Справа № 131/362/21
Провадження № 2/131/342/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2021 м. Іллінці

Іллінецький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Балтака Д.О.

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін та без фіксації судового засідання технічними засобами в м. Іллінці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая Олега Станіславовича, приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Єфіменка Дениса Олеговича про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

встановив:

У квітні 2021 р. до Іллінецького районного суду Вінницької області звернувся ОСОБА_1 з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С., приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Єфіменка Д.О. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи свої вимоги тим, що виконавчий напис вчинений 25 лютого 2021 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., зареєстрований у реєстрі за № 28570, було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства та він не випливає з безспірної вимоги.

Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 09 квітня 2021 р. відкрите спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.

Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 09.04.2021 р. заява позивача про забезпечення позову задоволена повністю, постановлено забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 25 лютого 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. за реєстровим № 28570 про стягнення із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті» заборгованості за кредитним договором № 001/20/056779 від 24.05.2020 р. у розмірі 11 496,00 (одинадцять тисяч чотириста дев`яносто шість гривень 00 коп.) грн.

Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 09.04.2021 р. постановлено витребувати у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. документи подані товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СОНАТІ» для видачі виконавчого напису № 28570 вчиненого 25 лютого 2021 р.

18 травня 2021 р. до суду надійшов відзив на позовну заяву, у змісті якого представник відповідача зазначає, що ТОВ «Фінансова компанія «Сонаті», при зверненні до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, повністю дотримана законодавча процедура даної процесуальної дії, у зв`язку із чим підстави для задоволення позову відсутні.

Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 18.05.2021 р. постановлено витребувати у АТ КБ «Приватбанк» інформацію чи було емітовано на ім`я ОСОБА_1 платіжну карту № НОМЕР_1 ; чи знаходиться номер телефону НОМЕР_2 в анкетних даних ОСОБА_1 та зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» надати виписку з карткового рахунку про рух грошових коштів відкритого до платіжної карти № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 за період з 24.05.2020 р. по 25.05.2020 р. та інформацію про номер телефону, на який відправляється інформація про підтвердження здійснення операцій (фінансовий номер телефону) за платіжною карткою № НОМЕР_1 в період з 24.05.2020 по 25.05.2020 р.;

11 червня 2021 р. до суду засобами поштового зв`язку від АТ КБ «Приватбанк» надійшла витребувана інформація, що на ім`я ОСОБА_1 емітовано платіжну картку IBAN НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) та додано виписки за період 24.05.2020 р. по 25.05.2020 р.; Також у наданій інформації зазначається, що в Анкеті клієнта вказаний номер телефону НОМЕР_2 .

Враховуючи вищевикладене та керуючись положеннями статті 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

Так, при розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, врегульовані Цивільним кодексом України та Законом України «Про нотаріат».

24 травня 2020 р. між ОСОБА_1 та ПАТ «Глобал кредит» укладений договір фінансового кредиту № 001/20/056779 від 24.05.2020 р. (а.с. 28).

В подальшому, первинним кредитором ТОВ «Глобал Кредит» із ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» був укладений договір відступлення права вимоги № С-ГК-220221-1 від 22.02.2021 р., у відповідності до умов якого позивач є правонаступником всіх прав та обов`язків та набуло права вимоги, в тому рахунку і за договором фінансового кредиту № 001/20/056779 від 24.05.2020 р. (а.с. 29-34)

25 лютого 2021 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 28570, яким звернено стягнення з ОСОБА_1 , який є боржником за договором фінансового кредиту № 001/20/056779 від 24.05.2020 р., укладеним з ТОВ «Глобал Кредит», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги № С-ГК-220221-1 від 22.02.2021 року є ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ», заборгованості за договором фінансового кредиту № 001/20/056779 від 24.05.2020 р. (а.с. 8).

Зі змісту оскаржуваного в судовому порядку виконавчого напису вбачається, що строк платежу за договором фінансового кредиту № 001/20/056779 від 24.05.2020 р. настав. Стягнення заборгованості проводиться за період з 22.02.2021 р. по 25.02.2021 р. Сума заборгованості складає 10 496,00 (десять тисяч чотириста дев`яносто шість гривень 00 коп.) грн, що складається з: прострочена заборгованість за сумою кредиту 3 200,00 (три тисячі двісті гривень 00 коп.) грн.; прострочена заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом 7 296,00 (сім тисяч двісті дев`яносто шість гривень 00 коп.) грн.

16 березня 2021 р. на підставі пред`явленого ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» до примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 25 лютого 2021 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., зареєстрований у реєстрі за № 28570 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Єфіменком Д.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64846415 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «СОНАТІ» заборгованості у розмірі 11 496,00 грн. (а.с. 9).

З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність та допустимість кожного письмового доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною 1 статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною 1 статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»).

Згідно із статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Верховний Суд у складі у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 14.08.2019 р. у справі № 569/8884/17 зазначив, що з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29.03.2019 р. при розгляді цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19).

З даного приводу, суд звертає увагу, що у даному випадку наявні у матеріалах справи вищенаведені судом належні та допустимі письмові докази повністю підтверджують та доводять факт наявної безспірної заборгованості відповідача перед позивачем станом на момент видання оскаржуваного в судовому порядку виконавчого напису.

Крім того, змістом підпункту 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 визначено, що для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Тобто, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права.

Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При цьому сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

Як встановлено судом із наданих сторонами доказів факту спору стосовно визначеної заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором № 001/20/056779 від 24.05.2020 р. у розмірі 11 496,00 (одинадцять тисяч чотириста дев`яносто шість гривень 00 коп.) грн. станом момент вчинення оскаржуваного виконавчого напису не вбачається.

Крім того, змістом статті 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього кодексу. Частиною 2 статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

15 серпня 2018 р. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в справі № 761/13715/13-ц підтвердив позицію викладену у пунктах 91-93 постанови Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 р. у справі № 444/9519/12-ц, в якій зроблено висновок, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Як вбачається із матеріалів справи приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. на момент вчинення 25 лютого 2021 р. виконавчого напису, зареєстрованого у реєстрі за № 28570, переконався щодо безспірності існуючої у позивача заборгованості за кредитним договором та перевірив безспірність боргу та відповідності вимог кредитора, як умовам договору, так і вимогам закону.

Крім того, пунктами 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» передбачено, що для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

При цьому змістом пункту 61 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 75 від 04.07.2018 р. № 75 передбачено, що форма особових рахунків затверджується банком самостійно залежно від можливостей програмного забезпечення. Особові рахунки та виписки з них мають містити такі обов`язкові реквізити:1) номер особового рахунку; 2) дату здійснення останньої (попередньої) операції; 3) дату здійснення поточної операції; 4) код банку, у якому відкрито рахунок; 5) код валюти; 6) суму вхідного залишку за рахунком; 7) код банку-кореспондента; 8) номер рахунку кореспондента; 9) номер документа; 10) суму операції (відповідно за дебетом або кредитом); 11) суму оборотів за дебетом та кредитом рахунку;12) суму вихідного залишку.

З даного приводу, суд звертає увагу на наявність у матеріалах справи виписки з особового рахунку за договором фінансового кредиту № 001/20/056779 від 24.05.2020 р. (а.с. 37). Надаючи правову оцінку змісту даного бухгалтерського документу, суд приходить до висновку про те, що останній у повній мірі відповідає вимогам, які висуваються до виписки з рахунку, що передбачені пунктом 61 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління НБУ від 04.07.2018 р. № 75.

В свою чергу, відповідно до частини 1-3 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями статей 76, 77 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

У відповідності до частини 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Враховуючи, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження доводів про те, що сума боргу є спірною та відсутності безспірності відносин сторін щодо виконання даного грошового зобов`язання, а також не доведено неправомірності вчинення нотаріусом виконавчого напису, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Висновки суду містять узагальнені відповіді на основні проміжні доводи сторін. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд, з урахуванням змісту пункту 2 частини 2 статті 141 ЦПК України, з огляду на відмову у задоволені позову, залишає понесені судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за позивачем по справі.

У відповідності до частини 9 статті 158 ЦПК України у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. З урахуванням того, що за результатами розгляду даної справи суд прийшов до висновку про відмову у задоволені позовних вимог, наявні підстави для скасування заходів забезпечення позову, застосовані ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 09 квітня 2021 р.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 18, 625, 1050 ЦК України, ст.ст. 34, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 3, 10, 11, 81, 209, 259, 263, 265, 274-279 ЦПК України, суд -

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню відмовити повністю.

Судові витрати у вигляді судового збору сплаченого за подання позовної заяви залишити за позивачем.

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 09.04.2021 р. у справі № 131/362/21.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення через Іллінецький районний суд Вінницької області.

Позивач: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сонаті», , адреса місця знаходження: 02002, м. Київ, вул. Окіпної Раїси, 8, кв. 127.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович, адреса місця знаходження: 10014, м. Житомир, вул. Велика Бердичівська, 35.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Єфіменко Денис Олегович, адреса місця знаходження: 04073, м. Київ, вул. Кирилівська, 172, оф. 65.

Суддя: