Справа № 128/829/21
УХВАЛА

30 березня 2021 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Шевчук Л.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики в розмірі 442200,00 грн. відповідно до розписки від 17.10.2020.

Одночасно з пред`явленням позову позивачкою подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій прозивачка просить накласти арешт на майно, право власності на яке зареєстровано за відповідачем, а саме на:

-житловий будинок з прибудовою, господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 , земельні ділянки з кадастровим номером :02:001:0134 площею 0,2500 га, та земельну ділянку :02:001:0135 площею 0,2168 га;

-житловий будинок з прибудовою, господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_2 ;

-земельну ділянку № НОМЕР_1 кадастровий номер :04:002:0220 площею 0,2500га, розташовану в с. Очеретня Погребищенського району Вінницької області;

-земельну ділянку № НОМЕР_1 кадастровий номер :04:002:0221 площею 0,2751га, розташовану в с. Очеретня Погребищенського району Вінницької області;

-земельну ділянку площею 2га кадастровий номер :09:000:0027 розташовану на території Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області.

Заява обґрунтована тим, що відповідач взяв у позивачки кошти в борг на загальну суму 442200,00 грн., які не повернув у визначений в розписці строк. Вважає, що відповідач протягом розгляду справи зможе відчужити належне йому майно іншим особам, що утруднить або взагалі зробить неможливим виконання рішення суду при задоволенні позову.

За змістом положень статей 149, 150 ЦПК забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. Види забезпечення позову мають бути сумірними із заявленими позивачем вимогами.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до змісту пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч.4 ст.151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п. 4 указаної постанови, суд (суддя), розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні такої відповідності слід врахувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована як відповідно до закону підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, при обранні заходів забезпечення позову, суд повинен також врахувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача (заявника).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобові`язання після перед`явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Водночас заява позивачки ОСОБА_1 про забезпечення позову є недостатньо обґрунтованою, адже за змістом вказаної заяви позивачка лише припускає, що відповідач може відчужити належне йому нерухоме майно, доказів того, що відповідач вчиняє дії, що свідчать про такий його намір, позивачкою не надано, а є лише її припущеннями.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, заява позивачки про забезпечення позову є необґрунтованою та в її задоволені слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 152, 153, 260, 353 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Ухвала складена та підписана суддею 30.03.2021.

Суддя Л.П. Шевчук