ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 689/20/20
Провадження № 22-ц/4820/272/21
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,
секретар судового засідання Садік Н. Д.,
з участю: прокурора Максимчук Л. В.,
представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 689/20/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , поданою його представником ОСОБА_2 , на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 02 грудня 2020 року та на ухвалу Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 16 грудня 2020 року (суддя Кульбаба А. В., повне судове рішення складено 03 грудня 2020 року) у справі за позовом заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання недійсним наказу і витребування земельної ділянки.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :
У січні 2020 року заступник керівника Городоцької місцевої прокуратури, звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначав, що наказом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 01.08.2017 № 22-15513-СГ затверджено проект землеустрою, який розроблений на підставі наказу від 09.12.2016 № 22-32642-СГ, щодо відведення ОСОБА_3 земельної ділянки загальною площею 2,0000 га кадастровий номер :03:007:0257, що знаходиться за межами населених пунктів Виноградівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області, яка входить до складу Баламутівської сільської ради, та надано її у власність для ведення особистого селянського господарства.
На підставі наказу № 22-15513-СГ 03 липня 2018 року Державним реєстратором Олешинської сільської ради Хмельницького району Андрієвською М. В. зареєстровано право власності відповідача на вказану земельну ділянку.
За договором купівлі-продажу від 03.10.2018 ОСОБА_3 відчужив зазначену земельну ділянку ОСОБА_1
27.10.2017 на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-21524-СГ ОСОБА_3 надана у приватну власність земельна ділянка загальною площею 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :11:005:0009, що розташована на території Ялинівської сільської ради Летичівського району Хмельницької області.
При повторному зверненні до ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області відповідач не повідомив про те, що раніше використав право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.
На час отримання земельної ділянки кадастровий номер :03:007:0257 (наказ № 22-15513-СГ від 01.08.2017), право власності на яку зареєстровано 03.07.2018, ОСОБА_3 використав право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, оскільки 24.11.2017 за ним було зареєстровано право власності на земельну ділянку кадастровий номер :11:005:0009 (наказ № 22-21524-СГ від 27.10.2017).
ОСОБА_1 придбав вказану земельну ділянку в особи, яка з огляду на зазначені обставини не мала права її отримувати та відчужувати. Земельна ділянка площею 2,0000 га кадастровий номер :03:007:0257 вибула із державної власності внаслідок неправомірних дій ОСОБА_3 .
Тому прокурор просив: визнати недійсним наказ ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 01.08.2018 № 22-15513-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 2,0000 га кадастровий номер :03:007:0257 для ведення особистого селянського господарства; витребувати у ОСОБА_1 на користь держави в особі ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області земельну ділянку площею 2,0000 га кадастровий номер :03:007:0257 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована за межами населених пунктів Виноградівської сільської ради, яка входить до Баламутівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області.
Рішенням Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 02 грудня 2020 року позов задоволено.
Визнано недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 01 серпня 2017 року № 22-15513-СГ, яким затверджено проект землеустрою та надано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку загальною площею 2,0000 га кадастровий номер :03:007:0257 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована за межами населених пунктів Виноградівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області, яка входить до Баламутівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області.
Витребувано у ОСОБА_1 на користь держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області земельну ділянку загальною площею 2,0000 га кадастровий номер :03:007:0257 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, що розташована за межами населених пунктів Виноградівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області, яка входить до Баламутівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області. Вирішено питання про судовий збір.
У грудні 2020 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення, обґрунтовуючи її тим, що суд не вирішив питання про судові витрати. Судові витрати ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу складають 8000 грн. Надання послуг адвокатом підтверджується договором про надання правової допомоги № 27/02/20, Додатком 1 до договору, рахунком-фактурою, квитанцією, випискою по рахунку, актом приймання-передачі наданих послуг та детальним описом робіт за договором. Тому просив ухвалити додаткове рішення про стягнення з Городоцької місцевої прокуратури на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 8000 грн.
Ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 16 грудня 2020 року у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення відмовлено.
Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 , не погоджуючись з рішенням та ухвалою суду першої інстанції, в апеляційній скарзі просить їх скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позові і стягнути з Хмельницької обласної прокуратури на користь відповідача судові витрати. Посилається на неповне з`ясування обставин справи та неправильне застосування норм матеріального права. Суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_3 при поданні до ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області заяви у червні 2017 надав недостовірну інформацію, що він не користувався правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки. Суд помилково вважає моментом використання повторного права на безоплатну приватизацію земельної ділянки день реєстрації права власності ОСОБА_3 на земельну ділянку, а не день видачі наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області про надання земельної ділянки у власність. Зазначає, що відповідно до законодавства і судової практики скасуванню підлягає саме наказ від 27.10.2017 № 22-21524-СГ про затвердження проекту землеустрою і надання у власність земельної ділянки кадастровий номер :11:005:0009 як такий, що виданий повторно. Прийняття відповідним органом державної влади рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність особі є завершальним етапом процедури безоплатного одержання земельної ділянки із земель державної власності і безумовною підставою для реєстрації права власності на нерухоме майно, а тому підтверджує реалізацію права на одержання земельної ділянки із земель державної власності у межах норм безоплатної приватизації по цьому виду використання. Відсутність реєстрації права власності не свідчить про те, що особа не скористалася своїм правом на приватизацію земельної ділянки. Крім того, не взято до уваги, що ОСОБА_1 є добросовісним набувачем земельної ділянки за чинним правочином і не може бути протиправно позбавлений права власності на неї. Відповідно до практики ЄСПЛ будь-яке втручання публічної влади в безперешкодне користування власністю повинно бути законним.
