Номер провадження: 22-ц/813/2934/21
Номер справи місцевого суду: 2
Головуючий у першій інстанції Абухін Р. Д.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Заїкіна А. П., Таварткіладзе О.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Одеса цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

13.08.2019 року позивач звернулася до суду із позовом, по якому просить стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 13 000 грн. щомісяця із урахуванням індексації, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття; стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 13 000 грн. щомісяця із урахуванням індексації, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 20.08.2019 року відкрито провадження у справі та призначена справа до розгляду на 17.10.2019 року.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30.10.2019 року позов задоволено частково.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25.02.2020 року вищезазначене заочне рішення скасовано, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24 березня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково, постановлено:

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1800 гривень щомісячно, із урахуванням індексації, починаючи з дати подачі позову до суду, а саме: 13.08.2019 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 народження, РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1800 гривень щомісячно, із урахуванням індексації, починаючи з дати подачі позову до суду, а саме: 13.08.2019 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 гривен.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції вмотивовано тим, що позивач не надала доказів, що відповідач має фінансову можливість платити аліменти в розмірі 26000 грн. щомісяця.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, що подала апеляційну скаргу

07 липня 2020 року ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 березня 2020 року, відповідно до якої апелянт просить скасувати зазначене рішення та ухвалити нове яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

При цьому посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду справи було допущено неповне зясування обставин, що мають значення для справи.

Апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції, що нею було надано докази підтвердження заробітної плати відповідача у розмірі 1900 доларів США на місяць та виходячи із вказаних доховів відповідача заявлений позивачкою розмір аліментів не суперечить чинному законодавству.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження позиції відповідача, що на даний час має мінливий заробіток у розмірі 6-8 тис. грн. в місяць працюючи в таксі, моряком більше не працює за станом здоров`я.

Апелянт також наголошує, що встановивши аліменти у розмірі 1800 гривень щомісячно суд першої інстанції також порушив норми Закону України «Про Державний бюджет України».

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13 липня 2020 року було відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментівта визначено порядок розгляду справи у відповідності до ст. 369 ЦПК України.

05 березня 2021 року справу було призначено до розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу матеріали справи не містять.

20 січня 2021 року ОСОБА_2 надів суду апеляційної інстанції заяву про приєднання до матеріалів справи копію довідки з центру зайнятості.

Відповідно ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 03.10.2009 року зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1325.

Від цього шлюбу є спільні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 , видане Другим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1249); ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1144).

З довідки про стан сім`ї та реєстрацію вбачається, що ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та діти ОСОБА_4 , 2014 року народження та ОСОБА_3 , 2010 року народження зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

З матеріалів справи також вбачається, що відповідач ОСОБА_2 працював моряком, оклад за контрактом становить 1900 дол. США в місяць.

Мотивувальна частина

Застосовані норми права та висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За змістом п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до ст.ст.1,3 ЦК України, ст.ст.2,4-5,12-13,19 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також справ, розгляд яких, в порядку цивільного судочинства, прямо передбачено законом.

Згідно із ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

П. п. 3, 4 ч. 1ст. 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Критерії оцінки правомірності оскаржуваного судового рішення визначені в статті 263 ЦПК України, відповідно до яких судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Стягуючи по 1 800 грн на кожну дитину аліментів, районний суд виходив з обґрунтованості, справедливості і розумності вказаної суми та з рівності сторін, а також з того, що позивач не надала доказів, що відповідач має фінансову можливість платити аліменти в розмірі 26000 грн. щомісяця.

Колегія не погоджується із розміром аліментів, визначеним судом першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 50 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Принцип 2 Декларації прав дитини 1959 року та Конвенції про права дитини 1989 року визначають, що дитина повинна перебувати під особливим захистом, їй повинні бути надані всі можливості та умови для фізичного, психічного та соціального розвитку.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистостей дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з ч. 1, 3 ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

Статтею 9 Конвенції про права дитини, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України за № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі М.С. проти України, при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

Під час вирішення такої категорії справ судам слід керуватись статтею 51 Конституції України, яка гарантує кожному із подружжя рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Схожа норма міститься також у частині шостій статті 7 Сімейного кодексу України, відповідно до якої рівність прав і обов`язків жінки та чоловіка у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї є однією із загальних засад регулювання сімейних відносин. Це узгоджується із практикою ЄСПЛ, який неодноразово наголошував, що батьки повинні мати рівні права у спорах про опіку над дітьми, і жодні презумпції, які ґрунтуються на ознаці статі, не повинні братись до уваги (рішення у справі Зоммерфельд проти Німеччини від 08 липня 2003 року, Цаунеггер проти Німеччини від 03 грудня 2009 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

За приписом ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно з вимог ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Суд вбачає, що відповідач є працездатною людиною та спроможний сплачувати аліменти на утримання дитини, сума вказаних аліментів повинна відповідати його матеріальному становищу та стану здоров`я, а також бути необхідною та достатньою для забезпечення належного рівня життя, достатньою для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку дітей.

Разом з тим, колегія суддів вважає не обґрунтованою заявлену ОСОБА_1 суму аліментів в розмірі 13 000 грн. на кожну дитину, оскільки її розмір не підтверджено належними та допустимими доказами.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що кожен з батьків повинен приймати рівну участь у духовному розвитку та матеріальному забезпеченні дитини.

Разом з тим, обгрунтованими є доводи позивача, що встановивши аліменти у розмірі 1800 гривень щомісячно суд першої інстанції також порушив норми Закону України «Про Державний бюджет України».

Виходячи із зазначеного, суд вважає, що слід стягнути з ОСОБА_2 аліменти у розмірі 3 000 грн. 00 коп. на дитину щомісячно.

Даний розмір стягуваних аліментів не суперечить чинному законодавству, інтересам позивача, відповідача та неповнолітніх дітей.

Також колегія звертає увагу, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи

Частиною четвертою зазначеної статті визначено, що зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення розміру аліментів. В решті рішення суду слід залишити без зміни.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 березня 2020 року - змінити.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 3000 гривень щомісячно, із урахуванням індексації, починаючи з дати подачі позову до суду, а саме: 13.08.2019 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 народження, РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 3000 гривень щомісячно, із урахуванням індексації, починаючи з дати подачі позову до суду, а саме: 13.08.2019 року та до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 .

В решті рішення суду залишити без зміни.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: А. П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе