Справа № 954/1294/19
Номер провадження 2/954/21/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 рокусмт Нововоронцовка

Нововоронцовський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді Гончаренка О.В.

за участю секретаря судових засідань Гром О.П.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду смт. Нововоронцовка Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фермерського господарства «Ніколь», Осокорівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області про визнання недійсною додаткової угоди до договору оренди землі та скасування державної реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, у якому просила визнати недійсним Договір про зміну та доповнення до договору оренди земельної ділянки від 12 квітня 2010 року № 4АА002105/62, укладений між ОСОБА_1 і фермерським господарством «Ніколь» 01.07.2018 року та скасувати державну реєстрацію відповідного права оренди земельної ділянки за фермерським господарством «Ніколь». Позовна заява мотивована тим, що позивач є власником земельної ділянкина території Петропавлівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, кадастровий номер :04:001:0064, площею 7,99га. 14 грудня 2009 року ним було укладено договір оренди землі із фермерським господарством «Ніколь», який був зареєстрований 12 квітня 2010 року. 26.09.2019 року позивач повідомила відповідача про припинення дії договору оренди землі, однак дізналася про наявність додаткової угоди про продовження дії вказаного договору оренди землі. У зв`язку з тим, що нею додаткова угода до договору оренди землі не підписувалася просила визнати її недійсною та скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки. Також просила призначити судову почеркознавчу експертизу.

Представник відповідача - фермерського господарством «Ніколь», надав до суду відзив, згідно якого заперечив задоволення позову та зазначив, що Договір про зміну та доповнення до договору оренди земельної ділянки від 12 квітня 2010 року № 4АА002105/62 був укладений між ОСОБА_1 і фермерським господарством «Ніколь». Позивачка особисто підписала договір.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримала, просила задовольнити. Також зазначила, що згідно висновку судової почеркознавчої експертизи підпис від імені ОСОБА_1 у примірнику договору про зміну та доповнення до договору оренди земельної ділянки від 12 квітня 2010 року № 4АА002105/62, який міститься у реєстраційній справі Осокорівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області виконаний не позивачкою, а іншою особою. Оскільки позивачем договір не підписувався, є всі підстави для визнання його недійсним та скасування його державної реєстрації. Щодо висновку експерта в частині підписання примірника договору, який наданий фермерським господарством "Ніколь" особисто позивачкою, зазначила, що цей договір міг бути підписаний позивачкою у незручному положенні, без з`ясування точного змісту документу, який підписувала, тому він не може бути прийнятий до уваги.

У судовому засіданні представник відповідача частково заперечив висновок експерта. Повідомив суду, що після з`ясування господарством усіх питань реєстрації вказаного Договору про зміну та доповнення до договору оренди земельної ділянки було встановлено, що працівником бухгалтерії було помилково надано на реєстрацію технічний примірник договору, де в графі підпис зазначений був не підпис, а написано прізвище позивачки. Оригінал договору постійно зберігався у бухгалтерії підприємства. Вважає, що між відповідачем і позивачкою існують договірні відносини, остання згідно касового ордеру отримала по договору орендну плату у 2020 році. Також отримувала орендну плату і за 2018, 2019 роки. Після розгляду цивільної справи просить повернути оригінал Договору про зміну та доповнення до договору оренди земельної ділянки для направлення реєстратору для приєднання до реєстраційної справи замість помилково надісланого. Також зазначив, що повторна реєстрація вказаного Договору про зміну та доповнення до договору оренди земельної ділянки тільки погіршить становище позивачки, оскільки договір почне діяти з нової дати реєстрації.

Представник відповідача Осокорівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області до суду не з`явився, просив розглянути справу без його участі.

Заслухавши пояснення сторін, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, які є належними, допустимими і достовірними у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ХС № 018203 34/13 від 05.12.2001 року позивачці належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Петропавлівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, площею 7,99га.

14 грудня 2009 року між позивачкою і відповідачем ФГ «Ніколь» було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки строком на десять років. Договір було зареєстровано у Нововоронцовському районному відділі ДП «Центр державного земельного кадастру» 12 квітня 2010 року.

26.09.2019 року позивач звернулася до ФГ «Ніколь» із повідомленням про припинення договору оренди землі.

Відповідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 127273427 від 12.06.2019 року, номер запису про інше речове право 26580838, дата реєстрації 05.06.2018 року, земельна ділянка, площею 7,9988 з кадастровим номером :04:001:0064, належить ОСОБА_1 .

З копії видаткового касового ордеру ФГ «Ніколь» вбачається, що ОСОБА_1 отримала від господарства 12000грн. орендної плати за користування вказаної земельної ділянки у 2020 році.

Згідно довідки ФГ «Ніколь» від 23.01.2020 року № 6, Технологічної карти ФГ «Ніколь», земельна ділянка, належна позивачці засіяна ячменем, а згідно Висновку відділу Держкомзему у Нововоронцовському районі Херсонській області від 16 березня 2010 року № 324/5-15, зокрема, встановлено, що у ФГ «Ніколь» перебуває в обробітку 352,17га земель приватної власності, серед яких земельна ділянка з кадастровим номером :03:006:0018, загальною площею 7,99га, належна ОСОБА_1 .

Також в матеріалах цивільної справи міститься два примірника Договору про зміну та доповнення до договору оренди земельної ділянки від 12 квітня 2010 року № 4АА002105/62 від 01 липня 2018 року, які відрізняються між собою. Так, у примірнику договору, наданому ФГ «Ніколь», міститься кадастровий номер земельної ділянки :03:006:0018, а у примірнику договору, наданому Осокорівською сільською радою міститься кадастровий номер земельної ділянки :04:001:0064.

Відповідно інформації відділу Держкомзему у Нововоронцовському районі Херсонській області від 24.01.2020 року № 27-21-0.31-4/114-20 земельній ділянці для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Петропавлівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, площею 7,99га, яка належить ОСОБА_1 , на підставі Висновку Держкомзему від 16 березня 2010 року було присвоєно кадастровий номер :03:006:0018. З часом були внесені зміни до Державного земельного кадастру та вказаній земельній ділянці було присвоєно інший кадастровий номер :04:001:0064.

Тобто кадастровий номер :03:006:0018 і кадастровий номер :04:001:0064 є кадастровими номерами однієї і тієї ж земельної ділянки.

Відповідно висновку судової почеркознавчої експертизи Херсонського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 14.01.2021 року № 406-ПТ підпис від імені ОСОБА_1 у графі «від Орендодавця» наданого на дослідження договору про зміну та доповнення до договору оренди земельної ділянки від 12 квітня 2010 року № 4АА002105/62 (кадастровий номер земельної ділянки :04:001:0064), укладеного 01 липня 2018 року між ОСОБА_1 та фермерським господарством «Ніколь», який був наданий Осокорівською сільською радою Нововоронцовського району Херсонської області, виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Підпис від імені ОСОБА_1 у графі «від Орендодавця» у наданому на дослідження договору про зміну та доповнення до договору оренди земельної ділянки від 12 квітня 2010 року № 4АА002105/62 (кадастровий номер земельної ділянки :03:006:0018), укладеного 01 липня 2018 року між ОСОБА_1 та фермерським господарством «Ніколь», який був наданий фермерським господарством «Ніколь», виконаний ОСОБА_1 .

Тобто за висновком експертизи один примірник Договору про зміну та доповнення до договору оренди земельної ділянки від 12 квітня 2010 року № 4АА002105/62 щодо однієї і тієї ж самої земельної ділянки був підписаний позивачкою, а інший не був підписаний позивачкою.

Відповідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 148849330 від 10.12.2018 року, номер запису про інше речове право 29360034, дата реєстрації 03.12.2018 року, щодо земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0064, належної ОСОБА_1 , зареєстровано Договір про зміну та доповнення до договору оренди земельної ділянки від 12 квітня 2010 року № 4АА002105/62 на 10 років, орендар ФГ «Ніколь».

Згідно із п. 5 договору про зміну та доповнення до договору оренди земельної ділянки від 12 квітня 2010 року договір укладено в трьох примірниках.

Кожен примірник договору має однакову юридичну силу.

У ч. 1 ст. 4 ЦПК України зазначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. З ч.1 ст. 15 ЦК України вбачається, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За змістом ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно із ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті).

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст.203 ЦК України: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч.1); особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ч.2); волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч.3); правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч.4); правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч.5); правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей (ч.6).

Згідно ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно із ч.1 ст.627 ЦК України і відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За ч.1 ст.14 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час укладення спірного договору оренди, договір оренди землі укладається в письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

За ч.1 ст.15 вказаного Закону в зазначеній редакції істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина друга цієї ж статті).

У судовому засіданні не встановлено в чому саме були порушені права позивачки, яка підписувала примірник Договору про зміну та доповнення до договору оренди земельної ділянки від 12 квітня 2010 року № 4АА002105/62, укладеного 01 липня 2018 року між ОСОБА_1 та фермерським господарством «Ніколь», який був наданий відповідачем.

