Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/298/21
Єдиний унікальний №733/591/21
Рішення

іменем України

03 серпня 2021 року м.Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області в складі головуючого - судді Фетісової Н.В., за участю секретаря судового засідання Кулак О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ічнянської міської ради Чернігівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на майно за набувальною давністю,

установив:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою до Ічнянської міської ради Чернігівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на майно за набувальною давністю.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 1988 року зареєстровано місце проживання в квартирі АДРЕСА_1 . Тобто майже 33 роки користується квартирою, відкрито та безперервно володіє нею, та являється головою домогосподарства згідно виписки з по господарської книги №4 на 2016-2020 роки Будянського старостинського округу Ічнянської міської ради Чернігівської області від 09 грудня 2019 року за №03-05/106 (виписка з по господарської книги). За цей тривалий час ніхто не звертався до позивача та не заперечував проти її проживання в даній квартирі, право власності на квартиру ні за ким не зареєстровано, що підтверджується довідкою ТОВ «БУД-НАПРЯМОК» від 17 грудня 2019 року. Оскільки, добросовісно заволоділи чужим нерухомим майном і безперервно та відкрито користується ним більше 10 років, тому і звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності за набувальною давністю на спірну квартиру.

Ухвалою Ічнянського районного суду від 01 червня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Призначено підготовче засідання по справві на 22 червня 2021 року.

22 червня 2021 року ухвалою Ічнянського районного суду Чернігівської області залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відкладено розгляд справи до 13 липня 2021 року.

Ухвалою Ічнянського районного суду від 13 липня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 03 серпня 2021 року.

Позивач в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином. Згідно позовної заяви просила розгляд справи проводити без її участі в разі її неявки в судове засідання.

Представник відповідача в судове засідання також не з"вився, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Згідно письмової заяви просив суд розглянути справу без його участі за наявними в матеріалах справи документами.

Треті особи в судове засідання не з`явилися, хоча про дату час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. Згідно письмових заяв просили розгляд справи проводити без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечують.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши наявні у справі докази, приходить до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1,2 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що згідно Виписки з по господарської книги №4 на 2016-2020 роки, номер об`єкта по господарського обліку 03091, наданої Будянським старостинським округом, головою домогосподарства за адресою: АДРЕСА_2 , є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Житловий будинок/квартира в приватній власності, користуванні громадян ОСОБА_1 , рік побудови 1990 рік, Земля в особистому користуванні об`єкта на підставі рішення виконкому Будянської сільської ради №3 від 28 від 28 лютого 1995 року, земельна ділянка приватизована.

Відповідно до довідки ТОВ «БУД-НАПРЯМОК» від 17 грудня 2019 року, станом на 31 грудня 2012 року право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 за матеріалами архіву КП БТІ Ічнянської районної ради, не зареєстроване.

Згідно копії Технічного паспорта, квартира (кімната, жилий блок, секція) АДРЕСА_1 розташована у будинку квартирного типу (гуртожитку).

У відповідності до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 22 червня 2021 року та від 03 серпня 2021 року, право власності на будинок АДРЕСА_3 , квартиру АДРЕСА_1 , не зареєстровано. Зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_4 в житловому будинку №921 грудня 2005 року за ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право власності, 34, 21 грудня 2005 року, Будянська сільська рада.

Крім того, з наданої на запит суду Інвентаризаційно-технічної справи на житловий будинок АДРЕСА_3 , вбачається, що згідно копії Свідоцтва № НОМЕР_1 про право власності на житло № НОМЕР_1 від 21 грудня 2005 року, Будянська сільська рада посвідчила, що квартира АДРЕСА_5 , належить на праві приватної, спільної сумісної власності ОСОБА_4 та члену її сім`ї ОСОБА_5 . Квартира приватизована згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

При цьому, в матеріалах технічної справи знаходиться Розпорядження Будянської сільської ради як органу приватизації №5 від 28 листопада 2005 року, від наймача ОСОБА_1 надійшла заява на приватизацію квартири (будинку), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , яка (який) використовується нею та членами її сім`ї на умовах найму. Мешканці квартири згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» мають (не мають) пільгу на безоплатну передачу у власність квартири (будинку).

Після розрахунку та розгляду матеріалів з зазначеного питання вирішили прохання наймача ОСОБА_1 про передачу квартири (будинку), в якій вона мешкає і знаходиться за адресою: : АДРЕСА_3 задовольнити і передати вказану квартиру в приватну спільну власність.

Згідно Витягу №07.2-10/700 про зареєстрованих у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстровані ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 -29 січня 2002 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - 02 січня 1988 року та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 14 вересня 2020 року.

Відповідно до довідки Будянського старостинського округу Ічнянської міської ради від 11 червня 2021 року за №03-05/71, власник (володілець) ОСОБА_1 , 1957 року народження, зареєстрована і проживає за адресою: АДРЕСА_2 , а також за даною адресою зареєстровані та проживають чоловік ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.1 ст.344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ.

Воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у ч.1 ст.344 ЦК України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація).

Набуття відповідною особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх указаних умов у сукупності.

Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до ст.344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність, як одна із загальних засад цивільного судочинства, означає фактичну чесність суб`єктів у їх поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків.

При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отримання ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнішній строк володіння майном, визначений законом.

Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном.

Крім того, позивач, як володілець майна, повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього.

Звідси йдеться про добросовісне, у тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном (у тому числі і про підстави для визнання договору про його відчуження недійсним), то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 18.03.2021 у справі №389/2946/16 (провадження №61-6016св20). Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.05.2019 у справі № 910/17274/17 (провадження № 12-291гс18), а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01.08.2018 у справі № 201/12550/16-ц (провадження № 61-19156св18), від 27.06.2019 у справі № 175/2338/16-ц (провадження № 61-2017св18), від 11.03.2021 у справі № 552/1033/20 (провадження № 61-12820св20).

Згідно ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, що придбане добросовісним набувачем, і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Сам лише факт користування спірним приміщенням не дає підстав для задоволення позовних вимог про набуття права власності на нього на підставі ст.344 ЦК України.

У статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що «кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

При цьому, у справі № 552/1354/18. від 28 квітня 2020 року КЦС ВС виклав свою правову позицію стосовно належного позивача у справі про набуття права власності за давністю володіння, зазначивши, що позов про визнання права власності за набувальною давністю не може заявляти особа, яка володіє ним за волею власника і завжди знала, хто є власником цього майна. Володіння є добросовісним, якщо особа не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності.

Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року у справі №910/17274/17 (провадження № 12-291гс18), а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 01 серпня 2018 року у справі № 201/12550/16-ц (провадження № 61-19156св18), від 27 червня 2019 року у справі № 175/2338/16-ц (провадження № 61-2017св18) та в постанові Верховного Суду від 22 лютого 2021 року № 607/21758/19 (провадження № 61-18513св20).

Судом встановлено, що позивач достовірно знає, що квартира АДРЕСА_1 , перебуває у її приватній власності, користуванні; їй як наймачу та членам її сім`ї, які використовують квартиру на умовах найму, на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» розпорядженням Будянської сільської ради як органом приватизації №5 від 28 листопада 2005 року, передано квартиру в приватну власність.

Посилання позивача на те, що право власності на спірну квартиру ні за ким не зареєстровано, вона добросовісно і безперервно користується житлом, ніхто не пред`являє їй претензій з приводу користування квартирою, не може бути підставою для задоволення позову, оскільки набувальна давність поширюється на випадки фактичного, незаконного володіння чужим майном. Наявність у володільця цього нерухомого майна (тобто у позивача) певного юридичного титулу, зокрема розпорядження Будянської сільської ради як органом приватизації №5 від 28 листопада 2005 року про передачу квартиру в приватну власність, виключає застосування набувальної давності.

Зважаючи на вищевикладене, виходячи із меж заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів позивача, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 328, 344, 1216-1220 ЦК України, ст. ст. 12, 81, 89, 263-265, 280-284, 289 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Ічнянської міської ради Чернігівської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на майно за набувальною давністю відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Ічнянський районний суд Чернігівської області.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , мешканка АДРЕСА_2 .

Відповідач: Ічнянська міська рада Чернігівської області, місцезнаходження: Чернігівська область, м.Ічня, площа Т.Шевченка, буд.1.

Треті особи: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканці АДРЕСА_2 .

Суддя Н.В. Фетісова