ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1372/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №701/1475/19 Категорія: на ухвалу Костенко А. І.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Вініченка Б.Б., Бондаренка С.І., Новікова О.М.

за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Іванова Анатолія Анатолійовича на ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 14 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: Маньківська селищна рада Черкаської області та Приватне підприємство «Земекспертцентр» про встановлення сервітуту, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд із даним позовом.

Ухвалою Маньківського районного суду Черкаської області від 14 травня 2021 року призначено у даній справі додаткову судову земельно-технічну експертизу.

Проведення експертизи доручено експертам Вінницького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, адреса: 21021, вул. Василя Порика, 8 м. Вінниця.

На вирішення експерта поставлено наступні питання:

-чи можливий проїзд до земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0569 без втручання у земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0669?

-чи можливий проїзд до земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0569 без втручання у земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0669 через інші сусідні земельні ділянки без встановлення земельного сервітуту?

-чи можливий проїзд до земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0569 без втручання у земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0669 через інші сусідні земельні ділянки з встановленням земельного сервітуту?

Експертів попереджено про кримінальну відповідальність за ст.ст. 384, 385 КК України.

Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

Ухвала суду мотивована тим, що оскільки для вирішення комплексу поставлених питань по суті предмету спору, заявлених представником відповідача, необхідні спеціальні знання в земельно-технічній галузі, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, суд дійшов висновку про задоволення клопотання представника відповідача.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Іванов А.А., вважаючи ухвалу суду незаконною, поставлену судом з порушенням норм процесуального права, просив її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в підготовчому судовому засіданні, яке відбулося 14.05.2021 року суд, не дослідивши матеріали справи, в тому числі висновок експерта №385/20/33-40/21-23 від 12.01.2021 року земельно-технічної експертизи земельної ділянки, яка була проведена за клопотанням представника позивача ОСОБА_3 , задовольнив клопотання представника відповідача ОСОБА_4 про проведення додаткової земельно-технічної експертизи, із зазначеними в ньому питаннями тотожними, як у проведеній експертизі.

Вказує, що суд при зупинені провадження у справі керувався нормами, які регулюють обов`язкове зупинення судом провадження у справі, водночас, як призначення експертизи, зумовлює право суду на зупинення провадження у справі та регулюється іншою нормою процесуального закону.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 адвокат Покоєвич А.О. вказує, що встановлення сервітуту прямо порушує право власності відповідача щодо користування земельною ділянкою з кадастровим номером :02:001:0669, що розташована на території Дзензелівської сільської ради.

До того ж законодавчо визначеною підставою для встановлення сервітуту є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб.

Разом з тим, в призначеній судом експертизі ставиться питання можливості проїзду до земельної ділянки позивача без втручання у земельну ділянку відповідача, що не було предметом вирішення судової земельно-технічної експертизи призначеної ухвалою суду від 12 лютого 2020 року.

26 липня 2021 року на адресу апеляційного суду надійшло клопотання представника ОСОБА_2 адвоката Покоєвича А.О. про перенесення розгляду справи у зв`язку з тим, що він буде зайнятий у судовому засіданні по іншій справі.

Перевіривши зазначені підстави для відкладення розгляду справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку в разі неявки у судове засідання учасника справи щодо якого немає відомостей про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Алментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Отже, якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного та обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною передумовою для якого є не відсутність в судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Представник ОСОБА_2 , посилаючись у клопотанні на те, що він перебуватиме у судовому засіданні у іншій справі, жодних доказів на підтвердження заявленого клопотання до суду апеляційної інстанції не надав.

З метою дотримання строків розгляду справи, судова колегія приходить до висновку про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Судова колегія, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Згідно до вимог частин 1 та 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оскаржуване судове рішення не відповідає зазначеним вимогам закону.

За правилами частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумнів щодо їх правильності.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 81 ЦПК України).

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга статті 77 ЦПК України).

Згідно з частинами першою, другою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

У пункті 17 постанови Пленум Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 5 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» роз`яснено, що для з`ясування обставин, які мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Отже, судова експертиза призначається у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Пунктом 6.1 Розділу IV Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України 08 жовтня 1998 року №53/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26 грудня 2012 року № 1950/5) передбачено, що основними завданнями земельно-технічної експертизи є визначення фактичного землекористування земельними ділянками, а саме фізичних характеристик земельних ділянок (конфігурації, площі, промірів тощо);визначення відповідності фактичного розташування будівель, споруд та інших об`єктів відносно меж земельних ділянок їх розташуванню у відповідній технічній документації; визначення відповідності фактичного землекористування в частині порушення меж та накладання земельних ділянок відповідно до правовстановлювальних документів та документації із землеустрою на ці земельні ділянки; визначення можливості розподілу (порядку користування) земельними ділянками, розробка варіантів їх розподілу (порядку користування); визначення можливих варіантів підходу та проїзду до земельних ділянок, встановлення земельного сервітуту.