Тобто позивачка ОСОБА_1 підписала вказаний договір про зміну та доповнення до договору оренди земельної ділянки від 12 квітня 2010 року; здала земельну ділянку в оренду; погодила всі умови відповідного договору, зокрема і щодо збільшення строку оренди; вчасно отримувала орендну плату за користування земельною ділянкою вже після підписання і державної реєстрації договору про зміну та доповнення.

Також з позовної заяви не конкретизовано, який саме Договір про зміну та доповнення до договору оренди земельної ділянки від 12 квітня 2010 року № 4АА002105/62 необхідно визнавати недійсним та з яких підстав.

Щодо договору про зміну та доповнення до договору оренди земельної ділянки від 12 квітня 2010 року № 4АА002105/62 (кадастровий номер земельної ділянки :04:001:0064), укладеного 01 липня 2018 року між ОСОБА_1 та фермерським господарством «Ніколь», який був наданий Осокорівською сільською радою Нововоронцовського району Херсонської області, суд зазначає наступне.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 16.06.2020 року у справі №145/2047/16-ц, - правочин, який не вчинено (договір, який не укладено) не підлягає визнанню недійсним. У такому випадку власник земельної ділянки вправі захищати своє порушене право на користування земельною ділянкою, спростовуючи факт укладення ним договору оренди земельної ділянки у мотивах негаторного позову та виходячи з дійсного змісту правовідносин, які склалися у зв`язку із фактичним використанням земельної ділянки; - відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. Разом із тим Велика Палата Верховного Суду констатує, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення.

У зв`язку з цим у суду відсутні підстави для визнання вказаного договору недійсним.

Щодо вимог позовної заяви про скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки за фермерським господарством «Ніколь», суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Європейський суд з прав людини в рішеннях Sutyazhnik v. Russia від 29 липня 2009 року, Esertas v. Lithuania від 31 травня 2012 року зазначав, що у справах можуть бути обставини, які свідчать про відсутність соціальної потреби чи нагальної суспільної необхідності, які б виправдовували відхилення від принципу правової визначеності.

Як вбачається з вказаних рішень Європейського суду з прав людини під правовим пуризмом слід розуміти надмірно формальне застосування правових норм й вчинення дій, що мають юридичне значення, без врахування їх доцільності виходячи з обставин конкретної справи й необхідності забезпечення ефективного захисту прав, свобод та інтересів в цивільному судочинстві, що призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд.

При цьому необхідно враховувати, з якою метою особа звертається до суду, та чи дійсно порушено право особи з огляду на положення статті 4 ЦПК України та статті 15 ЦК України, де зазначено, що особа може звернутися до суду за захистом свого цивільного права, але лише у разі його порушення, невизнання або оспорення.

Скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки за відповідачем не тільки не захистить інтереси позивача, а і буде не відповідати принципу справедливості судового рішення, порушить вимоги законодавства та принцип правової визначеності (певності) у цивільних правовідносинах.

Як встановлено вище, позивач і відповідач підписали договір про зміну та доповнення до договору оренди земельної ділянки від 12 квітня 2010 року; відбулося офіційне визнання і підтвердження державою цього факту через його державну реєстрацію; у 2020 році позивачка згідно касового ордеру отримала від господарства орендну плату за користування вказаною земельною ділянкою. Тобто між сторонами існували і існують договірні відносини, оформленні у відповідності до вимог чинного законодавства.

На думку суду задоволення заявленого позову тільки через те, що в реєстраційній справі міститься один із примірників договору про зміну та доповнення до договору оренди земельної ділянки, який не підписаний позивачем, при наявності фактично ідентичного договору про зміну та доповнення до договору оренди земельної ділянки, підписаного сторонами, лише заради правового пуризму не є доцільним.

До того ж задоволення позову може призвести і до порушення прав позивача щодо дати чинності договору про зміну та доповнення до договору оренди земельної ділянки від 12 квітня 2010 року з моменту його державної реєстрації.

Суд також відмовляє у задоволенні позову до Осокорівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області, оскільки будь-яких прав позивача за заявленим позовом сільська рада не порушувала.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273, 430 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до фермерського господарства «Ніколь», Осокорівської сільської ради Нововоронцовського району Херсонської області про визнання недійсним додаткової угоди від 01 липня 2018 року на продовження дії договору оренди землі від 12 квітня 2010 року та скасування державної реєстрації - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду через Нововоронцовський районний суд Херсонської області.

Повний текст рішення суду виготовлений 24 березня 2021 року.

СуддяО.В. Гончаренко