Номер провадження 2-др/522/35/21
УХВАЛА

27 липня 2021 року Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого судді Шенцевої О.П.,

при секретарі Кісліної В.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Одесі, заяву ОСОБА_1 проухвалення додаткового рішення по цивільній справі, за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса територіального управління юстиції в Одеській області Фесенка С.І., за участі заінтересованої особи ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

21 квітня 2021 року до Приморського районного суду м. Одеса звернувся ОСОБА_1 з заявою, в якій просив суд вирішити розподіл судового збору по справі 522/11429/13-ц, визначити його суму для повернення.

Разом з заявою канцелярією Приморського районного суду м. Одеси була надана справа 522/11429/13-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за договорами позики та стягнення моральної шкоди.

Вирішення заява неодноразово відкладалось, для з`ясування обставин. Так, у судовому засіданні 16.07.2021 року було встановлено, що для розгляду заяви була надана справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за договорами позики за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса територіального управління юстиції в Одеській області Фесенка С.І., за участі заінтересованої особи ОСОБА_2 .

У зв`язку з наданням належної справи була оголошена перерва на 27.07.2021 року.

В судовому засіданні 27.07.2021 року заявник заяву підтримав, та надав уточнення, в яких посилається на те, що ним по даній справі був сплачений судовий збір у розмірі 352,40 гривень.

Вивчивши матеріали заяви, суд вважає, що у її задоволенні слід відмовити, на підставі нижченаведеного.

Судом встановлено, що ухвалою Приморського районного суду м. Одеса від 19 березня 2018 року скарга ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса територіального управління юстиції в Одеській області Фесенка С.І., була задоволена. Скасована постанова від 13 лютого 2017 року про відкриття виконавчого провадження № 53366869, винесена головним державним виконавцем Приморського відділу ДВС міста Одеси Головного ТУЮ в Одеській області Фесенком С.І.

Постановою Одеського апеляційного суду від 23.10.2018 року, ухвала Приморського районного суду м. Одеса від 19 березня 2018 року була скасована та ухвалено нове судове рішення про відмову у задоволенні скарги.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10.06.2020 року, постанова Одеського апеляційного суду від 23.10.2018 року була скасована, залишена в силі ухвала Приморського районного суду м. Одеса від 19 березня 2018 року.

Частиною 1 статті 270 ЦПК України встановлено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

У п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року було роз`яснено, що додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ЦПК ; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. Додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, судом прийнято рішення відповідно до заявлених вимог скаржника, інших вимог, в тому числі щодо стягнення сплаченого судового збору заявником не заявлялось.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

- 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

- 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

- 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

- 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Згідно ч. 8 ст. 114 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Судом також встановлено, що заявник при зверненні до суду зі скаргою судовий збір не сплачував, матеріали справи не містять жодних доказів щодо понесених заявником судових витрат.

Також, у судовому засіданні 27.07.2021 року заявник на питання головуючої судді щодо знаходження квитанції про сплату судового збору в матеріалах справи, відповів, що не знайшов відповідної квитанції в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції, жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що заявник вже звертався з аналогічною заявою до Одеського апеляційного суду, та за наслідками розгляду якої ухвалою Одеського апеляційного суду від 21.05.2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі, за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса територіального управління юстиції в Одеській області Фесенка С.І., за участі заінтересованої особи ОСОБА_2 , було відмовлено.

Таким чином, підстав для ухвалення додаткового рішення судом не встановлено, а тому суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст. ст. 260, 270 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі, за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби міста Одеса територіального управління юстиції в Одеській області Фесенка С.І., за участі заінтересованої особи ОСОБА_2 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня його її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя

27.07.2021