБА_4 , за якою сторони дійшли згоди про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя і набуте в період перебування в зареєстрованому шлюбі, визнано на наступних умовах:
1. Сторони домовилися в частині визнання за ОСОБА_1 права власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 , яка була придбана на підставі договору купівлі-продажу квартири за реєстровим №1-3202 від 07.10.2003р., беручи до уваги, що остання проживає разом з двома дітьми: неповнолітнім сином ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітньою донькою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
2. Сторони дійшли згоди стосовно виділення в натурі майна в наступному порядку, а саме виділити в натурі ОСОБА_1 : холодильник «Норд», вартістю 1200,00 грн., пральну машину «Індезіт», вартістю 1750,0 грн., на загальну суму 2950,00 грн. Виділити в натурі ОСОБА_4 корпусні меблі, що складаються з платяної шафи, книжкової шафи, серванту та тумби під телевізор, вартістю 2500,00 грн., диван, вартістю 600,00 грн., а всього на загальну суму 3100,00 грн.
3. ОСОБА_4 відмовляється від своїх позовних вимог в частині поділу спільного майна в повному обсязі, а саме:
- виділення ОСОБА_4 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , а також платяну шафу з меблевого гарнітуру, вартістю 1000,00 грн.;
- виділення ОСОБА_1 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , виділення інших речей холодильник «Норд», вартістю 2800,00 грн., газова колонка «Беретта-Автомат» - 2500,00 грн., пральна машина «Індезіт» - 1750,00 грн., меблевий гарнітур з 3 речей (книжкова шафа 800,00 грн., сервант 800,00 грн., тумба під телевізор - 400,00 грн.), диван двоспальний 2000,00 грн., двоспальне ліжко 1300 грн., комп`ютер 4000,00 грн., меблевий гарнітур дитячий 1000,00 грн.
- для державної реєстрації часток в квартирі АДРЕСА_1 визнати за ОСОБА_4 та ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири;
- в порядку компенсації стягнути з ОСОБА_1 за особисте майно 10 600,00 грн.;
- стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 витрати на державне мито у сумі 610,00 грн. та сплату ІТЗ у сумі 120,00 грн., а всього 730,00 грн.
4. Сторони домовилися про те, що ОСОБА_4 з метою припинення обов`язку стосовно сплати аліментів на користь неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , передає у спільну власність останніх 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 приймає зазначену нерухомість для малолітньої доньки ОСОБА_7 та неповнолітнього сина ОСОБА_6 , котрі залишаються проживати разом з нею в квартирі.
5. ОСОБА_4 та ОСОБА_1 домовились, що після передачі нерухомості - 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 :
- Право на аліменти на дітей, що мають сплачуватись ОСОБА_4 в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_7 та неповнолітнього сина ОСОБА_6 , вважається припиненим;
- ОСОБА_4 буде проживати окремо від дітей, але у разі потреби, відповідно до вимог ст..ст.185, 190 СК України, буде брати участь у додаткових витратах на дітей;
- ОСОБА_1 зобов`язується самостійно утримувати дітей, що залишаються проживати разом з нею.
Вищевказана ухвала суду від 27.06.2013 року набрала законної сили 03.07.2013 року.
На підставі ухвали суду від 27.06.2013 року, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, було зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 , а саме:
-1/6 частини за ОСОБА_7 ;
-1/6 частини за ОСОБА_6 ;
-2/3 частини за ОСОБА_1 .
27.05.2016 року, ОСОБА_6 змінив прізвище на « ОСОБА_8 », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_1 від 27.05.2016 року.
06.03.2019 року, ОСОБА_7 змінила прізвище на « ОСОБА_8 », що підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії НОМЕР_2 від 06.03.2019 року.
Таким чином, позивачі є співвласниками вищевказаного нерухомого майна.
Відповідач ОСОБА_4 не є членом сім`ї, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 17.06.2009 року.
Також, відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна станом на 22.02.2021 року, квартира АДРЕСА_1 знаходиться у спільній частковій власності ОСОБА_1 -2/3, ОСОБА_6 -1/6, ОСОБА_7 -1/6.
Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
За приписами ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Як вбачається з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Зі змісту ст. 391 ЦК України вбачається, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Відповідно до ст. 71 Житлового Кодексу України, жиле приміщення зберігається за відсутньою особою протягом шести місяців.
Відповідно до ст. 72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Згідно ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття її з реєстрації за цим приміщенням відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV.
Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про те, що позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні приміщенням шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.
Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст.141 ЦПК України та вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 768,40 грн.
Керуючись ст.ст. 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст.71,72 ЖК України, ст. ст. 12,13,76,77,78,81,259, 263,264,265,268 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні приміщенням шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_4 ) таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП - НОМЕР_5 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя К.С. Лукінова