Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" березня 2021 р. Справа № 596/1678/20

Провадження № 2/596/88/2021

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді Митражик Е.М.

при секретарі Кузик М.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Гусятин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Копичинецької міської ради Гусятинського району Тернопільської області про визначення часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовом до Копичинецької міської ради Гусятинського району Тернопільської області та просить визначити, що частка ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0708 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :02:001:0563, що розташована по АДРЕСА_1 , та належить на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 402475 від 26.05.2011 року складає 1/3 частки та 2/3 частки- їй, ОСОБА_1 . Також просить визнати за нею право власності на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,0708 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :02:001:0563, що розташована по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті - ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що в АДРЕСА_1 розташований житловий будинок із надвірними будівлями та спорудами, який належить їй. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_2 , після смерті якої відкрилася спадщина на все належне їй майно, до складу якого входила 1/3 частка житлового будинку в АДРЕСА_1 (яку успадкувала позивачка) та відповідна частка земельної ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель га споруд (присадибна ділянка), площею 0,0708 га, кадастровий номер :02:001:0563, що розташована в АДРЕСА_1 . Позивач є спадкоємцем майна померлої ОСОБА_2 за заповітом. 12 грудня 2017 року нею було подано заяву про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , до приватного нотаріуса Гусятинського районного нотаріального округу Лотовської О.М. На підставі вказаної заяви нотаріусом заведено спадкову справу, а також видано їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/3 частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд. Проте, коли вона звернулася до нотаріуса із метою оформлення своїх спадкових прав на земельну ділянку, для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель та споруд, у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено.

Вони з матір`ю як співвласники житлового будинку приватизували земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку ) площею 0,0708 га, що розташована в АДРЕСА_1 . Проте, незважаючи на те, що житловий будинок за ними зареєстрований на праві спільної часткової власності, частки співвласників вищевказаної земельної ділянки не визначені. У зв`язку із цим вона позбавлена можливості успадкувати земельну ділянку, яка фактично перебуває у спільній сумісній власності.

Від позивача ОСОБА_1 надійшла до суду заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить задовольнити позов.

Від Копичинецької міської ради Гусятинського району Тернопільської області надійшла до суду заява про розгляд справи без їхньої участі, щодо задоволення позовних не заперечують.

Дослідивши та оцінивши здобуті в судовому засіданні докази, суд встановив обставини та визначив відповідно до них наступні правовідносини.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року.

В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з вимогами ст.ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який поширюється з часу відкриття спадщини.

Відповідно до копії Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №402475 від 26 квітня 2011 року, співвласниками земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибну ділянку ) площею 0,0708 га, кадастровий номер :02:001:0563, що розташована в АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . (а.с.17-18).

Із копії Витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 416 від 05.10.2020 року, виданого Відділом у Гусятинському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області, вбачається, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 708 м2, кадастровий номер :02:001:0563, що розташована в АДРЕСА_1 , цільове призначення якої: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) становить 65557,82 грн. (а.с.19)

Як вбачається із копії дублікату свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 05.05.2004 року та копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №3508766 від 06.05.2004 року, власниками домоволодіння в АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , по 1/3 частині кожен. (а.с.20,21).

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 20 травня 1994 року, ОСОБА_5 та ОСОБА_3 20 травня 1994 року уклали шлюб, після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище « ОСОБА_1 ». (а.с.14).

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.05.2004 року серії ВВВ №907901, виданого державним нотаріусом Копичинецької державної нотаріальної контори Лотовською О.М., зареєстрованого в реєстрі за №349, ОСОБА_1 є спадкоємцем майна свого батька ОСОБА_4 . До складу спадкового майна входить: 1/3 частина житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 . (а.с.22).

ОСОБА_2 склала заповіт, який посвідчений державним нотаріусом Копичинецької державної нотаріальної контори Лотовською О.М. 11 травня 2004 року, зареєстрований у реєстрі за № 353, згідно якого заповіла все своє майно ОСОБА_1 (позивачу по справі) (а.с.13).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 07.08.2017 року, виданого Копичинецькою міською радою Гусятинського району Тернопільської області (а.с.11).

12.12.2017 року приватним нотаріусом Лотовською О.М. було заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається із копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 50236983 від 12.12.2017 року (а.с.12).

Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину по заповіту від 15.05.2020 року серії НОІ №653262, виданого приватним нотаріусом Гусятинського районного нотаріального округу Лотовською О.М., зареєстрованого в реєстрі за №295, ОСОБА_1 є спадкоємцем майна своєї матері ОСОБА_2 . До складу спадкового майна входить: 1/3 частина житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 . (а.с.23).

Таким чином, ОСОБА_1 є одноосібним власником житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що також підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №223568466, №223567339 та №223569065 від 11.09.2020 року. (а.с.8-10).

Проте, при зверненні до приватного нотаріуса Гусятинського районного нотаріального округу Лотовської О.М. із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,0708 га, кадастровий номер :02:001:0563, що розташована в АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що не визначені частки спадкодавця у спільній сумісній власності (а.с.5-7).

Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 357 ЦК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом; якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.

Згідно ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

У відповідності до положень ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Статтею 125 Земельного кодексу України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно зі ст.126 Земельного Кодексу України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті.

За ст.86 Земельного Кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Згідно ст.89 Земельного Кодексу України земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: співвласників жилого будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюється за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладених в листі «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р. відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. У разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасники спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч.4 ст.120 Земельного Кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Згідно ст. ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Смерть власника являється однією із підстав для припинення права власності, що випливає із норм статті 346 ЦК України.

Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 1225 ЦК України передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що є підстави для визначення часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0708 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :02:001:0563, що розташована по АДРЕСА_1 , а саме: за ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/3 частку, а за ОСОБА_1 2/3 частки. Також визнати за позивачем право власності на майно в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 , а саме, на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,0708 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :02:001:0563, що розташована по АДРЕСА_1 .

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76, 80, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , жительки АДРЕСА_1 ) до Копичинецької міської ради Гусятинського району Тернопільської області (адреса місцезнаходження: м. Копичинці, вул. 22 Січня, 29, Гусятинського району, Тернопільської області, ) про визначення часток у праві спільної сумісної власності та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визначити, що частка ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 0,0708 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :02:001:0563, що розташована по АДРЕСА_1 (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 402475 від 26.05.2011 року) складає 1/3 частки, частка ОСОБА_1 складає 2/3 частки.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , жителькою АДРЕСА_1 ) право власності на 1/3 частки земельної ділянки площею 0,0708 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :02:001:0563, що розташована по АДРЕСА_1 (Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 402475 від 26.05.2011 року) в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Гусятинський районний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Е.М. Митражик