ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 537/334/21 Номер провадження 22-ц/814/1375/21Головуючий у 1-й інстанції Мурашова Н. В. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Одринської Т.В.,

суддів: Пікуля В.П., Панченка О.О.,

за участю секретаря Філоненко О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні у м.Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «Перший український міжнародний банк» про визнання недійсними кредитних відносин через їх відсутність, нікчемність,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на заочне рішення Крюківського районного суду Полтавської області від 23 березня 2021 року, -

В С Т А Н О В И В:

В січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного Товариства «Перший український міжнародний банк» про визнання недійсними кредитних відносин через їх відсутність, нікчемність.

Позов мотивовано тим, що 12.07.2019 року ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту АТ «ПУМБ» (Інформацію, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), в якій банк запропонував ОСОБА_1 отримати кредит на суму 50000 грн. для споживчих цілей, на строк кредитування 12 місяців, з відсотковою ставкою за користування кредитом 47,88%, передбачалися у разі невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит штрафи в розмірі 10% від простроченої суми за кожний випадок прострочення, а також за кожний місяць прострочення, а також збільшення процентної стакви за користування кредитом 62%.

Цього ж дня, ОСОБА_1 підписав заяву №601 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та паспорту споживчого кредиту, отримав від банку інформацію про графік погашення кредиту, за якою на погашення кредиту він був зобов`язаний щомісячно сплачувати банку на виконання зобов`язань за договором кредиту ануїтентні платежі в розмірі 3388,68 грн., а також суму нарахованих відсотків від 0,01 грн. до 0,49 грн.

13.02.2020 року ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту, згідно якого сума кредиту ліміту складає 58747 грн., реальна процентна ставка 72,4799%, щомісячна комісія за обслуговування кредиту 2,99%, строк кредитування 36 місяців.

Позивач вважає, що підписані ним документи не є договором споживчого кредиту.

В свою чергу, вказує, що банк в досудовому порядку звернувся до нього з вимогою про сплату заборгованості за споживчим кредитом. Позивач вважає, такі дії банку шахрайськими, оскільки кредитний договір між сторонами укладено не було. Доказів того, що йому надавалися кредитні кошти банк не надав. Стверджує, що став жертвою незаконних вимаганнь.

Вважає, що будь які можливі договори щодо кредитних зобов`язань між ним та банком є нікчемними так як укладені з недодержанням письмової форми. Враховуючи викладене, просив, визнати будь-які можливі існуючі кредитні зобов`язання між ОСОБА_1 та АТ «ПУМБ» недійсними, через їх відсутність, нікчемність.

Заочним рішенням Крюківського районного суду Полтавської області від 23 березня 2021 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного Товариства «Перший український міжнародний банк» про визнання недійсними кредитних відносин через їх відсутність, нікчемність відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що обрані позивачем способи захисту як визнання недійсним кредитних відносин з підстав їх відсутності (не укладення) та нікчемності є два різні правові інститути, які взаємовиключають одне одного. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено. Тому в задоволенні позову відмовлено.

З вказаним рішенням не погодився ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу. Посилаючись на необґрунтованість оскаржуваного рішення, порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що паспорт споживчого кредиту укладений з порушенням вимог закону, оскільки викладена в ньому інформація є актуальною лише один день. Тобто, такі умови порушують права особи, яка його підписала. Зазначає, що в підписаній ним заяві відсутній повний номер поточного рахунку, що унеможливлює встановлення існування такої картки. В зазначеній заяві відсутній підпис уповноваженої особи установи, що є порушенням ЗУ «Про споживче кредитування», ЗУ «Про захист прав споживачів», а також вимог ЦК України. Зазначає, що інформація викладена в паспорті споживчого кредиту, заяві від 13.02.2020 року, в частині річної ставки у розмірі 72,4799% є такою, що порушує права споживача, адже така ставка є надвисокою, завищеною та є несправедливою, тому такі умови мають бути визнані недійсними, як і в цілому будь-які угоди, що укладені на таких умовах.

Звертає увагу суду, про те, що підтверджень того, що йому були надані банком кошти не має. Кредитний договір між ним та банком укладений не був, як того вимагає закон.

ОСОБА_1 вказує на шахрайські дії зі сторони банку, які виразилися в надсиланні на його адресу листів про досудове врегулювання спору та підроблених документів, у вигляді ухвали неіснуючого суду.

Відзив до суду апеляційної інстанції не надходив.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи у межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом першої інстанції, що 12.07.2019 року ОСОБА_1 підписано паспорт споживчого кредиту (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), в якій зазначено інформацію про кредитодавця АТ «ПУМБ», кредитний ліміт 50000 грн., строк кредитування; мета отримання кредиту; спосіб та строк надання кредиту; розмір реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача 47,88% річних (а.с.11).

Того ж дня, 12.07.2019 року ОСОБА_1 підписав заяву №901 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в якій підтвердив, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на кладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Просив відкрити на своє ім`я поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривнях та надати Кредитну карту з кредитним лімітом у сумі 50000 грн. В заяві зазначено, що ним отримано в непошкодженому стані платіжна картка і ПІН. (а.с.12).

13.02.2020 року ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту на загальні цілі IDC X-Sell SP BCЕЯСНО2,99 (36) банківський переказ, кредитний ліміт визначено у розмірі 50000 грн. В паспорті зазначено строк кредитування, мета отримання кредиту; спосіб та строк надання кредиту. Зазначено інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача. Визначено орієнтовану загальна вартість кредиту для споживача за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки, комісії та інші платежі) 121992,17 грн. та реальну річну процентну ставку 72,47,99% річних. Порядок повернення кредиту. Обумовлено наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язаня щодо повернення кредиту. Зазначено, що споживач має право відмовитися від договору про споживчий кредит протягом 14 календарних днів у порядку та на умовах, визначених ЗУ «Про захист прав споживачів» (а.с.13).

