Постанова

Іменем України

28 липня 2021 року

м. Київ

справа № 2-3345/11

провадження № 61-11350св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В.,

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 16 квітня 2020 року у складі судді Черкова В. Г. та на постанову Донецького апеляційного суду від 24 червня 2020 року в складі колегії суддів: Кочегарової Л. М., Зайцевої С. А., Пономарьової О. М.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст заяви

У березні 2020 року публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк» (далі - ПАТ «ПУМБ») звернулося до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його пред'явлення у цивільній справі № 2-3345/11 за позовом ПАТ «ПУМБ» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором.

Заява мотивована тим, що рішенням Ворошиловського районного суду м. Донецька від 04 травня 2012 року задоволено позовну заяву про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ»заборгованості за кредитним договором від 23 липня 2007 року № 5524660, а саме: заборгованості за кредитом та відсотками у розмірі 45 058, 38 доларів США, заборгованості по штрафам та пені у розмірі 2 012, 27 доларів США та 33 000, 00 грн, а також про стягнення судового збору у розмірі 1 700, 00 грн та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120, 00 грн, а всього - 1 820, 00 грн.

Після ухвалення зазначеного рішення стягувачем отримані виконавчі листи № 2-3345/11 та пред'явлені для виконання до Ворошиловського районного відділу державної виконавчої служби м. Донецька.

Заявник вказав, що 28 вересня 2012 року були відкриті виконавчі провадження про стягнення суми боргу та судового збору. 15 квітня 2013 року було накладено арешт на майно боржника. Оскільки протягом тривалого часу жодної інформації щодо виконавчого провадження ПАТ «ПУМБ» не отримувало, 16 жовтня 2019 року на адресу Ворошиловського районного відділу державної виконавчої служби м. Донецька за місцезнаходженням у м. Мирнограді був направлений запит щодо надання інформації про хід виконавчого провадження та отримано відповідь, що жодних документів в паперовому вигляді до переміщеного відділу м. Мирноград не передавалось. Таким чином, оригінали виконавчих листів були втрачені у зв`язку із залишенням на території, де органи державної влади не здійснюють свої повноваження. Заявник вважав, що строки для пред`явлення виконавчих документів до виконання були пропущені з поважних причин.

ПАТ «ПУМБ» просило видати дублікат виконавчого листа у справі № 2-3345/11 та поновити строк для пред'явлення дубліката виконавчого листа до виконання.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанції

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 16 квітня 2020 року, залишеною без змін постановою Донецького апеляційного суду від 24 червня 2020 року, в задоволенні заяви ПАТ «ПУМБ»про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його пред'явлення відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що з грудня 2013 року по жовтень 2019 року банком не вчинено жодної дії, яка б свідчила про його звернення до суду із відповідними заявами щодо видачі дублікату виконавчого листа; строки пред`явлення виконавчого листа до виконання не підлягають поновленню; заявник недобросовісно користувався належними йому процесуальними правами стягувача.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що стягувач, знаючи про невиконання рішення суду, протягом тривалого строку, а саме після 2013 року і до 2020 року, не цікавився станом виконавчого провадження. Звертаючись до суду у березні 2020 року, тобто поза межами строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, ПАТ «ПУМБ» діяло всупереч принципам правової визначеності, оскільки вважало можливим відновити виконавче провадження, яке фактично було закінчено, що підтверджується відомостями з Автоматизованої системи виконавчого провадження. У зв`язку з відмовою у поновленні пропущеного строку пред`явлення до виконання виконавчого документа, у задоволенні заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа також відмовлено.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

31 липня 2020 року ПАТ «ПУМБ» через свого представника Курилову О. А. звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій просило скасувати ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 16 квітня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 24 червня 2020 року та ухвалити нове рішення про задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його пред'явлення.

В обґрунтування касаційної скарги заявник посилався на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, незаконність судових рішень та невідповідність їх практиці Верховного Суду.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 25 серпня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі та витребувано її матеріали із Селидівського міського суду Донецької області.

Ухвалою Верховного Суду від 25серпня 2020 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ПАТ «ПУМБ» на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 16 квітня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 24 червня 2020 року у справі за заявою ПАТ «ПУМБ» в частині поновлення строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

22 вересня 2020 року справа № 2-3345/11 надійшла до Верховного Суду.

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої статті 389 ЦПК України, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Суди встановили, що 04 травня 2012 року Ворошиловським районним судом м. Донецька було ухвалено рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованості за кредитним договором.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 24 січня 2020 року було відновлено втрачене судове провадження по справі в частині відновлення рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 04 травня 2012 року.

З листа Ворошиловського відділу державної виконавчої служби від 13 листопада 2019 року вбачається, що за результатами перевірки Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що виконавче провадження № 34552484 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2/508/386/12 від 25 червня 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованості за кредитним договором № 5524660 від 23 липня 2007 року завершено на підставі пункту 9 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження». Виконавче провадження № 34555465 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2/508/386/12 від 25 червня 2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» судового збору завершено на підставі пункту 9 частини першої статті 47 ЗУ «Про виконавче провадження». Жодних документів в паперовому вигляді до переміщеного відділу в м. Мирноград не передавалось.

За положеннями пункту 9 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції до 05 січня 2017 року) повернення виконавчого документа стягувачу було можливе за наявності встановленої законом заборони щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Постановляючи ухвалу про відмову в задоволенні заяви представника ПАТ «ПУМБ», суд першої інстанції виходив з того, що з грудня 2013 року по жовтень 2019 року банком не вчинено жодної дії, яка б свідчила про його звернення до суду із відповідними заявами щодо видачі дубліката виконавчого листа; строки пред`явлення виконавчого листа до виконання не підлягають поновленню; заявник недобросовісно користувався належними йому процесуальними правами стягувача.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв'язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили.

Відповідно до статті 22 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції що діяла станом на час набрання рішенням Ворошиловського районного суду м. Донецька від 04 травня 2012 року законної сили, строк пред'явлення рішення суду до виконання складав 1 рік.

Відповідно до положень статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що діяла під час розгляду заяви в судах першої та апеляційної інстанцій, виконавчі документи можуть бути пред'явлені до примусового виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання судовим рішенням законної сили.

Строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред'явлення виконавчого документа до виконання.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другоїсудової палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2021 року у справі № 460/5039/18 (провадження № 61-18869св20) зроблено висновокпро те, що«якщо строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред'явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання сплив і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

Таким чином, суди першої та апеляційної інстанцій зробили правильний висновок про відмову в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа.

Колегія суддів відхиляє доводи касаційної скарги щодо неправильного застосування судами норм права в частині вимог про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, оскільки вони не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржені судові рішення в частині видачі дубліката виконавчого листа постановлені без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що, відповідно до положень статті 400 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскаржувані судові рішення відповідають вимогам закону й підстави для їх скасування відсутні.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу ПАТ «ПУМБ» залишити без задоволення, а ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 16 квітня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 24 червня 2020 року в частині відмови у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа залишити без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства«Перший український міжнародний банк» залишити без задоволення.

Ухвалу Селидівського міського суду Донецької області від 16 квітня 2020 року та постанову Донецького апеляційного суду від 24 червня 2020 року в частині відмови у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков