Номер провадження: 22-ц/813/3798/21
Номер справи місцевого суду: 509/4155/19
Головуючий у першій інстанції Кочко В.К.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Комлевої О.С.,

за участю секретаря: Ющак А.Ю.,

представника Есмеральда- ОСОБА_1 - адвоката Возіяна А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Есмеральда- ОСОБА_1 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 28 серпня 2020 року про відмову у скасуванні заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Есмеральда- ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

встановив:

Позивач 05.08.2019 року звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом до Есмеральда- ОСОБА_1 про стягнення матеріальної моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), у загальній сумі 500 000 грн. (а.с.1-2).

До подання позовної заяви, позивач просив забезпечити позов, шляхом накладення арешту на майно відповідача Есмеральда- ОСОБА_1 .

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 02.08.2019 заяву ОСОБА_2 було задоволено.

16.08.2020 року на адресу суду надійшло клопотання відповідача - Есмеральда- ОСОБА_1 , в якому він просив прийняти відзив до спільного розгляду справи, відмовити у задоволенні позовних вимог, скасувати заходи забезпечення позову - арешт, накладений Овідіопольським районним судом Одеської області на його майно, як передчасно накладений (а.с.48-50).

Клопотання обгрунтоване тим, що застосовуючи засоби забезпечення позову, судом не було застосовано вимоги ст.135 ЦПК України. Крім того, в матеріалах позову ОСОБА_2 існують ознаки його необґрунтованості, так як в позовній заяві зазначено, що в результаті неправомірних дій Есмеральда- ОСОБА_1 за наслідками ДТП ОСОБА_2 спричинена шкода, яка на думку відповідача значно завищена.

Разом з тим, на думку відповідача, його вина у скоєнні ДТП не доведена, та кримінальне провадження № 0001255, зареєстроване в ЄРДР 11.06.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у якому Есмеральда- ОСОБА_1 не має статусу підозрюваного або потерпілого, поновлене ухвалою Одеського апеляційного суду 19 лютого 2020 року.

Крім того, відповідач вказав, що судом неправомірно не застосовано зустрічне забезпечення. Також у позовній заяві не викладені обставини та докази на їх підтвердження.

З урахуванням порушень ч.ч.1-2 ст.174 та п.5 ч.3 ст.175, п.2 ч.3 ст.141 ЦПК України та основних засад цивільного судочинства, заявник апеляційної скарги вважає, що в даному випадку існують ознаки завідомо безпідставного позову та ознаки зловживання правом на позов.

Крім того, на думку відповідача поведінка позивача призводить до затягування розгляду справи, оскільки матеріалами справи не усунуті недоліки позову, крім того, позивач не надає суду докази на підтвердження своїх позовних вимог, та допускає поведінку, передбачену п.3 ч.3 ст.141 ЦПК України.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 28 серпня 2020 року у задоволенні заяви представника Есмеральдо-Ріко Р.А. - ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Есмеральдо- ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, було відмовлено. (а.с.82).

В апеляційній скарзі Есмеральда- ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали Овідіопольського районного суду Одеської області від 28 серпня 2020 року про відмову у скасуванні заходів забезпечення позовуу справі, та постановлення нової, якою задовольнити його заяву про скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права (а.с.85-87).

16.12.2020 року на адресу Одеського апеляційного суду від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначив, що ухвала суду винесена з додержанням норм матеріального і процесуального права, а апеляційна скарга є необґрунтованою, у зв`язку з чим просив апеляційну скаргу Есмеральдо- ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 28 серпня 2020 року без змін (а.с.108-109).

Крім цього, 24.03.2020 року від ОСОБА_2 надійшла заява про відкладення розгляду справи, у зв`язку з хворобою, яка супроводжується підвищенням температури (а.с.133-134).

