ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/1851/21
провадження № 2/753/4429/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"10" червня 2021 р.Дарницький районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Сирбул О.Ф.
за участю секретаря Лаптєвої Ю.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа-Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення матеріальної шкоди (франшизи),
У січні 2021 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з пзовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач, ОСОБА_2 ), третя особа-Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення матеріальної шкоди (франшизи). Свої вимоги мотивував тим, що 26 серпня 2020 о «14» год. «00» хв. ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Renauilt Fluence», д.н.з. НОМЕР_1 , по Кільцевій дорозі (вул. Зодчих, 5-А) в м. Києві, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду, що призвело до механічного пошкодження транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 2.3 б), 12.1,13.1 Правил дорожнього руху України. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 07.10.2020 року ОСОБА_3 було визнано винним винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Безпосереднім власником автомобіля «Renauilt Fluence», д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_2 . Відповідно до інформації Моторно транспортного бюро, між відповідачем, як власником авто та ТДВ СК «Альфа-Гарант» було укладено договір у вигляді полісу № ЕР-200368250,відповідно до якого страхова сума за майнову шкоду становить 130 000,00 грн., а розмір франшизи - 2 600,00 грн. Розмір матеріального збитку, відповідно до аварійного сертифікату 73-D/74/9 від 01.01.2020 року без врахування ПДВ становить 26 694,02 грн. 23 листопада 2020 року страховою компанією позивачу було відшкодовано 24 094,02 грн. Страхове відшкодування проведено без врахування суми франшизи, яка складає 2 600,00 грн. Позивач просить стягнути з відповідача франшизу у сумі 2600,00 грн.
Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва від 01.03.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження.
Позивач у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відзиву на позовну заяву від відповідача до суду не надходило.
Третя особа в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином.
Враховуючи викладене та вимоги ст.ст. 279, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, у відсутності не з`явившихся учасників судового процесу та за наявними у справі матеріалами, з ухваленням у справі заочного рішення.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані у справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
26 серпня 2020 о «14» год. «00» хв. ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «Renauilt Fluence», д.н.з. НОМЕР_1 , по Кільцевій дорозі (вул. Зодчих, 5-А) в м. Києві, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Chevrolet Lacetti», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду, що призвело до механічного пошкодження транспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_3 порушив п. 2.3 б), 12.1,13.1 Правил дорожнього руху України.
Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 07.10.2020 року ОСОБА_3 було визнано винним винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Безпосереднім власником автомобіля «Renauilt Fluence», д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_2 .
Відповідно до інформації Моторно транспортного бюро, між відповідачем, як власником авто та ТДВ СК «Альфа-Гарант» було укладено договір у вигляді полісу № ЕР-200368250,відповідно до якого страхова сума за майнову шкоду становить 130 000,00 грн., а розмір франшизи - 2 600,00 грн.
Розмір матеріального збитку, відповідно до аварійного сертифікату 73-D/74/9 від 01.01.2020 року без врахування ПДВ становить 26 694,02 грн.
23 листопада 2020 року страховою компанією позивачу було відшкодовано 24 094,02 грн. Страхове відшкодування проведено без врахування суми франшизи, яка складає 2 600,00 грн.
Між сторонами виникли правовідносини щодо відшкодування збитків у позадоговірних зобов`язаннях.
Предметом доказування є вчинення відповідачем певних дій, які призвели до заподіяння позивачу матеріальної шкоди.
Підставою для задоволення позовних вимог позивачем зазначено, що для повного відшкодування завданої шкоди відповідач зобов`язаний сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням)- франшизу.
Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Відповідач не скористався процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву у встановлений строк, а також доказів, на підтвердження своїх заперечень, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
Відповідно до вимог п.п. 8, 9 ч.2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування майнової та моральної шкоди.
Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку ( ч. 2 ст. 1187 ЦК України).
Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).
Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 зазначеного Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).
Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе, у межах суми страхового відшкодування, виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди в межах суми страхового відшкодування.
Вказані вище висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року № 14-176цс18.
Судом встановлено, що 23.11.2020 року страховиком ТДВ СК «Альфа-Гарант» виплачено позивачу страхове відшкодування у сумі 24 094,02 грн. Страхове відшкодування проведено без врахування суми франшизи, яка складає 2 600,00 грн.
Оскільки потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі ст.1194 ЦК - відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.
Згідно ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Згідно п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.
Судом встановлено, що полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ЕР/200368250, укладеним між відповідачем та ТДВ СК "Альфа-Гарант" передбачено франшизу у розмірі 2 600,00 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань.
Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст. 129 Конституції України, ст.ст. 16, 1166, 1187, 1188, 1192, 1194 ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 12, 19, 42, 76, 89, 263-264, 265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа-Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення матеріальної шкоди (франшизи) - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 франшизу у розмірі 2 600,00 грн. та судовий збір у розмірі 908,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Дарницький районний суд міста Києва.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Суддя: