Провадження № 2/161/65/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2021 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

за участю секретаря судового засідання Мельничук Т.Ю.

відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що квартира АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 04.01.1999, належить сторонам у справі. Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області у справі № 161/16153/15-ц від 07.12.2015 встановлено порядок користування квартирою АДРЕСА_1 . Зазначає, що відповідачі змінили замок від вхідних дверей квартири, нового ключа йому не надали та не надають йому можливості користуватись та проживати у квартирі, через, що він позбавлений права на вільне користування та розпорядження належної йому на праві власності квартири.

На підставі наведеного позивач просить суд вселити його у квартиру АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.12.2020 відкрито провадження у даній справі.

Відповідачі подали до суду відзив у якому зазначили, що перешкод позивачу у користуванні квартирою не чинять. Позивач не з`являвся у спірному житловому приміщенні з 2018 року, оскільки постійно проживає у м. Вараш, Рівненської області. Вказали, що в квартирі вони за власні кошти провели ремонт та замінили вікна та проживають у ній, просили суд у задоволені позову відмовити.

Позивач у судове засідання не з`явився, у прохальній частині позовної заяви просив розглядати справу у його відсутності.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні позову не визнали з підстав, зазначених у відзиві.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про час, дату та місце розгляду справи належним чином. Як пояснили відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у судовому засіданні, відповідачу ОСОБА_4 відомо про те, що така справа розглядається судом, але він відмовився прибути у судове засідання, а відтак суд вважає за можливим розглядати справу у його відсутності.

Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. (ст.4 ЦПК України).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме, з рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області у справі № 161/16153/15-ц від 07.12.2015, яке набрало законної сили 20.12.2015 співвласниками квартири АДРЕСА_1 є сторони у справі (а.с.08-09).

Також, як слідує з матеріалів справи, сторони є зареєстрованими у спірному житловому будинку (а.с.15-17).

Пунктом 1 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожній особі окрім інших прав, право на повагу до її житла. Воно охоплює насамперед право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла.

Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Стаття 41 Конституції України закріпила, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушенні і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Як передбачено статтею 358 ЦК України, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦК України, розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Отже, усі співвласники квартири мають рівні права на користування і володіння, тобто вселення інших осіб має відбувались за взаємною згодою. Реалізація права власності однією особою не може шкодити праву власності іншої особи. Право спільної власності обмежено спеціальними нормами закону, унаслідок чого кожен із співвласників зобов`язаний реалізувати своє право власності з урахуванням прав та інтересів інших співвласників та за взаємною згодою.

Судом встановлено, що відповідачі чинять перешкоди у проживанні позивача в квартирі АДРЕСА_1 , замінивши серцевину замка від вхідних дверей, хоча в судовому засіданні відповідачі не заперечували щодо вселення позивача в квартиру.

Доводи відповідачів про те, що вони не чинять позивачу перешкод у користуванні квартирою, суд до уваги не приймає, оскільки такі твердження відповідачів спростовуються матеріалами справи.

З врахуванням наведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач є особою з інвалідністю І групи та на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від його сплати, судовий збір з відповідачів слід стягнути в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 77, 81, 141, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 317, 321, 358, 369, 391 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення задовольнити.

Вселити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у квартиру АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в дохід держави 908 (дев`ятсот вісім) гривень судового збору по 302 (триста дві) гривні 60 копійок з кожного.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; ІПН НОМЕР_2 );

Відповідач: ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; ІПН - невідомо);

Відповідач: ОСОБА_4 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; ІПН - невідомо);

Відповідач: ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 ; ІПН - невідомо);

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В. Івасюта