Номер провадження: 22-ц/813/3787/21
Головуючий у першій інстанції Калініченко Л.В.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2021 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Комлевої О.С.,

за участю:

секретаря Ющак А.Ю.,

представника ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» Іванова І.А.

представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Волинець В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - Шевчук Вікторії Вікторівни, правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС», на ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 20 вересня 2018 року про залишення без задоволення заяви про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

встановив:

26 січня 2018 року до суду надійшла заява Публічного акціонерного товариства (далі ПАТ) «Дельта Банк», за участю заінтересованої особи ОСОБА_1 , про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання по цивільній справі №520/10402/13-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,шляхом продажу квартири АДРЕСА_1 , в рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту.

Представник заявника ПАТ «Дельта Банк» у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення якого повідомлявся належним чином, однак надав до суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав та просив розгляд справи провести за його відсутності.

Заінтересована особа ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 20 вересня 2018 року заяву ПАТ «Дельта Банк» про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання було залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «Дельта Банк»ставить питання про скасування ухвалиКиївського районного суду м.Одеси від 20 вересня 2018 року, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05.02.2020 року було замінено позивача ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС» (т.1, а.с.199-201).

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, свої вимоги заявник мотивував тим 14 листопада 2013 року були задоволенні позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» та звернено стягнення на предмет іпотеки - шляхом продажу на прилюдних торгах з визначенням початкової ціни іпотечного майна на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій (т.1, а.с.102-103).

19.12.2013 року Київським районним судом м.Одеси було видано виконавчий лист про стягнення заборгованості на користь ПАТ «Дельта Банк» для подальшого звернення до ВДВС (т.1, а.с.107).

В подальшому, при здійсненні перевірки вхідної кореспонденції, у ПАТ «Дельта Банк» виявили, що виконавчий лист по справі №520/10402/13-ц не надходив, а отже був втрачений під час почтової переписки.

Відповідно до п.17.4 розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Крім того, за змістом ст.433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

У відповідності до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25.09.2015 року за №8 «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» вказав, що заява про видачу дубліката виконавчого листа повинна містити необхідні відомості для вирішення питання видачі дубліката виконавчого листа. У таких заявах потрібно зазначати назви сторін виконавчого провадження, підстави для видачі дубліката виконавчого листа; посилання на докази, якими підтверджувались би втрата виконавчого листа.

Також Пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.07.2015 року «Узагальнення про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Узагальненні «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 дав роз`яснення, що перелік причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено. А тому суддя дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Так, метою застосування ст.433 ЦПК України є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, так і від чинників, що не пов`язаних з людським фактором.

Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: обставина, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк, протягом строку, який пропущено, що підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Таким чином, з огляду на викладені обставини, слід дійти висновку про те, що умовою для видачі дубліката виконавчого документу є звернення стягувача із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання та у разі доведеності втрати його оригіналу.

Колегія суддів також зазначає, що відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», у редакції, чинній на час вчинення виконавчий дій, виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд з метою ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6 та 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У частині шостій статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Крім того, як було вказано вище, відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України в редакції, чинній на час постановлення оскаржуваної ухвали суду, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Як вбачається із відповіді УДВС ГТЮ в Одеській області від 09.11.2017 року № 09.2/7953 вбачається, що виконавчий лист № 520/10402/13-ц, виданий 19.12.2013 року Київським районним судом м. Одеси про звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом продажу квартири АДРЕСА_1 , в рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту в розмірі 960 083,35 грн.,24.03.2014 року державним виконавцем винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження на підставі п. 8 ч.1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» (т.1, а.с 115-звор.).

Згідно з ч.1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції на час вчинення виконавчих дій, копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, які державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до ст. 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Відповідно до п. 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року (в редакції, чинній на час повернення виконавчих листів), рекомендоване поштове відправлення це реєстрований лист, поштова картка, бандероль, секограма, дрібний пакет, мішок «M», які приймаються для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення.

Згідно з пунктом 99 цих Правил рекомендовані поштові відправлення, у тому числі рекомендовані листи з позначкою «Судова повістка», рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про надходження електронних поштових переказів, які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень (крім зазначених в абзаці 4 пункту 93 цих Правил), поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності повнолітньому члену сім`ї за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв`язки з адресатом (свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб тощо), чи рішення органу опіки і піклування про призначення їх опікунами чи піклувальниками.

Таким чином, належним доказом підтвердження надсилання стягувачу у виконавчому провадженні постанови про повернення виконавчого документа є квитанція про відправлення та повідомлення про вручення рекомендованого листа, які в матеріалах справи відсутні.

Пропуск стягувачем строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання не створює перешкод для задоволення заяви стягувача про видачу дубліката втраченого виконавчого документа у разі, якщо суд задовольнив заяву стягувача про поновлення пропущеного строку для пред`явлення такого документа до виконання. Тобто, якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви.

Таких правових позицій дотримується Велика Палата Верховного Суду в постанові від 21 серпня 2020 року у справі № 2-836/11.

Крім того, згідно із ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» , в редакції, чинній на час звернення стягувача до суду із даною заявою, виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Верховний Суд в своїй практиці зазначає, що стягувач, який пред`явив виконавчий документ до примусового виконання з урахуванням засад здійснення виконавчого провадження має законні очікування, що рішення суду буде виконане. Порушення принципу обов`язковості виконання судового рішення суперечить вимогам принципу правової визначеності.

Порядок проведення перевірок законності виконавчого провадження визначений розділом XII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за № 1302/29432 (далі Інструкція).

За змістом пункту 1 розділу XII Інструкції начальник управління державної виконавчої служби може проводити перевірку законності виконавчого провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у відділі примусового виконання рішень цього управління та відділах державної виконавчої служби, що йому підпорядковані, - у трьох випадках: за дорученням керівника вищого органу державної виконавчої служби; з власної ініціативи, а також за скаргою на дії та бездіяльність начальника органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Отже, перевірка законності виконавчого провадження віднесена до виключної компетенції, зокрема, начальника управління державної виконавчої служби.

Крім того, Верховний Суд у своїй постанові від 16.09.2020 року у справі № 344/18277/18 зауважив, що видача дубліката втраченого виконавчого листа є необхідною для завершення судового провадження. Примусове виконання судового рішення гарантує і завершує здійснення прав сторін у справі. Суд на стадії виконання судового рішення виконує забезпечувальну функцію, реалізація якої відбувається через попереднє санкціонування судом найбільш важливих процесуальних виконавчих дій, вчинення яких потребує встановлення додаткових гарантій законності та дотримання відповідних прав їх учасників, які забезпечуються судом, зокрема видача дубліката виконавчого листа.

Також слід зазначити, що Верховний Суд виходить із того, що надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя, у тому числі виконанню судового рішення та є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Про необхідність поновлення строку та видачі дублікату виконавчого листа до виконання також вказано в постановах Верховного Суду від 24.06.2020 року у справі № 709/1194/13, від 30.06.2020 року у справі № 6/2515/739/2012, від 08.07.2020 року у справі № 2-2924/2009.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що звернувшись із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, заявник ПАТ «Дельта Банк» не надав суду жодного належного та достатнього доказу втрати отриманих оригіналів виконавчих документів.

З підстав викладеного, слід дійти висновку про те, що представник ПАТ «Дельта Банк» надав докази того, що рішення суду, на підставі якого видано виконавчі листи - не виконано; довів, що не проведено стягнення з боржника за виконавчими листами, дублікати яких заявник просить видати; тобто надав достатньо доказів, які підтверджують поважність причин пропуску строку, встановленого для пред`явлення виконавчих документів до виконання.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала суду не відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги її повністю спростовують, оскільки ухвалу у справі постановлено не у відповідності до вимог матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржувану ухвалу суду скасувати і прийняти постанову, якою апеляційну скаргу АТ «Ощадбанк» задовольнити.

Керуючись ст.ст. 141, 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - Шевчук Вікторії Вікторівни, правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС», задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м.Одеси від 20 вересня 2018 року про залишення без задоволення заяви про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для пред`явлення їх до виконання скасувати.

Прийняти постанову, якою поновити представнику Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» - Шевчук Вікторії Вікторівни, правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС», пропущений строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання та видати дублікати виконавчих листів по цивільній справі №520/10402/13-ц за позовом Публічного Акціонерного Товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена, в частині видачі дубліката виконавчого листа, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Постанова, в частині поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 26.03.2021 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А.Гірняк

О.С. Комлева