Та п. 6.1.1 вказаних Науково-методичних рекомендацій наявний орієнтований перелік вирішуваних питань.

Якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту (експертам) (частина 1 статті 113 ЦПК України).

Установлено, що ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом про встановлення постійного безоплатного земельного сервітуту для проходу та проїзду за рахунок земельної ділянки ОСОБА_2 .

Заперечуючи проти призначення додаткової експертизи представник позивача вказував на те, що при призначенні додаткової експертизи на її вирішенні поставлені ті ж питання, що і в експертизі проведеній на підставі ухвали суду від 12 лютого 2020 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 103 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну (ч. 5 ст. 103 ЦПК України).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Дульський проти України» від 01 червня 2006 року, яке відповідно до положень ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується судом як джерело права, зазначено, що експертиза, призначена судом, є одним із засобів встановлення або оцінки фактичних обставин справи і тому складає невід`ємну частину судової процедури. Більше того, суд вирішує питання щодо отримання додаткових доказів та встановлює строки для їх отримання.

Судом першої інстанції своєю ухвалою від 12 лютого 2020 року було призначено у справі судову земельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлені наступні питання:

-Чи є можливість влаштування проїзду між земельними ділянками з кадастровим номером :02:001:0569 та земельною ділянкою з кадастровим номером :02:001:0669, без встановлення земельного сервітуту?

-Які варіанти технічно можливі для влаштування проїзду автомобільним транспортом та проходу на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0569?

-Якщо можливості влаштування проїзду між земельними ділянками немає, то чи можливо встановити земельний сервітут шириною 4,0 метра на право проходу та проїзду автомобільним транспортом, транспортом с/г призначення між земельними ділянками з кадастровим номером :02:001:0569 та земельною ділянкою з кадастровим номером :02:001:0669?

-Чи є технічна можливість встановлення земельного сервітуту на ділянці з кадастровим номером :02:001:0669 для обслуговування земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0569? Якщо так, то надати варіанти встановлення земельного сервітуту.

-Яка необхідна площа земельного сервітуту для проїзду та проходу до земельної ділянки з кадастровим номером :02:001:0569 через земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0669?

На виконання зазначеної ухвали суду було надано Висновок експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи у цивільній справі №701/1475/19 від 12.01.2021 року за № 385/20/33-40/21-23.

Із матеріалів справи вбачається, що на розгляд експерту ставилось питання про можливі варіанти для влаштування проїзду автомобільним транспортом та проходу на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0569, та експертом надано відповідь, що встановлення земельного сервітуту для проходу та проїзду автомобільним транспортом, транспортом с/г призначення площею 0,0082 га (82 кв.м.) можливе лише через земельну ділянку :02:001:0669, що знаходить у державній власності та належить на праві постійного користування ОСОБА_2 .

Отже, експертом досліджено питання щодо можливості проходу/проїзду до земельної ділянки позивача без втручання у земельну ділянку, яка належить на праві постійного користування відповідачу, однак інших варіантів окрім встановлення земельного сервітуту саме на земельній ділянці :02:001:0669 немає.

Тому на думку колегії суддів, питання, які ставляться у призначеній судом додатковій судовій земельно-технічній експертизі були предметом з`ясування під час проведення експертизи за ухвалою суду від 12.02.2020 року та за їх результатами складено висновок експерта за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи у цивільній справі №701/1475/19 від 12.01.2021 року за № 385/20/33-40/21-23.

Щодо тверджень викладених у апеляційній скарзі, що суд першої інстанції послався на статтю 251 ЦПК України, якою визначені підстави для обов`язкового зупинення провадження у справі, водночас як призначення експертизи є правом суду у порядку пункту 5 частини 1 статті 252 ЦПК України зупинити провадження, то колегія суддів, перевіривши їх вважає, що такі доводи також є вірними.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги є суттєвими і дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Іванова Анатолія Анатолійовича задовольнити частково.

Ухвалу Маньківського районного суду Черкаської області від 14 травня 2021 року - скасувати.

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_2 адвоката Покоєвича Андрія Олексійовича про проведення додаткової земельно-технічної експертизи відмовити.

Постанова набирає чинності з моменту проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 29 липня 2021 року.

Судді: