ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

19 березня 2021 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 728/810/20

Головуючий у першій інстанції - Лобода Н. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/268/21

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді: Шарапової О.Л.,

суддів: Євстафіїва О.К., Мамонової О.Є.,

із секретарем: Шапко В.М.,

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідач: ОСОБА_3 ,

третя особа на стороні позивачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Бахмацька міська рада Чернігівської області

Оскаржується рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 24 листопада 2020 року, суддя Лобода Н.В., повний текст рішення складений 25 листопада 2020 року,

У С Т А Н О В И В:

У травні 2020 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просили встановити порядок і способи участі діда і баби у вихованні онуки:

- в період навчального процесу з 01 вересня по 31 травня навчального року - спілкуватися діду та бабі з онукою, без присутності батька, кожну суботу і неділю по місцю фактичного проживання позивачів у АДРЕСА_1 з 12:00 год. суботи до 12:00 год. неділі з правом ночівлі онуки, з можливістю прогулянок по місту і відвідування закладів культури;

- в період літніх канікул - спілкуватися діду та бабі з онукою, без присутності батька, кожний перший і третій тижні щомісяця цілодобово по місцю фактичного проживання позивачів у АДРЕСА_1 , з правом ночівлі онуки та можливістю спільного відпочинку поза межами спільного проживання;

- протягом всього часу - спілкуватися діду та бабі з онукою засобами зв`язку (телефон, соціальні мережі тощо) з 14:00 год. до 20:00 год.

Позов обґрунтовували тим, що вони є бабою та дідом малолітньої ОСОБА_4 . Матір дитини, донька позивачів - ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач ОСОБА_3 є батьком малолітньої ОСОБА_6 .

Дитина з народження була зареєстрована та проживала разом з матір`ю у АДРЕСА_1 . Після смерті матері відповідач, як батько дитини, забрав її до себе і проживає разом з нею та своєю дружиною у АДРЕСА_2 .

Після смерті ОСОБА_5 відносини між сторонами погіршились, стали неприязними. З 16.03.2020 позивачі не мають можливості спілкуватися з онукою, оскільки відповідач уникає зустрічей, не відповідає на телефонні дзвінки.

Позивачі мають прихильність та психологічну прив`язаність до онуки, стійке бажання бути дідом та бабою для неї, брати активну участь у її вихованні, піклуватися про неї та допомагати матеріально. Спілкування з онукою не можливе у присутності її батька через неприязні відносини сторін.

Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 24.11.2020 позов задоволено частково.

Встановлено наступні порядок та способи участі баби та діда - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у вихованні онуки - ОСОБА_4 :

- у період навчального року - з урахуванням бажання дитини, кожну першу та третю суботу щомісяця по місцю фактичного проживання позивачів у АДРЕСА_1 з 12:00 год. суботи до 12:00 год. неділі з правом ночівлі онуки, з можливістю прогулянок по місту і відвідування закладів культури;

- у період літніх канікул - з урахуванням бажання дитини, кожний перший тиждень щомісяця цілодобово по місцю фактичного проживання позивачів в АДРЕСА_1 з правом ночівлі онуки та можливістю спільного відпочинку поза межами місця спільного проживання;

- протягом всього часу - спілкуватися діду та бабі з онукою засобами зв`язку (телефон, соціальні мережі тощо) з 14:00 год. до 20:00 год.

У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить резолютивну частину рішення суду першої інстанції змінити, визначивши такий порядок та спосіб участі баби та діда - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вихованні онуки - ОСОБА_4 : з урахуванням бажання дитини, за попередньою домовленістю сторін, у присутності батька два рази на місяць по суботах з 15:00 год. до 17:00 год., враховуючи стан здоров`я дитини, погодні умови тощо.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що встановлений судом порядок участі позивачів у спілкуванні з онукою не відповідає інтересам дитини.

Відповідач вважає, що рекомендації щодо порядку та способу спілкування баби та діда з онукою, надані у висновку органу опіки та піклування Бахмацької міської ради Чернігівської області є найбільш зваженими, об`єктивними та максимально враховують конкретні обставини та інтереси як дитини, так і інших учасників справи.

Заявник вказує, що позивач ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІ групи та згідно Довідки МСЕК потребує сторонньої допомоги. Донька позивачів ОСОБА_7 , яка проживає з позивачами, також є особою з інвалідністю І групи, згідно довідки МСЕК потребує сторонньої допомоги і догляду. Позивачка ОСОБА_1 , є особою пенсійного віку, допомагає та доглядає вказаних членів своєї родини. На думку відповідача, одна баба дитини фізично не зможе приділити увагу, доглянути та допомогти одночасно двом особам з інвалідністю та неповнолітній дитині.

На переконання відповідача, будь-яке спілкування позивачів з онукою без участі батька спричиняє нервову реакцію у дитини, призводить її до стресу та погіршує її психологічний стан. Про вказане свідчать показання вчительки дитини, яка в судовому засіданні зазначила, що під час спілкування дівчинки на перерві з бабусею, дитина плакала, ховалася під парту, говорила, що її хочуть вкрасти, що змусило батька звернутися до шкільного психолога.

Наголошує, що оскаржуване рішення потенційно приведе до конфлікту між сторонами, відносини між якими є вкрай неприязні, а постійні сварки аж ніяк не підуть на користь дитині.

У відзиві на апеляційну скаргу позивачі просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як законне, обґрунтоване, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин справи.

Зазначають, що їхня онука з моменту народження і до дня смерті матері постійно проживала в будинку по АДРЕСА_1 , де мала і має по цей час все необхідне для її нормального розвитку, навчання і проживання, та була прихильна до діда та баби.

Неприязні стосунки між сторонами склались після вчинення відповідачем сварки та нанесення позивачці тілесних ушкоджень, що підтверджується вироком суду. Відповідач почав налаштовувати дитину проти позивачів, у результаті чого онука повністю змінила своє відношення до останніх, про що свідчить її поведінка під час зустрічі з нею у школі у присутності вчителя.

Указують, що ОСОБА_2 не є особою прикутою до ліжка, самостійно пересувається, керує транспортним засобом, веде домашнє господарство і є повністю самостійним. Донька позивачів ОСОБА_7 також не прикута до ліжка, має освіту, її хвороба ніяк не може вплинути на догляд та спілкування з дитиною.

Наголошують, що відповідно до характеристик, які містяться в матеріалах справи, вони характеризуються позитивно і докази, які б свідчили про їх негативну поведінку щодо онуки відсутні.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_3 та його представника - адвоката Мироненка С.В., які просили задовольнити апеляційну скаргу, позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які просили залишити в силі рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги та доводи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Визначаючи порядок та способи участі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вихованні онуки, суд першої інстанції виходив з того, що не встановлено жодних належних, допустимих та достовірних доказів, які б свідчили про негативну поведінку позивачів щодо онуки, та зважив на зайнятість дитини у будні, необхідність відпочинку та спілкування з батьком у вихідні дні, можливість тривалого відпочинку, у тому числі і за кордоном під час літніх канікул, вік дитини, який дозволяє їй усвідомити і висловити своє бажання чи небажання до вчинення певних дій, у тому числі і в частині спілкування з батьком, бабою, дідом та іншими членами сім`ї, з метою забезпечення якнайкращих інтересів дитини.

Районний суд врахував висновок органу опіки та піклування Бахмацької міської ради щодо вирішення спору між сторонами лише в частині врахування при спілкуванні певних обставин, зокрема стану здоров`я дитини, погодних умов тощо.

Зважаючи на неприязні стосунки, які склалися і тривають між сторонами у справі, наслідком яких є, зокрема, конфлікти, спричинення тілесних ушкоджень та кримінальне провадження, що можуть негативно вплинути на психоемоційний стан та розвиток дитини, судом визначено порядок та способи участі баби та діда у вихованні онуки без участі відповідача.

З висновком районного суду про необхідність визначення порядку участі баби та діда у спілкуванні та у вихованні внучки без участі батька апеляційний суд погоджується, однак вважає, що рішення суду підлягає зміні в частині визначення часу побачень з дитиною через неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи.

Судом у справі встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с. 15).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла (а.с. 14).

До смерті матері малолітня ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала разом з нею, а також з тіткою (сестра матері) ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 18, 20-22).

Після смерті ОСОБА_5 малолітня ОСОБА_4 проживає з батьком ОСОБА_3 та його дружиною ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивачі є батьками померлої ОСОБА_5 та рідними бабою і дідом малолітньої ОСОБА_6 , місце проживання останніх зареєстроване у належній їм на праві власності квартирі за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 13, 19, 23-25).

ОСОБА_2 є пенсіонером, перебуває на обліку в Бахмацькому об`єднаному управлінні ПФУ в Чернігівській області і отримує пенсію по інвалідності, згідно довідки МСЕК серії АВА № 023823 останньому з 07.07.2016 встановлено безстроково ІІ групу інвалідності від загального захворювання (а.с. 9-10, 16, 26).

ОСОБА_1 є пенсіонеркою, перебуває на обліку в Бахмацькому об`єднаному управлінні ПФУ в Чернігівській області і отримує пенсію за віком (а.с. 11, 17, 27).

16.03.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості щодо кримінального провадження № 0000173 за фактом нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_1 16.03.2020 близько 18:00 год.; про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повідомлено ОСОБА_3 (а.с. 29).

Вироком Бахмацького районного суду Чернігівської області від 28.10.2020, зміненим ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 23.02.2021, ОСОБА_3 визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 125 КК України і призначено йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн (а.с.125-128).

Згідно з актом від 07.05.2020, складеного за участі начальника ССД Бахмацької РДА Соломської С.М., головного спеціаліста ССД РДА Ющенко Л.Н., на підставі заяви ОСОБА_2 проведено обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_2 , за результатами якого встановлено, що житло розміщене у 2-поверховому будинку, складається з: 1 поверх - веранда, кухня, ванна кімната; 2 поверх - 3 спальні кімнати, зал. Умови проживання добрі, будинок газифікований, забезпечений необхідними меблями та побутовою технікою. Для виховання та розвитку дитини є окрема кімната, ліжко, стіл для навчання. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: ОСОБА_3 (відповідач), ОСОБА_10 та ОСОБА_9 (дружина відповідача). Стосунки, традиції сім`ї дружні. За висновком комісії - створені всі умови для виховання та навчання дитини (а.с. 55).

Відповідно до протоколу індивідуальної консультації психолога від 07.05.2020 відносно ОСОБА_6 , 7 років, складеного за зверненням начальника служби у справах дітей Бахмацької РДА з метою оцінки умов проживання та психологічного стану дитини у зв`язку зі зміною місця проживання після смерті матері, дитина йде на контакт, доброзичлива, комунікабельна. Взаємостосунки у сім`ї позитивні, прихильне ставлення дитини до мачухи та мачухи до дитини. ОСОБА_6 сумує за мамою. Прихильне ставлення дитини до батька та батька до дитини. Рекомендації: продовжити діагностичну та корекційну роботу з дитиною. Надано рекомендації батькам щодо виховання дитини та особливостей спілкування на період переживання дитиною втрати матері (а.с. 56).

Актом обстеження умов проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , складеного комісією опікунської ради на підставі ухвали Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27.07.2020, встановлено, що двоповерховий будинок складається з 4-ьох кімнат, власником якого є ОСОБА_11 . Умови проживання: затишно, охайно, у будинку є ванна кімната, туалет, підведено газ та воду. Для виховання та розвитку дитини є окрема кімната, де знаходиться двоярусне ліжко, письмовий стіл, багато іграшок, книжки, тощо. За цією адресою проживають, але не мають постійного місця реєстрації: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (зареєстровані по АДРЕСА_4 ) та ОСОБА_9 . За цією адресою мають постійне місце реєстрації, але не проживають: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . Стосунки, традиції у сім`ї доброзичливі, дружні, відчувається взаємопідтримка та взаємоповага, турботливе ставлення до дитини (а.с. 105).

Актом обстеження умов проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , складеного комісією опікунської ради на підставі ухвали Бахмацького районного суду Чернігівської області від 27.07.2020, встановлено, що квартира загальною площею 53,3 кв.м, житловою площею 34,9 кв.м, розташована у двоквартирному житловому будинку, складається з 3-ьох кімнат. Власником квартири є ОСОБА_7 (1/2 частина) та ОСОБА_5 (1/2 частина). Умови проживання: затишно, охайно, є ванна кімната, туалет, підведено газ та воду. Для виховання та розвитку дитини є можливість відведення окремої кімнати. За цією адресою проживають, але не мають постійного місця реєстрації: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (зареєстровані по АДРЕСА_3 ). За цією адресою проживає і має постійне місце реєстрації ОСОБА_7 . Стосунки, традиції у сім`ї доброзичливі, дружні, відчувається взаємопідтримка, взаємоповага та взаємоспівпереживання (а.с. 106).

Відповідно до висновку опікунської ради щодо розв`язання спору між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про участь у вихованні неповнолітньої ОСОБА_4 , 2013 р.н., затвердженого рішенням виконавчого комітету Бахмацької міської ради Чернігівської області від 09.10.2020 № 198, заслухавши на засіданні опікунської ради ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо їх спілкування з неповнолітньою онукою ОСОБА_13 , ураховуючи думку батька дівчинки ОСОБА_3 , з`ясувавши, що взаємовідносини між ними напружені, враховуючи акт обстеження умов проживання бабусі й дідуся, з метою якнайкращого забезпечення прав дитини, опікунська рада вважає доцільним встановити такі часи спілкування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з неповнолітньою онукою ОСОБА_4 : за попередньою домовленістю у присутності батька два рази на місяць по суботах з 15:00 год. до 17:00 год., враховуючи стан здоров`я дитини, погодні умови, тощо (а.с. 103-104).

За повідомленням практичного психолога Бахмацької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 1 ОСОБА_14 від 18.11.2020 № 74, 30.09.2020 до неї звернулися батьки учениці 2-Б класу ОСОБА_6 з проханням, щоб бабуся не спілкувалася з онукою у школі з метою запобігання негативних емоційних станів у дівчинки. Психологом протягом декількох днів були проведені спостереження після звернення батьків, за якими зроблено висновок, що на даний час дівчина в нормальному емоційному стані, вільно спілкується з однокласниками, легко іде на контакт, завжди посміхається та бавиться, привітна та чемна, змін у поведінці не помічено (а.с. 109, 120).

За поясненнями Бахмацької міської ради щодо висновку органу опіки та піклування від 24.02.2021 № 03-08/645 враховуючи неприязні стосунки між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , орган опіки та піклування Бахмацької міської ради дійшов висновку, що він буде єдино можливим і правильним рішенням, прийнятим в інтересах дитини, бо дає можливість малолітній ОСОБА_6 спілкуватися з дідусем та бабусею. Крім того, це було єдине компромісне рішення, на яке погодились обидві сторони (а.с. 205, 211).

Відповідно до довідки від 10.03.2021 № 4/04-03 ОСОБА_10 навчається у КЗПМО «Бахмацька школа мистецтв ім. А.Розумовського» у 1 класі на оркестровому відділі (скрипка) з 01.09.2020 у вівторок, середу та суботу, викладач ОСОБА_16 (а.с. 221).

Згідно з довідкою від 16.03.2021 № 4/1 ОСОБА_10 навчається в гуртку «Сувеніри» Бахмацького будинку дитячої та юнацької творчості по п`ятницях і суботах.

Як вбачається із постанови державного нотаріуса Бахмацької районної державної нотаріальної контори від 25 березня 2021 року, представнику малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1 відмовлено у зв`язку із відмовою ОСОБА_1 (позивачки) від надання правовстановлюючого документа, який в неї знаходиться, для оформлення спадщини (а.с. 219).

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 5 СК України встановлено, що держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини.

Відповідно до статей 3, 18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтями 12 - 15 Конвенції визначено право дитини висловлювати свою думку (право бути почутою).

На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладно у частині восьмій статті 7 СК України та у статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду як джерело права.

Положення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються у тому числі і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (Рішення Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, п. 108). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (Рішення ЄСПЛ «Bogonosovy v. Russia» від 05 березня 2019 року, п. 82).

Статтею 27 Конвенції про права дитини, передбачено, що Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Держави-учасниці відповідно до національних умов і в межах своїх можливостей вживають необхідних заходів щодо надання допомоги батькам та іншим особам, які виховують дітей, у здійсненні цього права і у випадку необхідності надають матеріальну допомогу і підтримують програми, особливо щодо забезпечення дитини харчуванням, одягом і житлом.

Згідно преамбули Європейської конвенції про здійснення прав дітей, ратифікованої Україною 03.08.2006, визначається важливість ролі батьків у захисті та підтримці прав і найвищих інтересів дітей, зважаючи на те, що Держави в разі необхідності мають також брати участь у такому захисті й у такій підтримці.

Під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган, серед іншого, визначає, чи має він достатньо інформації для прийняття рішення в найвищих інтересах дитини, і в разі необхідності одержує додаткову інформацію, зокрема від суб`єктів батьківської відповідальності (п. а ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей).

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Olsson v. Sweden» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року).

Відповідно до статті 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Тлумачення частини другої та третьої статті 257 СК України свідчить, що законодавець визначив механізм здійснення права баби та діда, прабаби та прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: (а) покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина, не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків,; (б) закріплені права баби, діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до статті 263 СК України спір щодо участі баби та діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 СК України.

За змістом статті 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні, побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що дід та баба мають право на особисте спілкування з дитиною, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати йому спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Положеннями частини п`ятої статті 19 СК України встановлено, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Враховуючи вищенаведені норми національного та міжнародного законодавства, встановлений на міжнародному рівні принцип якнайкращих інтересів дитини, виходячи із ретельної оцінки низки факторів та встановлених обставин справи, колегія суддів не може повністю погодитись зі встановленим районним судом порядком та способом участі позивачів у вихованні онуки, з огляду на наступне.

З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, питання щодо способів участі одного із батьків, баби та діда має вирішуватися судом не тільки з урахуванням інтересів кожного з них, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками, права на безперешкодне спілкування з бабою та дідом, що є запорукою нормального психічного розвитку дитини.

Одним із завдань Сімейного Кодексу України є забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку (ст. 1). Виховання у колі сім`ї, як раз передбачає у повній сім`ї, тобто при участі усіх членів родини, як молодших, так і старших, і баби з дідом у тому числі.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про охорону дитинства» контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Досліджуючи питання, чи «передбачено втручання у право сторін «законом», суд враховує, що відповідно до положень ст. 163 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на те, щоб малолітня дитина проживала з ними.

Таким чином, національний Закон закріплює переважне право батьків на проживання разом із малолітньою дитиною, при цьому Закон допускає випадки, що батькам може бути відмовлено в цьому, якщо це буде суперечити інтересам дитини.

Обговорюючи питання, чи відповідає втручання у право однієї із сторін «цілям», про які йдеться в п. 2 ст. 8 Конвенції (інтереси національної та громадської безпеки; економічний добробут країни; запобігання заворушенням чи злочинам; захист здоров`я чи моралі, захист прав і свобод інших осіб), суд знаходить, що таке втручання спрямоване на захист «прав і свобод» дитини і відповідно воно має законну мету у значенні п. 2 ст. 8 Конвенції.

Визначаючи, чи був захід із втручання у право однієї із сторін «необхідним у демократичному суспільстві», суд, беручи до уваги справу в цілому, розглядає підстави, наведені для виправдання застосованого заходу, на предмет їх відповідності та обґрунтованості відповідно до п. 2 ст. 8 Конвенції. Беззаперечно, що аналіз того, що має найкраще задовольняти «інтереси дитини», є дуже важливим у таких справах (п. 53 рішення ЄСПЛ у справі «Хант проти України»).

ЄСПЛ у своїй прецедентній практиці виробив дві умови, які необхідно враховувати при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (п. 100 рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України»).

У п. 101 рішення ЄСПЛ «Мамчур проти України» суд висловив позицію про те, що возз`єднання дитини з біологічним батьком є досить важливим позитивним обов`язком держави; право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя (п. 47 рішення ЄСПЛ у справі «Савіни проти України»).

Враховуючи вищевикладене, на думку суду, право відповідача на проживання з його малолітньою дитиною повинно бути захищено й у правовідносинах, які складаються між батьком і дитиною, бабою, дідом і дитиною, він має переважне право на проживання з дитиною.

Під час вирішення спору щодо участі у вихованні малолітньої дитини осіб, які мають такі обов`язки та права, має враховуватись вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

У цій справі судом враховується те, що на даний момент малолітній ОСОБА_6 повних 7 років, рік назад дівчинка пережила травмуючу ситуацію (смерть матері), що в силу її віку є великим психоемоційним потрясінням для дитячої психіки та може бути результатом різних фізіологічних і поведінкових розладів. Психолого-педагогічна допомога дитині в даній ситуації вимагає від дорослих уміння в межах повсякденного життя допомогти їй пережити горе, підтримати, запобігти розвитку неврозів.

На даний момент дитина почала проживати з батьком та його дружиною (мачухою), звикає до нової сім`ї, члени якої налагоджують стосунки та взаємовідносини між собою. Збереження сімейного оточення і підтримання відносин, піклування, захист і безпека дитини, а також стабільна повсякденна атмосфера відповідає принципу якнайкращих інтересів дитини в контексті найбільш привабливого варіанта саме для останньої.

У свою чергу систематична ночівля в іншій сім`ї може призвести до порушень емоційно-особистісної сфери, емоційного та психологічного комфорту, зважаючи на постійну зміну обстановки та навколишньої атмосфери, а також порушити адаптацію дитини щодо проживання разом із батьком.

При цьому колегія суддів враховує, що згідно довідок позашкільних навчальних закладів малолітня ОСОБА_6 по суботах відвідує гуртки та навчається у музичній школі.

Районним судом не перевірені доводи позивачів та не надано їм належної оцінки щодо наявності у них належних умов для проживання, навчання і відпочинку дитини. Апеляційний суд звертає увагу, що згідно актів обстеження житлових умов за місцем проживання дитини разом з батьком наявні всі умови для її проживання. Для виховання та розвитку дитини є окрема кімната, де знаходиться двоярусне ліжко, письмовий стіл, багато іграшок, книжки, тощо. В свою чергу за місцем фактичного проживання позивачів на даний момент такі умови фактично відсутні, зазначено лише про наявність можливості облаштувати для дитини окрему кімнату. При цьому, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 зазначила, що проживання позивачів за адресою АДРЕСА_1 , за якою районний суд визначив побачення діда та баби з правом ночівлі онуки, не є постійним. За місцем їх постійного проживання по АДРЕСА_3 проводиться ремонт, після закінчення якого вони знову будуть там мешкати.

Крім того, колегія суддів зауважує, що у сім`ї позивачів перебуває дві особи з інвалідністю, зокрема дід ОСОБА_2 , якому встановлено безстроково ІІ групу інвалідності та дочка позивачів ОСОБА_7 , тітка малолітньої ОСОБА_6 , якій встановлено І групу інвалідності з дитинства з ураженням ЦНС, при цьому згідно довідки МСЕК остання потребує сторонньої допомоги та догляду (а.с. 28), що в свою чергу дає вагомі підстави припускати, що позивачі не зможуть в повній мірі приділити увагу саме малолітній онуці.

Обґрунтовуючи свої висновки, суд першої інстанції помилково послався на Декларацію прав дитини від 20 листопада 1959 року, яка не є міжнародним договором у розумінні Віденської конвенції про право міжнародних договорів від 23 травня 1969 року та Закону № 1906-IV, а також не містить положень щодо набрання нею чинності. У зв`язку із цим Декларація прав дитини не потребує надання згоди на її обов`язковість Верховною Радою України і не є частиною національного законодавства України. Декларація прав дитини не ратифікована Україною, не має офіційного перекладу українською мовою. Таким чином, Декларація прав дитини не є міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Судом першої інстанції не надана належна оцінка в сукупності з іншими доказами та встановленими обставинами про конфлікти та відсутність порозуміння у вихованні дитини між бабою, дідом та батьком дитини щодо участі у її вихованні. Районним судом не взято до уваги в цілому висновок опікунської ради щодо встановлення часів спілкування позивачів з онукою, затверджений рішенням виконавчого комітету Бахмацької міської ради Чернігівської області від 09.10.2020 за № 198, при цьому не мотивовано з яких підстав, не зазначено, чи відповідає він вимогам закону, законним обов`язкам батька, і якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Апеляційний суд вважає за можливе погодитись з вказаним вище висновком опікунської ради щодо розв`язання спору між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про участь у вихованні неповнолітньої ОСОБА_4 в частині визначення часу побачень з дитиною, враховуючи малолітній вік дитини, тривалу відсутність її контактів з бабою та дідом (з 16 березня 2020 року), особисте ставлення ОСОБА_6 до діда та баби. З урахуванням встановлених обставин щодо наявності між сторонами неприязних стосунків та конфліктних ситуацій, яким судом першої інстанції дано правильну оцінку, апеляційний суд погоджується із висновком районного суду про встановлення годин спілкування позивачів з онукою без участі батька. Потенційні конфліктні ситуації між сторонами не підуть на користь дитині та завдаватимуть їй психоемоційного дискомфорту.

Зважаючи на викладене, рішення суду першої інстанції на підставі п. 1 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає зміні в частині визначення часу побачень з дитиною, шляхом встановлення наступного порядку і способу участі баби і діда у вихованні онуки: за попередньою домовленістю у відсутності батька два рази на місяць по суботах з 15-00 до 17-00 год., враховуючи стан здоров`я дитини та погодні умови

Керуючись ст.ст. 367, 374, п. 1 ч. 1 ст. 376, 381-384, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 24 листопада 2020 року - змінити в частині визначення часу побачень з дитиною.

Встановити наступний порядок і способи участі баби і діда - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вихованні онуки - ОСОБА_6 : за попередньою домовленістю у відсутності батька два рази на місяць по суботах з 15-00 до 17-00 год., враховуючи стан здоров`я дитини та погодні умови.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 24 березня 2021 року.

Головуюча О.Л.Шарапова

Судді: О.К.Євстафіїв

О.Є.Мамонова