Справа № 369/2093/21
Провадження № 2-о/369/120/21
РІШЕННЯ

Іменем України

24.03.2021 року м. Київ

Києво - Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Янченка А.В.,

за участі секретаря судового засідання Безкоровайної М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу в порядку окремого провадження за спільною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу подружжям, яке має неповнолітню дитину, -

В С Т А Н О В И В :

В лютому 2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу.

Зазначили, що 26.04.2014 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, про що у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві зроблено відповідний актовий запис № 632. Дана обставина підтверджується свідоцтвом про шлюб від 26.04.2014 (бланк серії НОМЕР_1 ).

Від даного шлюбу є неповнолітня дитина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 07.04.2015 Серія НОМЕР_2 .

Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, що шлюбні відносини сторони не підтримують, подальше спільне проживання та примирення між ними є неможливим, просили розірвати шлюб.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.02.2021 призначено судове засідання на 24.03.2021.

Згідно з ч. 3 ст. 293 ЦПК України та п. 4 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає у порядку окремого провадження справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, що має неповнолітніх дітей.

Відповідно до положень Сімейного кодексу України (надалі за текстом - СК України), шлюб може бути розірвано за рішенням суду за спільною заявою подружжя, яке має дітей, в порядку, встановленому ст. 109 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу.

При цьому, згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб», розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Згідно зі статтями 104, 114 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Так, заявники досягли згоди щодо утримання спільної дитини та участі у її вихованні, суперечки про місце проживання дитини і розподіл спільного майна немає.

Судом встановлено, що заявники намірів поновлювати шлюбні стосунки та примиритись не мають, дитина залишається проживати разом з матір`ю.

Судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі заявників, між ними втрачене взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних стосунків між заявниками неможливе і суперечить інтересам подружжя та дитини.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Частиною 3 статті 293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Оскільки розлад в сім`ї викликаний серйозними причинами і носить стійкий характер, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин, суд вважає, що збереження сім`ї є неможливим.

Керуючись ст.ст. 104, 105, 109, 110-114 СК України, ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352-355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Спільну заяву подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу подружжям, яке має неповнолітню дитину - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 26.04.2014 Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис за № 632.

Після розірвання шлюбу прізвища сторін залишити без змін.

Повне найменування сторін:

Заявник 1- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 );

Заявник 2 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.В. Янченко