ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4140/21 Справа № 175/4645/20 Суддя у 1-й інстанції - Озерянська Ж. М. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2021 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу акціонерного товариства УкрСиббанк на ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2020 року про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства УкрСиббанк, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи Служба у справах дітей Дніпровської районної державної адміністрації, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Якуба О.А., про визнання договору іпотеки недійсним, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до акціонерного товариства УкрСиббанк (далі АТУкрСиббанк), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи Служба у справах дітей Дніпровської районної державної адміністрації, ПН ДМНО Якуба О.А., про визнання договору іпотеки недійсним.

Одночасно з позовом було подано заяву про його забезпечення шляхом заборони будь-яким особам, у тому числі приватним та державним нотаріусам, суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно, товарним біржам вчиняти будь-які дії щодо відчуження, у тому числі шляхом укладення договору купівлі-продажу, дарування, міни, іпотеки, передачу в оренду, суборенду або позику чи позичку, тощо, вчиняти будь-які дії, що пов`язані із державною реєстрацією та перереєстрацією речових прав (зокрема, внесення змін та скасування), внесення будь-яких змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вчинення відчуження в примусовому порядку (в порядку виконавчого провадження, виконавчих написів та інших дій) щодо нерухомого майна: житлового будинку загальною площею 371,4 кв.м, житловою площею 123,1 кв.м та земельної ділянки площею 1003 кв.м, що розташовані по АДРЕСА_1 , до розгляду справи по суті; та шляхом заборони приватному виконавцю виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькій О.О. та ДП «СЕТАМ» вчиняти будь-які дії з проведення електронних торгів та оформлення результатів електронних торгів з продажу лоту №454694 «Іпотека. Домоволодіння (житловий будинок, загальною площею 371,4 кв.м та земельна ділянка, площею 1003,0 кв.м), що розташовані в АДРЕСА_1 , в тому числі підписувати протокол електронних торгів, проводити розрахунки за продане майно, складати акт про проведенні електронні торги, до розгляду справи по суті.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2020 року заяву ОСОБА_1 задоволено повністю.

В апеляційній скарзі відповідач АТ УкрСиббанк просить ухвалу скасувати повністю, зазначаючи, що ухвала суду винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що дана ухвала полягає у втручанні в торги, оскаржуваною ухвалою фактично зупинено виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 січня 2016 року на підставі якого видано виконавчий лист №175/1522/14-ц та відкрито виконавче провадження, крім того спірне домоволодіння передавалось в іпотеку із дотриманням норм законодавства.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами виник спір щодо квартири, а її продаж не електронних торгах призведе до неможливості виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 унормовано, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Положеннями ст.150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Підставами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

Єдиною підставою для забезпечення позову має слугувати обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосовування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року №9 заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи. Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до АТ УкрСиббанк, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи Служба у справах дітей Дніпровської районної державної адміністрації, ПН ДМНО Якуба О.А., про визнання договору іпотеки недійсним та просила визнати недійсним договір іпотеки нерухомого майна, укладений 11 червня 2007 року між АТ УкрСиббанк та ОСОБА_3 .

Втім суд першої інстанції, забезпечивши позов в обраний позивачем ОСОБА_1 спосіб, перешкодив виконанню

рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області №2-175/1522/14-ц у справі, яким стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь АТ УкрСиббанк заборгованості за кредитним договором №0 від 11 червня 2007 року в розмірі 171 436,78 доларів США.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що нормами ч.11 ст.150 ЦПК України (зміни згідно закону України №460-ІХ від 15 січня 2020 року, набрали чинності 08 лютого 2020 року) визначено, що не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які полягають в (або мають наслідком) припинені, відкладені, зупинені чи іншому втручанні у проведення конкурсу, аукціону, торгів, тендера чи інших публічних конкурсних процедур, що проводяться від імені держави (державного органу), територіальної громади (органу місцевого самоврядування) або участю призначеного державним органом суб`єкта у складі комісії, що проводить конкурс, аукціон, торги, тендер чи іншу публічну конкурсну процедуру.

За таких обставин ухвалу неможна визнати законною та обґрунтованою, оскільки вона не відповідає вимогам процесуального закону, а тому підлягає скасуванню на підставі ст.376 ЦПК України з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову в обраний позивачем спосіб.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу акціонерного товариства УкрСиббанк задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2020 року про забезпечення позову скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.