Єдиний унікальний номер 341/558/21
Номер провадження 2/341/574/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2021 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі судді Гаполяка Т.В. розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання двох синів,

в с т а н о в и в :

1.Стислий виклад позиції позивача, відповідача.

Позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить суд стягувати аліменти з відповідача в її користь на утримання двох дітей:

-сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошові сумі у розмірі по 3000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до моменту закінчення стаціонарного навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років;

-сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошові сумі у розмірі по 6000 грн., починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до моменту закінчення стаціонарного навчання, але не довше ніж до досягнення ним 23 років.

Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 . У шлюбі народилося двоє дітей: син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 Спільне життя з відповідачем не склалося. Рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 31 березня 2020 року шлюб розірвано, визначено місце проживання дітей разом із матір`ю. Зазначає, що старший син (повнолітній) - ОСОБА_3 навчається на платній основі на історичному факультеті НПУ імені М.П. Драгоманова IV рівня акредитації денної форми навчання 4 курсу та здобуває освітньо-кваліфікаційний рівень бакалавра за напрямком «Історія» та спеціальністю «Міжнароджні відносини, суспільні комунікації та регіональні студії», що в м. Києві. Вартість навчання за чотири роки 70200 грн. Окрім того син орендує житлове приміщення (квартиру) плата за яку становить 10500 грн. Молодший син ОСОБА_2 , є студентом першого курсу Івано-Франківського коледжу Львівського національного аграрного університету, спеціальність «Агрономія». Діти потребують матеріальної допомоги. У зв`язку з цим вона звернулася до суду з позовною заявою про стягнення аліментів. Батько дитини добровільно на утримання дітей матеріальної допомоги не надає, хоча є працездатним, має постійний дохід і має можливість утримувати дітей до завершення навчання.

В судове засідання позивачка не з`явилися, скерувала до суду заяву, якою позов підтримала частково в межах суми аліментів 5000 грн., просила розглядати справу у її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Зазначив, що визнає позовні вимоги частково та погоджується сплачувати аліменти на двох дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн.

2. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 31 березня 2020 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано, визначено місце проживання дітей разом із матір`ю (а.с.7).

ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується наявними у матеріалах справи копіями свідоцтв про народження (а.с.3,4).

Діти знаходиться на утриманні позивачки. Доказів участі відповідача в утриманні дитини судом не здобуто. Відповідач є працездатним, доказів протилежного судом не здобуто.

ОСОБА_3 навчається в НПУ імені М.П. Драгоманова IV рівня акридитації за напрямом «Міжнародні відносини, суспільні комунікації та регіональні студії» 4 курс, що стверджується копією довідки № 127 виданої деканом НПУ імені М.П. Драгоманова доцентом ОСОБА_5 (а.с. 12).

ОСОБА_2 навчається в Івано-Франківському коледжі Львівського НАУ на денній формі навчанні за напрямом «Агрономія» Згідно копії довідки № 151 виданої директором Івано-Франківського коледжу Львівського НАУ Костюком Б.А. (а.с. 13).

3.Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вирішуючи позов в частині стягнення аліментів на неповнолітнього сина, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Законом передбачена рівність такого обов`язку.

Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Враховуючи положення частини 1 статті 183 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Відповідно до вимог частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», судам надані роз`яснення, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до частини 2 статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до частини 1 статті 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Із позовної заяви також вбачається, що відповідач є фізично здоровим, працездатним чоловіком, заробляє кошти, а тому має змогу сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 років до 18 років починаючи дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.

Враховуючи у сукупності досліджені докази та, виходячи з принципу справедливості та розумності, а також обов`язку обох батьків приймати участь в утриманні своєї дитини, те що відповідач є працездатною особою, суд вважає що відповідач спроможний сплачувати аліменти у розмірі аліментів наближеному до розміру прожиткового мінімуму, а саме 2500 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково в частині стягнення аліментів з відповідача в твердій грошовій сумі на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в твердій грошовій сумі в розмірі по 2500 грн., щомісячно, до досягнення ним повноліття.

Вирішуючи позов в частині стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, суд виходить з наступного.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).

Згідно частини 1 статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу).

Згідно частини 1 статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Із аналізу положень зазначеної норми права вбачається, що обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують вчитися виникає лише при наявності в сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною 18 років але не більше 23 років; продовження навчання; потреба у матеріальній допомозі у зв`язку із навчанням; наявність можливості у батьків надавати допомогу.

Із аналізу положень зазначених норм права вбачається, що обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують вчитися виникає лише при наявності в сукупності таких юридичних фактів: досягнення дитиною 18 років але не більше 23 років; продовження навчання; потреба у матеріальній допомозі у зв`язку із навчанням; наявність можливості у батьків надавати допомогу.

Позивачка забезпечує належне утримання сина, забезпечує духовний та фізичний розвиток.

При цьому суд враховує, що, особи, які досягли 18 років є повнолітніми, отримують повну дієздатність і можуть самостійно піклуватися про себе, якщо це потрібно. Тому законодавець і передбачив, з одного боку, обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина або доньку, які продовжують навчання, оскільки це дозволить їм отримати освіту, але передбачив, що такий обов`язок виникає лише тоді, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу, оскільки було б нерозумним ставити в скрутне матеріальне становище одну повнолітню людину в цілях утримання іншої повнолітньої працездатної людини.

Таким чином, з огляду на спільний обов`язок батьків щодо утримання повнолітньої дитини на період продовження навчання, можливість надання такої допомоги, суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, який би був справедливим і не накладав би непропорційний фінансовий тягар на нього, зокрема, з урахуванням того, що його син є повнолітнім і працездатним, у силу чого має можливість забезпечувати своє життя також самостійно, наявність рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітнього сина.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15, при визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 зазначила, що ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги батька, посилаючись, зокрема, на витрати, пов`язані з навчанням. (Висновки викладені в постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16-ц).

Також, суд враховує положення Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі. Навчання дитини має бути її основним заняттям, отже якщо дитина навчається на заочному відділенні і має можливість працювати та заробляти собі на життя, обов`язку батьків утримувати таку дитину не виникає; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину.

Згідно статті 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів, відповідно до статті 182 СК України, суд враховує інтереси повнолітнього ОСОБА_2 , який навчається на денній формі навчання, у зв`язку з навчанням, влаштуватись на роботу не має можливості.

Відповідач зазначив, що визнає позовні вимоги частково.

Враховуючи у сукупності досліджені докази та, виходячи з принципу справедливості та розумності, а також обов`язку обох батьків приймати участь в утриманні своєї дитини, суд вважає за необхідне присудити відповідачу аліменти на утримання повнолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень щомісячно, до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років.

Відповідно пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно частини 1, пунктів 1-3 частини 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 6 статі 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої вимог, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 908 гривень 00 копійок.

Керуючись статтями 141, 180, 181, 184 СК України, «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів», статями 28, 13, 81, 141, 259, 263, 265, 268, с

у х в а л и в

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання двох синів:

- неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі по 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви 02 квітня 2021 року і до досягнення сином повноліття.

- повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі по 1 000 (одній тисячі) гривень щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви 02 квітня 2021 року і до моменту закінчення стаціонарного навчання, але не довше ніж до досягнення сином 23 років;

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивачка: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 02 серпня 2021 року.

Суддя: Т. В. Гаполяк