Провадження № 22-ц/802/922/21 Категорія: 18 Доповідач: Федонюк С. Ю.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2021 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Федонюк С. Ю.,

суддів - Матвійчук Л. В., Осіпука В. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику сторін в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про захист прав споживача та стягнення грошових коштів за договором про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки , за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 квітня 2021 року,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 06.10.2014 року між позивачем та банком був укладений договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки № НОМЕР_1 .

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31 березня 2021 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Волинського обласного управління АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 суму основного боргу в розмірі 1156 гривень 33 копійки. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Волинського обласного управління АТ «Ощадбанк» в дохід держави 453 гривні 78 копійок судового збору.

Додатковим рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 квітня 2021 року ухвалено стягнути з АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Волинського обласного управління АТ «Ощадбанк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 500 грн.

Не погоджуючись із даним додатковим рішенням суду, АТ"Державний ощадний банк України" подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить скасувати додаткове рішення суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, оскільки при вирішенні даного питання слід було оцінити витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінити їх необхідність.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Згідно із ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки ціна позову в даній справі менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, її апеляційний розгляд здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з таких мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, 05. 04.2021 року представник позивача - адвокат Кінах Я.В. до суду шляхом подання через пошту заяви про ухвалення додаткового рішення, на обґрунтування якої зазначила, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 31.03.2021 року було задоволено позов ОСОБА_1 до ПАТ "Державний ощадний банк України" в особі філії Волинського обласного управління АТ "Ощадбанк" про захист прав споживача та стягнення грошових коштів за договором про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки від 06.10.2014 року № 411753. Вказує, що судом у рішенні не відображено питання щодо судових витрат на правову допомогу у розмірі 3000, 00 грн, які позивачем вже повністю сплачені адвокатському об`єднанню. Враховуючи викладене, просила суд постановити у справі додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

23.04.2021 року представник відповідача подала заяву про зменшення розміру витрат на правову допомогу. В обґрунтування своїх заперечень зазначила, що складність даної справи не є співмірною із вартістю наданих адвокатом послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Частинами 1-4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений статтею 141 ЦПК України. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує вимоги, викладені в частині 3 цієї статті.

Згідно з приписами пункту 3 частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати (крім судового збору), пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Представник позивача просила стягнути з відповідача понесені ним витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 3000,00 грн, що підтверджені актом виконаних робіт (наданих послуг) № 1 від 31.03.2021 року, квитанцією до прибуткового ордера № 31-03/01 від 31.03.2021 року.

Зі змісту акту виконаних робіт (наданих послуг) від 31.03.2021 року вбачається, що вартість послуг з правової допомоги в розмірі 3000, 00 грн складається з наступного: складання, впорядкування додатками та подання до суду позову про захист прав споживача та стягнення грошових коштів за договором про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки від 06.10.2014 року № 411753 - затрачено 1, 5 год., вартість - 1000 грн; вартість послуг з юридичного супроводу адвокатом клієнта в суді першої інстанції до винесення рішення у справі - 2000 грн.

Аналізуючи вищенаведене, на думку колегії суддів, правильним є висновок суду першої інстанції щодо часткового задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення у розмірі 500 грн з огляду на реальність понесених витрат позивача на правничу допомогу адвоката, обсягу виконаних робіт, співмірності з предметом позову та складністю справи.

За змістом частин четвертої та п`ятої статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 133, 141 268, 367, 368, 375, 382,384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» залишити без задоволення.

Додаткове рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 квітня 2021 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 02 серпня 2021 року.

Головуючий

Судді: