ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року м. Харків

Справа №642/3008/20

провадження № 22-ц/818/604/21

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.

секретаря Каплоух Н.Б.,

Учасники справи :

Особа, дії якої оскаржуються: державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Барсегян А.О

Боржник: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові

апеляційну скаргу головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Барсегян А.О. на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 02 вересня 2020 року, (суддя Вікторов В.В.)

у цивільній справі за скаргою Моторного (транспортного) страхового бюро України на дії та бездіяльність посадових осіб Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про скасування повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу, зобов`язання вчинити певні дії, боржник: ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в :

У червні 2020 року до суду звернувся представник Моторного (транспортного) страхового бюро України Давиденко Н.О. зі скаргою на дії та бездіяльність посадових осіб Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), скасування повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу, зобов`язання вчинити певні дії, боржник: ОСОБА_1 .

В обґрунтування скарги заявник зазначав, що з метою проведення примусового стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 представник Моторного (транспортного) страхового бюро України 28 травня 2020 року повторно направив на адресу Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) заяву про відкриття виконавчого провадження та направлені необхідні документи. 09 червня 2020 року Моторне (транспортне) страхове бюро України отримало повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, в зв`язку з відсутністю у виконавчому листі відомостей ідентифікаційного коду та дати народження боржника. Вказував, що відсутність у виконавчому документів відомостей про дату народження боржника та його реєстраційного коду боржника не є підставою для повернення виконавчого документа без виконання, оскільки усі інші реквізити боржника у виконавчому документів наявні, а тому не згоден з висновками державного виконавця та вважає їх необґрунтованими та невідповідаючими вимогам чинного законодавства.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 02 вересня 2020 року скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України на дії та бездіяльність посадових осіб Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), скасування повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу, зобов`язання вчинити певні дії, боржник: ОСОБА_1 задоволено. Визнано дії та бездіяльність головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Барсегян Арутюна Овсеповича незаконними. Скасовано повідомлення про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання, винесену 02.06.2020 головним державним виконавцем Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Барсегяном Арутюном Овсеповичем. Зобов`язано Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відкрити виконавче провадження та вчинити всі законні дії щодо примусового виконання рішення суду від 31.10.2016 по справі № 642/4235/16-ц.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції головний державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Барсегян А.О. звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій просив скасувати ухвалу суду та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвалу прийнято з порушенням норм процесуального права та невірним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що ухвалу прийнято з порушенням норм процесуального права та невірним застосуванням норм матеріального права. ДВС вказує, що суд послався на правові позиції викладені у постанові Верховного суду від 26 грудня 2018 року у справі № 749/1181/16-ц та постанові Верховного суду від 19 серпня 2019 року у справі № 469/1357/16-ц, однак вказані правові позиції не можуть бути застосовані в даному випадку, оскільки у виконавчих листах які надійшли на виконання не зазначено дату народження та ідентифікаційний код фізичної особи - боржника з допомогою якого можна було б отримати необхідну інформацію. Відсутність саме цих даних позбавляла державного виконавця технічної можливості відкрити виконавче провадження. Крім того, відповідно до абзацу 7 частини 2 розділу ІІ Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, під час реєстрації виконавчого документа, відповідальна особа зобов`язана внести до системи такі відомості: призвіще, ім`я, по-батькові (за наявності), число, місяць, рік народження для фізичної особи - боржника, тому суду було надано як доказ знімок екрану з автоматизованої системи виконавчих проваджень на якому зафіксовано інформаційне вікно із текстом: «не заповнено дату народження боржника. Прийняття рішень групи «Відкриття ВП неможливе». Також апелянт зазначає, що згідно абзацу 12 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач міг звернутися до органу що видав виконавчий документ щодо приведення його у відповідність із Законом, однак такі дії не вчинив.

Правом на подання відзиву сторони по справі не скористались.

В судове засідання сторони по справі не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином та завчасно.

Конверт із судовою повісткою на судове засідання призначене 22 березня 2021 року, надісланою на адресу ОСОБА_1 , повернувся на адресу суду з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою».

Моторне (транспортне) страхове бюро України та Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) були повідомлені про судове засідання, про що свідчать зворотні повідомлення, які містяться в матеріалах справи.

Згідно п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України боржник ОСОБА_1 про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) під час усього розгляду справи не повідомляв.

Відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі №361/8331/18.

На підставі наведеного, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися та повідомлялися завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Задовольняюючи скаргу суд першої інстанції виходив з того, що відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортних даних боржника не є підставами для повернення державним виконавцем виконавчого документу без прийняття до виконання

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 31 жовтня 2016 ухвалено рішення по справі № 642/4235/16- ц, яким задоволено позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування. Рішення набрало чинності 27.12.2016 року.

13 листопада 2017 року судом виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України суму компенсації виплаченого страхового відшкодування в розмірі 47 158,53 грн.

28 травня 2020 року на адресу Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) була направлена повторна заява про відкриття виконавчого провадження та направлені необхідні документи, для здійснення примусового виконання рішення суду.

09 червня 2020 року Моторне (транспортне) страхове бюро України отримало повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, в зв`язку з відсутністю у виконавчому листі відомостей ідентифікаційного коду та дати народження боржника.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» , виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

У пункті 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, зокрема, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 серпня 2018 року у справі № 471/283/17-ц (провадження № 61-331св18) зроблено висновок, що керуючись ч. 1 та 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» дійшов висновку, що відсутність у виконавчому листі відомостей про дату народження боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків та його паспортні дані не є підставою для повернення державним виконавцем виконавчих документів без прийняття до виконання.

Такі ж висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 219/7439/14-ц (провадження № 61-31681св18) та у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08 травня 2019 року у справі № 813/2125/16 (адміністративне провадження № К/9901/21841/18).

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 грудня 2019 року у справі № 487/3774/16-ц (провадження № 61-42083св18) зробив аналогічний висновок з посиланням на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 21 травня 2014 року у справі № 6-45цс14.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

Таким чином, сама лише відсутність у виконавчому документі окремих відомостей про особу боржника не є підставою для повернення виконавчих документів без прийняття до виконання.

За таких обставин колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду відповідає нормам ЦПК України та є обґрунтованою.

Доводи апеляційної скарги, що відсутність у виконавчих листах даних про ідентифікаційний код боржника та дату його народження позбавляла державного виконавця технічної можливості відкрити виконавче провадження, оскільки згідно Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, під час реєстрації виконавчого документа, такі відомості мають бути обов`язково внесені до системи слід відхилити.

Оскільки на підставі ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право безоплатно одержувати від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності необхідну для проведення інформацію, в тому числі конфіденційну, після чого відкрити виконавче провадження за допомогою автоматизованої системи.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, та були предметом розгляду судом першої інстанції, тому колегія суддів їх відхилила.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням норм процесуального права, є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не вбачається.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах у м.Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Барсегян А.О. - залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 02 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду, у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий С.С. Кругова

Судді Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повний текст судового рішення

складено 23 березня 2021 року.