Справа № 296/2826/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"21" липня 2021 р. м.Житомир
Корольовський районний суд м. Житомира в складі:
Головуючого судді Драча Ю.І.,
За участю секретаря Алексеєнко В.В.,
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Житомирське трамвайно-тролейбусне управління» Житомирської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, -
ВСТАНОВИВ:
Позов обґрунтовано тим, що 01.06.2018 року ОСОБА_3 був прийнятий водієм автотранспортних засобів автобусного парку до Комунального підприємства «Житомирське трамвайно-тролейбусне управління» Житомирської міської ради та 08.06.2018 року з ним укладено договір про матеріальну відповідальність.
Ухвалою суду від 01.04.2019 року відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін у справі.
Ухвалою суду від 09.07.2019 року провадження у справі за позовом Комунального підприємства «Житомирське трамвайно-тролейбусне управління» Житомирської міської ради до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди в повному обсязі, завданої працівником під час виконання трудових обов`язків зупинено до залучення до участі у справі правонаступника відповідача ОСОБА_3 , який помер.
Ухвалою суду від 22.09.2020 року поновлено провадження у справі.
09.04.2021 року представником позивача подано уточнену позовну заяву в якій відповідачами по справі зазначено правонаступників ОСОБА_3 - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Не заперечує щодо винесення заочного рішення.
Відповідачі у встановлений судом строк відзив на позов не надали, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України.
З`ясувавши думку представника позивача, викладену у письмовій заяві, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити з огляду на наступне.
Пунктом 3 ст. 134 КЗпП України передбачено, що відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано діями працівника, які мають ознаки діянь, переслідуваних у кримінальному порядку.
Згідно ч. 3 ст. 136 КЗпП України, покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 233 КЗпП України, для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди.
Судом встановлено, що наказом КП «Житомирське трамвайно-тролейбусне управління» Житомирської міської ради № 87-к від 31.05.2018 року ОСОБА_3 прийнято на роботу водієм автотранспортних засобів (автобуса) автобусного парку 2-го класу, з 01.06.2018 року (а.с. 5).
08.06.2018 року між КП «Житомирське трамвайно-тролейбусне управління» Житомирської міської ради та ОСОБА_3 підписано Договір про матеріальну відповідальність (а.с. 6).
Наказом позивача від 25.10.2018 року № 157 «Про закріплення водіїв автотранспортних засобів автобусного парку за автотранспортними засобами» ОСОБА_3 закріплено за автомобілем МАЗ д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 11). З даним наказом ОСОБА_3 був ознайомлений, що вбачається, що додатку до наказу № 157 від 25.10.2018 року (а.с. 12).
14.11.2018 року о 05 годині 40 хвилин, водій автотранспортного засобу ОСОБА_3 заїхав в бокс виробничого приміщення КП ЖТТУ, за адресою м. Житомир, вул. Ольжича, 1 для проходження передрейсового технічного огляду та при виході з ввіреного йому транспортного засобу не вжив заходів, щодо недопущення самовільного руху автобусу МАЗ 206086 д.н.з. НОМЕР_1 , а саме не поставив його на ручне гальмо, і внаслідок чого автобус покотився та скоїв зіткнення з транспортним засобом МАЗ 206086 д.н.з. НОМЕР_2 , що стояв попереду та в результаті чого автобус МАЗ 206086 д.н.з. НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження у вигляді пошкодженого лобового скла, що вбачається з пояснювальних записок ОСОБА_3 (а.с. 41), доповідної механіка ОСОБА_4 (а.с. 34).
Відповідно до заяви ОСОБА_3 від 14.11.2018 року він визнав свою провину та зобов`язався відшкодувати завдані збитки (а.с. 42).
Відповідно до роз`яснень викладених в Пленумі Верховного Суду України в постанові від 29 грудня 1992 року № 14 "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками" передбачено, що під прямою дійсною шкодою слід розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства провести витрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов`язків, грошові виплати.
Пряма дійсна шкода є саме підставою, що зумовлює перевірку умов можливості настання матеріальної відповідальності працівника. За наявності шкоди для настання матеріальної відповідальності необхідні ще три умови: протиправна поведінка працівника, причинний зв`язок між протиправною поведінкою працівника і результатом у вигляді шкоди, що настала, і вина працівника.
Відповідно до ст.138 КЗпП України обов`язок доказування наявності умов для притягнення працівника до матеріальної відповідальності покладається на власника або уповноважений ним орган. Відсутність підстави чи хоча б однієї з умов матеріальної відповідальності виключає можливість притягнення працівника до матеріальної відповідальності.
Відповідно до роз`яснень п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року N 14 "Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації їх працівниками за шкоду, заподіяну внаслідок порушення трудових обов`язків, працівник несе відповідальність перед підприємством (установою, організацією), з яким перебуває в трудових відносинах.
В п. 20 зазначеної вище постанови Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1992 року зазначено, що днем виявлення шкоди слід вважати день, коли власнику або уповноваженому ним органу стало відомо про наявність шкоди, заподіяної працівником.
Обов`язковою умовою притягнення працівника до матеріальної відповідальності, зокрема, і повної матеріальної відповідальності згідно зі ст. 134 КЗпП України є встановлення вини особи у взаємозв`язку із іншими умовами такої відповідальності, що передбаченіст.130 КЗпП України.
Суд вважає, що у зв`язку з укладенням між сторонами договору про повну матеріальну відповідальність відповідач зобов`язаний відшкодувати підприємству повну вартість шкоди, яка завдана останньому з вини відповідача.
Так, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_3 заподіяно позивачу шкоду під час виконання трудових обов`язків з його вини.
У справі не встановлено обставин, що перешкоджали відповідачеві виконувати належним чином покладені на нього обов`язки, зокрема, відсутність нормальних умов зберігання матеріальних цінностей, неналежна організація праці тощо.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спадкоємцями померлого є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що вбачається з відповіді приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Шевчук Людмили Миколаївни. Також нотаріусом зазначено, що за заявою спадкоємців нею видано свідоцтво про право на спадщину за законом на майно належне померлому ОСОБА_3 в рівних частках кожній спадкоємиці.
Враховуючи викладене, суд вважає за можливе стягнути завдану ОСОБА_3 шкоду з його спадкоємців солідарно.
Також на підставі ст.141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати в розмірі 1921,00 грн.
На підставі викладеного, ст.ст. 130 ч.1-2 ,134 ч.1 ,135 -1 КЗпП України, керуючись ст. ст. 12-13,76-79, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд,
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в солідарному порядку на користь Комунального підприємства «Житомирське трамвайно-тролейбусне управління» Житомирської міської ради 1921,00 грн. сплаченого судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості щодо учасників справи:
Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 . Адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .
Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . РНОКПП: НОМЕР_5 . Адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .
Головуючий суддя Ю. І. Драч