Справа №:755/7086/21
Провадження №: 2/755/3971/21
УХВАЛА

"04" серпня 2021 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Хромової О.О.

при секретарі Кошель К.А.

за участі

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши в підготовчому засіданні клопотання Дніпровської окружної прокуратури міста Києва про вступ в справу, подане в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності на майно за набувальною давністю,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 31 травня 2021 року відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

02 серпня 2021 року від Дніпровської окружної прокуратури міста Києва надійшло клопотання про вступ в справу.

Клопотання мотивовано тим, що у даній справі порушено інтереси Держави, оскільки у випадку задоволення позову відбудеться заволодіння самовільно захопленої земельної ділянки та узаконення об`єкту, який не підлягає визнанню об`єктом нерухомого майна та підлягає знесенню. При цьому, Київською міською радою, як відповідачем у справі, належним чином захист порушених прав не здійснюється, що відповідно до частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру», є підставою для вступу в справу прокурора.

У підготовчому засіданні представник позивача - ОСОБА_2, з приводу заявленого клопотання заперечувала.

Згідно із пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до частини третьої статті 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

За змістом частини третьої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Аналіз частини третьої статті 56 ЦПК України у взаємозв`язку з частиною третьою статті

23 Закону України «Про прокуратуру» дає підстави вважати, що участь прокурора в судовому процесі стає можливою за умови, крім іншого, обґрунтування підстав для звернення до суду, а саме нездійснення або неналежного здійснення захисту інтересів держави у спірних правовідносинах органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, або підтвердження відсутності такого органу.

У Рішенні від 05 червня 2019 року № 4-р(II)/2019 Конституційний Суд України вказав, що Конституцією України встановлено вичерпний перелік повноважень прокуратури, визначено характер її діяльності і в такий спосіб передбачено її існування і стабільність функціонування; наведене гарантує неможливість зміни основного цільового призначення вказаного органу, дублювання його повноважень/функцій іншими державними органами, адже протилежне може призвести до зміни конституційно визначеного механізму здійснення державної влади її окремими органами або вплинути на обсяг їхніх конституційних повноважень.

Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідний компетентний орган, який усупереч вимогам закону не здійснює захисту або робить це неналежно.

Слід також звернути увагу на позицію Європейського суду з прав людини стосовно того, що принцип рівності сторін є одним з елементів більш широкого поняття справедливого судового розгляду в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції. Останній потребує «справедливої рівноваги сторін»: кожна сторона повинна мати розумну можливість надати свою позицію в умовах, які не створюють для неї суттєвих незручностей порівняно з іншою стороною (рішення ЄСПЛ від 24 липня 2003 року у справі Yvon v. France, application по. 44962/98, рішення ЄСПЛ від 18 лютого 1997 року у справі Niderost-Huber v. Switzerland, application no. 18890/91, рішення ЄСПЛ від 07 червня 2001 року у справі Kress v. France, application no: 39594/98).

Підтримка прокуратурою однієї зі сторін, безумовно, може бути виправданою за належних обставин, наприклад для захисту прав, вразливих груп-дітей, інвалідів тощо, які вважаються нездатними захищати свої інтереси самостійно, або коли захисту потребують державні інтереси (рішення від 15 січня 2009 року у справі Menchinskaya v. Russia, application по. 42454/02. /35).

Відповідно до частини четвертої статті 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Відповідно до частини першої статті 57 ЦПК України органи та інші особи, які відповідно до статті 56 цього Кодексу звернулися до суду в інтересах інших осіб, мають процесуальні права та обов`язки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком права укладати мирову угоду.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що Дніпровською окружною прокуратурою міста Києва обґрунтовано наявність підстав для представництва в суді інтересів територіальної громади, в даному випадку Київської міської ради, у справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності на майно за набувальною давністю.

Керуючись статтями 56, 260, 353 ЦПК України, Законом України «Про прокуратуру», суд -

П О С Т А Н О В И В:

Допустити Дніпровську окружну прокуратуру міста Києва до участі у справі № 755/7086/21 за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності на майно за набувальною давністю.

Ухвала окремо від рішення оскарженню не підлягає, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.О. Хромова