"24" березня 2021 р.
Справа №642/5810/20
Провадження №2/642/62/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Гримайло А.М.,

при секретарі Старікова О.В.,

без участі сторін,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Другої Харківської міської державної нотаріальної контори про визнання незаконною та скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов`язання вирішити питання про видачу свідоцтва про право на спадщину у встановленому законодавством порядку, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до Другої Харківської міської державної нотаріальної контори, в якому просив визнати незаконною та скасувати постанову Другої Харківської міської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.10.2020 № 1711/02-14 та зобов`язати Другу Харківську міську державну нотаріальну контору вирішити питання про видачу ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на Ѕ частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться в АДРЕСА_1 (тридцять), яка залишилась після ОСОБА_2 , у встановленому законодавством порядку.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді Ѕ частини жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Заповітом від 22.01.1991 ОСОБА_2 заповіла все належне їй майно позивачу ОСОБА_1 .

За зверненням ОСОБА_1 Другою харківською державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_2 . Спадщина була прийнята ОСОБА_1 відповідно до вимог чинного законодавства.

Проте, на звернення ОСОБА_1 до Другої Харківської міської державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане нерухоме майно було отримано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.10.2020 № 1711/02-14. В обґрунтування відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріусом Другої Харківської міської державної нотаріальної контори зазначається, що в матеріалах спадкової справи міститься довідка КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради № 1019999 від 04.05.2017, відповідно до якої зазначається, що в матеріалах інвентаризаційної справи за адресою: АДРЕСА_1 маються рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 17.03.2015 (справа № 2/642/13/15 642/2805/14-Ц) про розділ в натурі житлового будинку на два самостійних з присвоєнням окремих поштових адрес. Згідно нього віделено у власність ОСОБА_1 в будинку літ. «А-1»: житлову кімнату 2-1 пл. 5,4 кв.м, житлову кімнату 2-2 пл. 8,1 кв.м., житлову кімнату 2-3 пл. 10,7 кв.м., кухню 2-4 пл. 7,7 кв.м., коридор ІІ пл. 4,7 кв.м., комору ІІІ пл. 4,0 кв.м. та надвірні будівлі і споруди: ганок «а3», сарай «Б», вбиральню «Г», льох «Е», паркани № 2, 5, 6, хвіртка № 4, частина замощення № І. Також в постанові нотаріуса зазначається, що додатковим рішенням Ленінського районного суду міста Харкова від 17.07.2019 (справа № 357/2805/14-ц 2дрЇ642/6/19) змінено частку майна з Ѕ на 499/1000.

На підставі наведеної довідки та судових рішень нотаріусом Другої Харківської міської державної нотаріальної контори зроблено висновок, що вказаними судовими рішенням за ОСОБА_1 вже визнано права власності на 499/1000 часток спадкового майна. У зв`язку із чим, нотаріусом Другої Харківської міської державної нотаріальної контори прийнято рішення про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Позивач вважає таку відмову безпідставною.

У судове засідання позивач не з`явився, про дату та час розгляду повідомлявся належним чином, представник позивача адвокат Залеська А.С. надала до суду заяву, зазначивши, що позовні вимоги підтримує повністю та просить справу розглянути без його участі.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, про дату та час розгляду повідомлявся належним чином, надавши суду заяву про розгляд справи у відсутності представника, правом на подання відзиву на позовну заяву відповідач не скористався.

В силу положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до положень ст.223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді Ѕ частини жилого будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Заповітом від 22.01.1991 ОСОБА_2 заповіла все належне їй майно ОСОБА_1 .

За зверненням ОСОБА_1 Другою харківською державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу після смерті ОСОБА_2 . Спадщина була прийнята ОСОБА_1 відповідно до вимог чинного законодавства.

Проте, на звернення ОСОБА_1 до Другої Харківської міської державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане нерухоме майно було отримано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.10.2020 № 1711/02-14.

В обґрунтування відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріусом Другої Харківської міської державної нотаріальної контори зазначається, що в матеріалах спадкової справи міститься довідка КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» Харківської міської ради № 1019999 від 04.05.2017, відповідно до якої зазначається, що в матеріалах інвентаризаційної справи за адресою: АДРЕСА_1 маються рішення Ленінського районного суду міста Харкова від 17.03.2015 (справа № 2/642/13/15 642/2805/14-Ц) про розділ в натурі житлового будинку на два самостійних з присвоєнням окремих поштових адрес. Згідно нього віделено у власність ОСОБА_1 в будинку літ. «А-1»: житлову кімнату 2-1 пл. 5,4 кв.м, житлову кімнату 2-2 пл. 8,1 кв.м., житлову кімнату 2-3 пл. 10,7 кв.м., кухню 2-4 пл. 7,7 кв.м., коридор ІІ пл. 4,7 кв.м., комору ІІІ пл. 4,0 кв.м. та надвірні будівлі і споруди: ганок «а3», сарай «Б», вбиральню «Г», льох «Е», паркани № 2, 5, 6, хвіртка № 4, частина замощення № І. Також в постанові нотаріуса зазначається, що додатковим рішенням Ленінського районного суду міста Харкова від 17.07.2019 (справа № 357/2805/14-ц 2дрЇ642/6/19) змінено частку майна з Ѕ на 499/1000. На підставі наведеної довідки та судових рішень нотаріусом Другої Харківської міської державної нотаріальної контори зроблено висновок, що вказаними судовими рішенням за ОСОБА_1 вже визнано права власності на 499/1000 часток спадкового майна. У зв`язку із чим, нотаріусом Другої Харківської міської державної нотаріальної контори прийнято рішення про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Проте, такі висновки відповідача є необґрунтованими та безпідставними.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про нотаріат» нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо:

-вчинення такої дії суперечить законодавству України;

-не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії;

-дія підлягає вчиненню іншим нотаріусом або посадовою особою, яка вчиняє нотаріальні дії;

-є сумніви у тому, що фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, усвідомлює значення, зміст, правові наслідки цієї дії або ця особа діє під впливом насильства;

-з проханням про вчинення нотаріальної дії звернулась особа, яка в установленому порядку визнана недієздатною, або уповноважений представник не має необхідних повноважень;

-правочин, що укладається від імені юридичної особи, суперечить цілям, зазначеним у їх статуті чи положенні, або виходить за межі їх діяльності;

-особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла плату за її вчинення;

-особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії, не внесла встановлені законодавством платежі, пов`язані з її вчиненням;

-особа, яка звернулася з проханням про вчинення нотаріальної дії щодо відчуження належного їй майна, внесена до Єдиного реєстру боржників;

-в інших випадках, передбачених законом.

Проте, в оскаржуваній постанові нотаріус Другої Харківської міської державної нотаріальної контори не зазначає, з якої саме підстави було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, хоча в ст. 49 Закону України «Про нотаріат» прямо передбачається, що нотаріусу забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.

Так рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 17.03.2015 у справі № 642/2805/14-ц було задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 щодо розділу в натурі житлового будинку АДРЕСА_1 на два самостійні з присвоєнням окремих поштових адрес, проте, вказаним рішенням суду не було визнано право власності за ОСОБА_1 на частину домоволодіння.

Крім того, на підставі даного рішення суду не було проведено державну реєстрацію права власності, оскільки ОСОБА_1 відповідно до вимог чинного законодавства України не є власником Ѕ частини житлового будинку із надвірними будівлями АДРЕСА_1 , так як ним не було завершено процедуру оформлення спадкових прав, про що йде мова в рішенні про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 51625400 від 16.03.2020 та в рішенні про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень № 52109585 від 30.04.2020.

Таким чином, наявність рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 17.03.2015 у справі № 642/2805/14-ц не може слугувати підставою для відмови у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на Ѕ частину житлового будинку із відповідною кількістю надвірних будівель АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавиці ОСОБА_2 , була за її життя належним чином оформлена, право власності було зареєстровано.

В оскаржуваній постанові нотаріус Другої Харківської міської державної нотаріальної контори на зазначає, який саме законодавчий припис є підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а робить лише загальне посилання на ст. 49 Закону України «Про нотаріат». Даний факт є грубим порушенням права ОСОБА_1 на оформлення спадщини та на власність.

На виключність підстав для відмови нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину звертається увага й в рішеннях Верховного Суду, зокрема, в постанові від 19.03.2018 у справі № 754/16825/15-ц, від 10.04.2019 у справі № 161/9939/17 тощо.

Крім того, Верховним Судом звертається увага, що правильним способом захисту порушеного права у вказаній категорії справ є саме скасування неправомірної постанови нотаріальної контори (нотаріуса) та зобов`язання нотаріальної контори (нотаріуса) вирішити питання про видачу свідоцтва про право на спадщину у встановленому законодавством порядку, оскільки суд не може зобов`язати нотаріальну контору (нотаріуса) видати свідоцтво про право на спадщину, оскільки такі дії вчиняються нотаріусом відповідно до Закону України «Про нотаріат» (постанови Верховного Суду у вищевказаних справах).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати розподілити відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст.2, 4, 12-14, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_1 до Другої Харківської міської державної нотаріальної контори - задовольнити у повному обсязі.

Визнати незаконною та скасувати постанову Другої Харківської міської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16.10.2020 № 1711/02-14.

Зобов`язати Другу Харківську міську державну нотаріальну контору вирішити питання про видачу ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за заповітом на Ѕ частину житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що знаходяться в АДРЕСА_1 (тридцять), яка залишилась після ОСОБА_2 , у встановленому законодавством порядку.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк з дня оголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя А.М. Гримайло