Вирішуючи дане питання, колегія суддів звертає увагу, що дана справа в суді апеляційної інстанції перебуває фактично 5 місяців (а.с.98), а також те, що всі учасники повідомлені про час і місце судового засідання, проте позивач ОСОБА_2 не надав до суду заяву про розгляд справи в судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, з використанням власних технічних засобів за допомогою програмного забезпечення «ЕаsуСоn», у зв`язку з чим колегія суддів вирішила слухати справу за участю представника заявника апеляційної скарги Есмеральда-Ріко Р.А. адвоката Возіяна А.А., та на підставі наявних у справі доказів.

При цьому судом апеляційної інстанції враховано, що раніше позивач ОСОБА_2 вже подавав заяву про відкладення розгляду справи, призначеної на 16.12.2020 року, на 15.00 год., яка була задоволена судом (а.с.107).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, відзив на неї (а.с.108-109), колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення без задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви Есмеральда- ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову ОСОБА_2 до Есмеральда- ОСОБА_1 про стягнення матеріальної і моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП, у загальній сумі 500 000 грн., суд першої інстанції виходив із того, що відсутність таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, оскільки існують підстави вважати, що відсутність арешту на майно дозволить відповідачу здійснити відчуження цього майна на корить третіх осіб.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком районного суду, оскільки він відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи, з огляду на наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 червня 2017 року близько 21.30 годині Есмеральда- ОСОБА_1 , керуючи власним автомобілем, та рухаючись від перехрестя по вул. Ак. Глушка та Маршала Жукова, з м. Одеси в бік м. Чорноморськ Одеської області, у порушення вимог Правил дорожнього руху (далі ПДР) України, перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки, яка поділяє транспорті потоки протилежних напрямків, виїхав на смугу зустрічного руху, в результаті чого допустив зіткнення з належним позивачу автомобілем.

З метою забезпечення позову позивачем до суду було подано заяву про забезпечення позову, яка ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 02.08.2019 року була задоволення.

26 серпня 2020 року на адресу суду першої інстанції надійшло клопотання відповідача - Есмеральда- ОСОБА_1 , в якому він просив скасувати заходи забезпечення позову застосовані вище вказаною ухвалою (а.с.48-50).

Доводи заявника апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції невмотивовано дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, колегія суддів відхиляє як необґрунтовані, виходячи з наступного.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Колегія суддів зазначає, що вжиття саме таких заходів забезпечення позову не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення, а також перешкоджання завдання шкоди позивачу.

Стосовно доводів заявника апеляційної скарги, що застосовані судом заходи забезпечення позову не є співмірними заявленим позивачем вимогам, а судом першої інстанції всупереч закону, не досліджувалась питання про застосування зустрічного забезпечення, колегія суддів зазначає.

За змістом ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду. При цьому, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд першої інстанції має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Крім того, у відповідності до п. 6 вищевказаної Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог. До того ж заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер та діють лише до ухвалення остаточного рішення в справі.

Стосовно зустрічного забезпечення, то його застосування є правом суду, за винятком ч. 3 ст. 154 ЦПК України, однак матеріали справи не містять доказів необхідності застосування до спірних правовідносин зустрічного забезпечення.

Що стосується доводів заявника апеляційної скарги про не співмірність заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам, що на його думку дає суду підстави для зміни заходів забезпечення позову, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що у разі надання суду належних і допустимих доказів цих обставин, відповідач або його представник може звернутись до суду із відповідним клопотанням про зміну одного заходу забезпечення позову іншим, що передбачено ст. 156 УПК України.

Та обставина, що позивач всіляко перешкоджає суду ухвалити у справі законне і обгрунтоване рішення, на що посилається представник відповідача Есмеральда- ОСОБА_1 адвокат Возіян А.А., не може бути підставою для скасування заходів забезпечення позову, так як лише після ухвалення у справі рішення може бути вирішено питання про скасування заходів забезпечення позову, як то передбачено ч.ч. 9,10 ст. 158 ЦПК України.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги не надав суду достатніх, належних і допустимих доказів існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, доводи апеляційної скарги її не спростовують, оскільки ухвалу у справі постановлено у відповідності до вимог процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, оскаржувану ухвалу суду - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу Есмеральда- ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 28 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 30.03.2021 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

О.С. Комлева