РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

26 березня 2021 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Галінської В.В.

секретар судового засідання Калетинець Т.В.,

справа №569/21991/20

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно утримуваних коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь безпідставно утримуванні ним грошові кошти у розмірі 12 800 грн. та судові витрати по справі.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що в листопаді 2019 року у голови Об"єднаної первинної профспілкової організації "Рівнеавтосільгоспмаш" ОСОБА_2 він придбав за готівку дві путівки направлення за №13097 та за № 13098 у відділення реабілітації гастроентерологічних хворих Моршинської лікарні з 30 вересня 2020 року по 16 жовтня 2020 року для себе та своєї дружини за 12800 грн. По незалежних від них причинах поїздка зірвалася у зв"язку з пандемією в Україні, був введений карантин, медичний заклад хворих для реабілітації не приймав у період дії куплених ним путівок.

Вказує, що він звернувся до відповідача з письмовою заявою вперше 10 листопада 2020 року, про повернення йому грошових коштів за невикористані путівки, які він передав йому готівкою. Відповідач зобов"язався повернути йому кошти в розмірі 12800 грн. до 19 листопада 2020 року. Вдруге заяву на їм"я відповідача він подав 30 листопада 2020 року, з вимогою повернути кошти. Відповідач зобов"язався повернути йому кошти в розмірі 12800 грн. до 15 грудня 2020 року. Останній раз він звернувся з листом пропозицією до відповідача в порядку досудового врегулювання спору 15 грудня 2020 року, з пропозицією сплатити кошти до 22 грудня 2020 року. Дана пропозиція отримана відповідачем та поставлена резолюція про ознайомлення з нею. Однак, відповідач в встановлений строк кошти йому не повернув. Вважає, що сплачені ним грошові кошти за путівки направлення безпідставно утримуються відповідачем, а тому він змушений звертатися за захистом своїх прав до суду, для примусового стягнення безпідставно утриманих грошових коштів.

Ухвалою суду від 13 січня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 11 лютого 2021 року з повідомленням (викликом) сторін. Визначено сторонам строк для подання відзиву, відповіді та заперечень.

В судове засідання позивач подав клопотання, в якому просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задоволити, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, жодних заяв чи клопотань від нього не надходило. Враховуючи, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення.

Таким чином, суд ухвалив провести розглядати справу у відсутність відповідача за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, частиною 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання в порядку встановленому ЦПК України.

Частиною 1 статті 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що в листопаді 2019 року у голови Об"єднаної первинної профспілкової організації "Рівнеавтосільгоспмаш" ОСОБА_2 позивач придбав за готівку дві путівки направлення за №13097 та за № 13098 у відділення реабілітації гастроентерологічних хворих Моршинської лікарні з 30 вересня 2020 року по 16 жовтня 2020 року за 12800 грн..

Як вказує позивач, поїздка зірвалася у зв"язку з пандемією в Україні, був введений карантин, медичний заклад хворих для реабілітації не приймав у період дії куплених ним путівок.

10 листопада 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив повернути йому кошти за невикористані дві путівки в розмірі 12800 грн.. В заяві, голова Об"єднаної первинної профспілкової організації "Рівнеавтосільгоспмаш" ОСОБА_2 зобов"язався до 19 листопада 2020 року повернути кошти в сумі 12800 грн..

30 листопада 2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив повернути йому кошти за невикористані дві путівки в розмірі 12800 грн.. В заяві, голова Об"єднаної первинної профспілкової організації "Рівнеавтосільгоспмаш" ОСОБА_2 зобов"язався до 15 грудня 2020 року повернути кошти в сумі 12800 грн..

15 грудня 2020 року позивач звернувся до відповідача із Листом претензією, в якій просив повернути йому кошти за невикористані дві путівки в розмірі 12800 грн. запропонувавши термін повернення коштів - 22 грудня 2020 року. В заяві ОСОБА_2 поставив підпис про ознайомлення.

Проте, відповідач грошові кошти позивачу не повернув, на вимоги про повернення грошових коштів не реагує.

Загальні підстави для виникнення зобов"язання у зв"язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Зокрема, відповідно до змісту ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов"язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов"язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов"язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Зобов"язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об"єктивними умовами виникнення зобов"язань iз набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однiєю особою (набувачем) за рахунок iншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбiльшення майна у iншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або вiдсутностi збільшення на стороні потерпілого; 4) вiдсутнiсть правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом частини першої статті 1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Вiдповiдно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, ч. 1, ч. 2ст. 509 ЦК України, цивiльнi права та обов"язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогiєю породжують цивiльнi права та обов"язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов"язків, зокрема, належать договори та iншi правочини. Зобов"язанням є правовiдношення, в якому одна сторона (боржник) зобов"язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися вiд певної дiї, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов"язку. Зобов"язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Зобов"язання повинно виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства, а за вiдсутноcтi таких умов та вимог цього Кодексу, інших aктiв цивільного законодавства - вiдповiдно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 177 ЦК України об"єктами цивільних прав є, зокрема, речі, у тому числі гроші.

Судом встановлено, що правова підстава щодо отримання коштів між сторонами не виникла, жодного договору між сторонами не укладалось, а тому оспорювана сума вважається отриманою відповідачем безпідставно в розумінні ст. 1212 ЦК України та є такою, що підлягає поверненню.

Таким чином, суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача судові витрати на користь позивача у розмірі 840,80 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268, п.3 Розділ ХII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно утримуваних коштів - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 безпідставно утримувані грошові кошти у розмірі 12 800 (дванадцять тисяч вісімсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто Рівненським міським судом Рівненської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суд або через Рівненський міський суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного заочного судового рішення.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складене 26 березня 2021 року.

Суддя -