Справа № 476/820/20
Провадження № 2/476/53/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.03.2021 року с.м.т. Єланець

Єланецький районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Чернякової Н.В.

за участю секретаря Козаченко Л.М.

представника позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на період навчання

В С Т А Н О В И В :

03.12.2020 року позивачка ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на період навчання.

Свої вимоги мотивує тим, що перебувала в шлюбі з відповідачем, який є батьком їх спільного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час син є повнолітнім і з 2020 року навчається в Одеському державному університеті внутрішніх справ та перебуває на її утриманні.

Посилаючись на те, що, у відповідності до ст. 199 СК України, відповідач зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання сина, має змогу сплачувати аліменти, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_4 на період навчання у розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня винесення судом рішення і до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення ним двадцяти трьох років.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, до суду направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх повністю, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не з`явився, до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, в також надав відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позовних вимог просив відмовити, посилаючись на те, що навчання сина відбувається за рахунок бюджетних коштів, їх син перебуває на повному речовому, продовольчому та фінансовому забезпеченні за рахунок державного бюджету Міністерства внутрішніх справ України. Він є пенсіонером, розмір його пенсії становить 6733,60 грн. в місяць, інших доходів не має. До того ж він постійно надає допомогу сину, шляхом перерахування коштів, купує йому одяг та взуття, канцелярське приладдя та оргтехніку для навчання, надає кошти на лікування, займається оздоровленням дитини.

Вислухавши представника позивачки, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, суд приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 5), який на даний час є повнолітнім.

ОСОБА_4 зареєстрований та проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 з 30.10.2018 року по теперішній час (а. с. 7, 8).

ОСОБА_4 з 01.09.2020 року зарахований на І курс денної форми навчання факультету підготовки фахівців для органів досудового розслідування Одеського державного університету внутрішніх справ, ІV рівня акредитації, для здобуття освітнього ступеня бакалавра за спеціальністю «Право», на теперішній час є курсантом 1-го курсу, орієнтовний термін навчання липень 2024 року і не перебуває на повному державному забезпеченні (а. с.9, 94).

В судовому засідання встановлено, що ОСОБА_4 не працює. Із довідки про доходи № 161 від 09.02.2021 року слідує, що ОСОБА_4 у вищевказаному навчальному закладі отримав стипендію з 01.09.2020 року по 31.12.2020 року в загальному розмірі 1237,20 грн. (а.с. 93).

Так, як вбачається із роз`яснень, викладених у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Із матеріалів справи слідує, що відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 04.02.2020 року (а.с. 23) проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач ОСОБА_3 має дохід пенсію за вислугу років, сума пенсії за період з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року складає 89997,20 грн. (а.с. 26).

Рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 04.06.2007 року стягнуто з відповідача на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку, щомісяця, до досягнення сином повноліття, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.05.2007 року (а.с. 73).

Слід також врахувати можливість надання утримання і з боку матері, необхідність забезпечення справедливого балансу між інтересами дитини та можливістю батька сплачувати аліменти.

Так, позивачкою надано до суду довідку про розмір отриманих доходів № 64/28/1-2021 від 11.02.2021 року із якої вбачається, що остання працює у ГУНП в Миколаївській області і за період 01.01.2020 року по 31.12.2020 року нею отримано 228902,67 грн. заробітної плати (а.с. 96).

Крім цього, згідно довідки начальника Єланецького районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) № 1106 від 16.02.2021 року ОСОБА_2 в 2020 році з січня по листопад місяць отримала від відповідача на утримання сина ОСОБА_4 20626,16 грн. аліментів (а.с. 95).

Із матеріалів справи слідує, що позивачка постійно несе витрати на утримання сина ОСОБА_5 (а.с. 50-56, 61-72). Між тим, із наданих відповідачем письмових доказів вбачається, що відповідач помимо сплати аліментів присуджених рішенням Єланецького районного суду Миколаївської області від 04.06.2007 року добровільно надавав сину матеріальну допомогу (а.с. 33-37).

Відповідно до частини першої статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

При цьому, СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина.

Аналогічний правовий висновок міститься в постановах Верховного суду у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 208/3075/16, від 21 лютого 2018 року та справі № 539/2580/16-ц від 01 серпня 2018 року.

Відповідно до вимог ст.182 СК України, п.п.3 п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно висновку медично-відбіркової комісії від 06.10.2020 року позивачка ОСОБА_2 має діагноз: ДДУХ в попереково-крижовому відділі хребта, грижі дисків L5-S1, ПФХ І ст. і була направлена для проходження санаторно-курортного лікування (а.с. 74).

Враховуючи наведені вище обставини, той факт, що ОСОБА_4 навчається на денній стаціонарній формі навчання, внаслідок чого позбавлений можливості працевлаштування, а тому потребує матеріальної допомоги батька, який має змогу надавати таку допомогу, суд приходить до висновку щодо наявності підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання сина на період його навчання.

При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан дитини, позивачки, яка працює та систематично отримує дохід в вигляді заробітної плати, відповідача, який є пенсіонером і має регулярний дохід в вигляді пенсії, стан здоров`я обох батьків та потребу матері у додаткових витратах на лікування, відсутність у сторін інших дітей та утриманців.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 слід задовольнити частково. З відповідача належить стягнути аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/5 частини усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з 03.12.2020 року і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років.

Разом з тим, на думку суду, вимоги позивачки щодо стягнення аліментів у розмірі не менше ніж 50% розміру прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, не ґрунтуються на нормах закону, оскільки за змістом ст. 6, 182 СК України зазначений мінімальний гарантований розмір аліментів встановлено для неповнолітніх дітей.

З огляду на те, що позивачка в порядку позовного провадження просить стягнути аліменти на повнолітнього сина до закінчення ним навчання, і нормативно-правове врегулювання даних правовідносин передбачено відповідною спеціальною главою СК України, заявлені позивачкою в цій частині вимоги задоволенню не підлягають.

Також позивачкою заявлено вимогу про стягнення з відповідача на її користь сплаченого судового збору.

Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840,80 грн. Вказані витрати понесені позивачкою та підтверджені відповідними письмовими доказами (а.с. 1).

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 12, 81, 263, 264, 265, 279 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на період навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період навчання у розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з 03.12.2020 року і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення 23 років.

Стягнути з ОСОБА_3 а на користь ОСОБА_2 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Єланецький районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення буде виготовлено 25.03.2021 року.

Суддя Н.В.Чернякова