В той же день,13.02.2019 року ОСОБА_1 подав АТ «ПУМБ» заяву №601 про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, в якій просив надати йому Споживчий кредит в сумі 58747,50 грн. В заяві визначено строк кредитування, розмір комісії, розмір процентної ставки, та інші умови кредитування (а.с.14).

АТ «ПУМБ» звертався до ОСОБА_1 з листами, зокрема з листом №164 від 20.01.2021 року, в яких повідомляв, що ОСОБА_1 має заборгованість перед АТ «ПУМБ» за кредитними договорами №601, №901, яку просив погасити. Повідомив, що в разі непогашення ним боргу Банк буде звертатися до суду з позовом про стягнення всієї суми заборгованості за кредитним договором (а.с.7, 10).

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позов не містить жодних законних підстав для визнання спірного правочину недійсним, неукладеним та нечинним.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

За змістом статей 205, 207 ЦК України, правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

В ст. 641 ЦК України встановлено, що пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Реклама або інші пропозиції, адресовані невизначеному колу осіб, є запрошенням робити пропозиції укласти договір, якщо інше не вказано у рекламі або інших пропозиціях. Пропозиція укласти договір може бути відкликана до моменту або в момент її одержання адресатом. Пропозиція укласти договір, одержана адресатом, не може бути відкликана протягом строку для відповіді, якщо інше не вказане у пропозиції або не випливає з її суті чи обставин, за яких вона була зроблена.

Встановлено, що Паспорт споживчого кредиту АТ «ПУМБ» (Інформація, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит), підписаний 12.07.2019 року працівником банку та ОСОБА_1 є письмовою публічною пропозицією Банку укласти кредитний договір (офертою), яка містить істотні умови для договору кредиту. Заява про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №901 від 12.07.2019 року, підписана ОСОБА_1 та працівником банку, є письмовою відповіддю ОСОБА_1 про прийняття пропозиції банку укласти кредитний договір (акцепт), що також містить істотні умови кредитного договору.

Підписання 12.07.2019 року ОСОБА_1 та представником банку оферти та акцепту, що містять істотні умови кредитного договору, вказує на укладення ним з АТ «ПУМБ» кредитного договору №901 в письмовій формі.

Окрім того, паспорт споживчого кредиту АТ «ПУМБ», Кредит на загальні цілі IDC X-Sell SP BCЕЯСНО2,99 (36) від 13.02.2020 року, разом з заявою про приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб №601 від 13.02.2020 року, також містять істотні умови кредитного договору. Підписання 13.02.2020 року ОСОБА_1 оферти та акцепту, містять істотні умови кредитного договору укладеного в письмовій формі.

Враховуючи вищезазначене, суд прийшов до вірного висновку, що оспорювані ОСОБА_1 договори укладені з дотриманням письмової форми. Передбачених ч.2 ст.1055 ЦК України підстав для визнання вказаних кредитних договорів недійсними (нікчемними) з недодержання письмової форми при їх укладенні немає.

Доводи ОСОБА_2 про не отримання грошових коштів за кредитними договорами №901 від 12.07.2019 року та №601 від 13.02.2020 року не впливає на момент укладення кредитного договору.

Щодо вимог ОСОБА_1 визнати недійсними будь які можливі існуючі кредитні відносини між ним та АТ «ПУМБ», суд вірно зазначив, що такий спосіб захисту є належним, оскільки такі позовні вимоги, відповідно до положень ст. 215 ЦК України унеможливлює оцінку таких правовідносин, на відповідність додержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, встановлених ч. 1, 2, 3, 5 , 6статті 203 цього Кодексу.

Визнання недійсним кредитних відносин, з підстав їх відсутності (не укладення), нікчемності є два різні правові інститути, які взаємовиключають одне одного.

Відповідно до статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою, другою, третьою, п`ятою та шостою статті 203 Кодексу, саме на момент вчинення правочину. Не може бути визнаний недійсним правочин, який не вчинено.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Такий правочин не створює ніяких юридичних наслідків крім тих, що пов`язані з його недійсністю (частина перша статті 216 ЦК України). Вимога про встановлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору.

Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих в установленому порядку.

Суд не має правових підстав обирати серед заявлених позивачем окрему вимогу та підставу позову.

Відповідно до вимог ч. 1, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі позивач вказує, що оспорювані ним договори містять несправедливі умови, такі що порушують право особи яка їх підписала, посилаючись на вимоги ЗУ «Про захист прав споживачі» просив визнати недійсними договори укладені між ним та відповідачем.

Зазначені в апеляційній скарзі доводи, фактично є іншими підставами для заявлення позовних вимог і можуть бути підставою для пред`явлення іншого позову.

Оскільки, в апеляційній скарзі зазначені інші підстави позову, які не заявлялися та судом першої інстанції не розглядалися, відповідно до вимог ч. 6 ст. 367 ЦПК України колегія суддів їх не приймає та не розглядає.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку, що оскаржене рішення постановлене без додержання норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ст. 375 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення. Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів за результатами апеляційного розгляду справи вважає, що висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного, всебічного та обєктивного дослідження наданих сторонами доказів, доводів та заперечень сторін, яким судом надана відповідна правова оцінка.

Висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами матеріального та процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Оскільки, в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, понесені апелянтом судові витрати відшкодуванню не підлягають

Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Заочне рішення Крюківського районного суду Полтавської області від 23 березня 2021 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 30.07.2021.

Головуючий суддя : Т.В. Одринська

Судді: О.О. Панченко

В.П. Пікуль