Справа № 723/1466/21
Провадження № 2/723/2116/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2021 року м.Сторожинець

Сторожинецький районний суд Чернівецької області в складі:

головуючої судді Дедик Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Петреску Л.М.,

представника відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сторожинець цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, -

встановив:

Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів. Посилається на те, що вона з 28.09.2007 року перебувала з ОСОБА_3 в шлюбі, який 19.05.2009 року було розірвано. Від шлюбу у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Рішенням Сторожинецького районного суду від 22.03.2011 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі по 350 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття. Зазначає, що в даний час її матеріальне становище змінилося, оскільки вона не працює, займається вихованням дитини, також збільшились витрати на утримання сина, внаслідок зростання цін на продукти харчування, одяг, взуття та предмети першої необхідності, крім того вона постійно несе витрати на оздоровлення, спортивні змагання, лікування дитини. Вказує, що відповідач не сплачує аліменти, за весь цей час не надавав ніякої допомоги на утримання дитини, працює неофіційно та отримує дохід, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться.

Просить змінити розмір аліментів, визначений рішенням Сторожинецького районного суду від 22.03.2011 року та стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі по 2500 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Відзив на позов відповідачем не подавався.

В судове засідання позивачка ОСОБА_2 не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила цивільну справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Крім того, зазначила, що вона 26.08.2016 року подала заяву в Чернівецький МВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області про відмову від стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак вона відмовлялася від заборгованості, яка утворилася в наслідок не сплати відповідачем аліментів за період від 04.04.2011 року по 26.08.2016 року та не вказувала про те, що ОСОБА_3 провів повний розрахунок по аліментах до досягнення сином повноліття, так як цього в дійсності не було. Таку заяву вона подала в зв`язку з тим, що домовилася з ОСОБА_3 про надання ним дозволу на виїзд дитини за кордон та надання в подальшому добровільно коштів на утримання дитини. В зв`язку з ненаданням відповідачем допомоги на утримання сина, вона звернулася до суду про видачу дубліката виконавчого листа і ухвалою Сторожинецького районного суду від 16.04.2021 р. її заяву було задоволено. 02.08.2021 року нею було подано заяву до Третього відділу ДВС міста Чернівці про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на підставі виконавчого листа по рішенню Сторожинецького районного суду від 22.03.2011 року.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, будучи належно повідомленим про час та місце розгляду справи.

Представник відповідача адвокат Сторчак А.А. в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вважає, що відсутні підстави для їх задоволення, оскільки 26.08.2016 року між її довірителем та позивачкою було проведено повний розрахунок по сплаті аліментів на утримання сина за період до досягнення дитиною повноліття. Сторони самостійно здійснили розрахунок суми аліментів. Відповідач передав позивачці визначену ними суму грошових коштів, але не пам`ятає її розмір. Після чого позивачка 26.08.2016 року особисто подала заяву до Чернівецького міського відділу ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області, в якій зазначила, що ОСОБА_3 провів повний розрахунок по аліментам на утримання сина до досягнення дитиною повноліття, на підставі чого державний виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження в зв`язку з повним виконанням. З цих підстав вважає позовні вимоги не підлягають задоволенню, вказує, що позивачка даним позовом обрала неналежний спосіб реалізації права на аліменти. Зазначала також, що відповідач інших дітей не має, як і зобов`язань по утриманню інших непрацездатних осіб. Він регулярно надавав добровільно кошти на утримання сина, однак останнім часом позивачка позбавляє його можливості у спілкуванні з сином.

Заслухавши представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 27.04.2008 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 19.05.2009 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано.

Відповідно до рішення Сторожинецького районного суду від 22.03.2011 року у справі №2-344/11 з ОСОБА_3 стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі по 350 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття.

З копії свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 вбачається, що ОСОБА_2 04.11.2020 року змінила прізвище з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 ».

З інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №250038186 від 26.03.2021 року вбачається, що у власності ОСОБА_3 є три земельні ділянки, куплені ним 13.05.2020 р. та 03.06.2020 р.

Відповідно до наданого Першим відділом ДВС у м. Чернівці витягу з автоматизованої системи виконавчих проваджень, 06.04.2011 р. було відкрито виконавче провадження №25640597 по виконанню виконавчого листа №2-344 від 04.04.2011 р., виданого Сторожинецьким районним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 350 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. 15.09.2016 року виконавче провадження закінчено на підставі п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяв на момент виникнення даних правовідносин) - повне фактичне виконання, що також підтверджується постановою про закінчення виконавчого провадження від 15.09.2016 р. , винесеною державним виконавцем Чернівецького міського відділу ДВС Басюк А.В.

Відповідно до копії заяви ОСОБА_2 від 26.08.2016 р., вірність якої оригіналу посвідчена підписом ОСОБА_9 та печаткою Чернівецького міського відділу ДВС, заборгованість за виконавчим листом №2-344 відсутня, аліменти сплачені до повноліття у повному обсязі, просить завершити виконавчий лист про стягнення аліментів з ОСОБА_3 на її користь в зв`язку з повним фактичним виконанням.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стаття 192 СК України визначає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» встановлено прожитковий мінімум на одну особу для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2021 року - 2395 грн., з 1 липня - 2510 грн., з 1 грудня - 2618 грн.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що позивачкою доведені підстави зміни розміру аліментів, так як у неї змінився матеріальний стан в зв`язку із зростанням, витрати на утримання сина відповідно до потреб його віку. Розмір аліментів по 350 грн., визначений рішенням суду, є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини на даний час, а тому слід змінити розмір аліментів, що стягується з відповідача на утримання сина ОСОБА_5 відповідно до рішення Сторожинецького районного суду від 22.03.2011 року, а саме збільшивши його.

Пи визначенні розміру аліментів, який буде стягуватися, суд враховує положення ст.182 СК України, що розмір аліментів має бути необхідним і достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а також виходячи з визначеного законом прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років, і вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти в розмірі по 1800 грн.

При цьому суд не погоджується з доводами представника відповідача про відсутність підстав для задоволення позову та обрання позивачкою неналежного способу захисту, виходячи з наступного.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Нормами Сімейного кодексу України визначено умови, за яких батьки звільняються від обов`язку утримувати дитину, а також щодо припинення права на аліменти.

Так, згідно ч.1 ст.188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби.

Згідно ч.1 ст.190 СК України той із батьків, з ким проживає дитина, і той із батьків, хто проживає окремо від неї, з дозволу органу опіки та піклування можуть укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв`язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо). Такий договір нотаріально посвідчується.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Частиною 5 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі виїзду боржника на постійне проживання до держави, з якою Україна не уклала договорів про надання правової допомоги, за рішенням суду до виїзду боржника за кордон стягнення аліментів здійснюється за весь період до досягнення дитиною повноліття.

Аналізуючи наведені норми законів, суд доходить висновку, що з метою забезпечення одержання дитиною коштів для її життєдіяльності, звільнення від аліментів та їх сплата до досягнення дитиною повноліття, можуть здійснюватися лише за судовим рішенням, а припинення права на аліменти - внаслідок передачі права власності на нерухоме майно згідно нотаріально посвідченого договору.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що право позивачки на отримання аліментів від відповідача на утримання сина ОСОБА_5 за рішенням Сторожинецького районного суду від 22.03.2011 р. у справі №2-344/11 не припинилося внаслідок винесення державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження від 15.09.2016 р..

Судом не встановлено обставин на підтвердження припинення обов`язку відповідача сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_5 до його повноліття на підставі ч.1 ст.188, ч.1 ст.190 СК України, ч.5 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження».

За наявності обставин, що впливають на припинення платежів по аліментах, відповідач має право подати позов з вимогою про звільнення від сплати аліментів. Однак доказів наявності відповідного судового рішення відповідачем не надано.

На думку суду, заява позивачки, подана до органу державної виконавчої служби заяву, в якій серед іншого зазначила про сплату аліментів до повноліття в повному обсязі, та постанова про закінчення виконавчого провадження, самі по собі не дають підстав суду при вирішення спору в даній справі беззаперечно встановити відсутність обов"язку відповідача сплачувати аліменти за судовим рішенням у справі №2-344/11.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 4, 5, 12, 13, 76, 81, 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі по 350 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття згідно рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 22.03.2011 року у справі №2-344/11.

Стягувати з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі по 1800 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на користь держави судовий збір в розмірі 908 грн., перерахувавши вказану суму стягувачу Державній судовій адміністрації України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Суддя