У зв`язку з наявністю достатніх підстав для скасування судового рішення підлягає скасуванню й ухвала Ярмолинецького районного суду від 16 грудня 2020 року з ухваленням апеляційним судом рішення про стягнення з позивача на користь ОСОБА_1 документально підтверджених витрат на професійну правничу допомогу у сумі 8000 грн.
У відзиві Городоцька місцева прокуратура просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, посилаючись на необґрунтованість її доводів. Суд правомірно виходив з того, що після реєстрації права власності 24.11.2017 на земельну ділянку кадастровий номер :11:005:0009, відповідач повторно 03.07.2018 зареєстрував право власності на земельну ділянку кадастровий номер :03:007:0257.
У засіданні апеляційного суду представник відповідача ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав. Прокурор визнала її необґрунтованою у повному обсязі.
Інші учасники судового процесу не з`явилися, про розгляд справи повідомлені відповідно до вимог ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до пунктів 3 і 4 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд першої інстанції правильно установив, що на підставі заяви ОСОБА_3 від 09 жовтня 2016 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства наказом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 09 грудня 2016 року № 22-32642-СГ останньому надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність за межами населених пунктів Виноградівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області :03:007) орієнтованим розміром 2,0000 га із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства (а.с. 32-38).
Наказом Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 01 серпня 2017 року № 22-15513-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки і надано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку загальною площею 2,0000 га кадастровий номер :03:007:0257 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, яка розташована за межами населених пунктів Виноградівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області (а.с. 40).
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.11.2019 право власності на земельну ділянку площею 2,0000 га кадастровий номер :03:007:0257 зареєстровано за ОСОБА_3 03 липня 2018 року (а.с. 14-17).
14 червня 2017 року на підставі заяви ОСОБА_3 від 08 червня 2017 року ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області видало наказ № 22-12065-СГ про надання дозволу ОСОБА_3 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, яка розташована за межами населених пунктів Ялинівської сільської ради Летичівського району Хмельницької області (а.с. 25-29).
Наказом ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області від 27 жовтня 2017 року № 22-21524-СГ затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки і надано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку загальною площею 2,0000 га кадастровий номер :11:005:0009 для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташованих за межами населених пунктів Ялинівської сільської ради Летичівського району Хмельницької області (а.с. 31).
23 листопада 2017 року ОСОБА_3 зареєстрував право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :11:005:0009, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 18.11.2019 (а.с. 21-24).
За договором купівлі-продажу від 03.10.2018, посвідченим приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Хмельницької області Романішиним Я. О., ОСОБА_3 відчужив земельну ділянку кадастровий номер :03:007:0257 ОСОБА_1 (а.с. 18-20).
Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.
Задоволення позову суд мотивував необхідністю відновлення порушеного права держави на спірну земельну ділянку, яка вибула з володіння власника не з його волі на підставі незаконного рішення державного органу, якому держава делегувала повноваження щодо розпорядження землями державної власності.
Проте такий висновок суду не у повній мірі відповідає обставинам справи і вимогам закону.
За змістом статей 116, 118 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності на земельні ділянки із земель державної або комунальної власності, у тому числі у порядку безоплатної приватизації.
На підставі частини 4 статті 116 Земельного кодексу України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.
Відповідно до частини 1 статті 121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства не більше 2,0 гектара.
У силу частини 1 статті 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.
Отже, захист порушених прав особи, яка вважає себе власником майна, але не володіє ним, можливий шляхом пред`явлення віндикаційного позову до незаконно володіючої цим майном особи (у разі відсутності між ними зобов`язально-правових відносин), якщо для цього існують підстави, передбачені статтею 388 ЦК України, які, зокрема, дають право витребувати майно в добросовісного набувача.
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача у разі, якщо майно вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.
Власник з дотриманням вимог статей 387 і 388 ЦК України може витребувати належне йому майно від особи, яка є останнім його набувачем, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене до того, як воно потрапило у володіння останнього набувача.
За змістом частини 2 статті 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.
Право власності дійсного власника презюмується і не припиняється із втратою ним цього майна, відтак право держави на спірну земельну ділянку підлягає захисту шляхом пред`явлення віндикаційного позову.
Предметом віндикаційного позову є вимога власника, який не є фактичним володільцем індивідуально-визначеного майна, до особи, яка незаконно фактично володіє цим майном, про повернення його з чужого незаконного володіння.
При застосуванні наведених норм права до спірних правовідносин апеляційний суд на підставі частини 4 статті 263 ЦПК України враховує висновок про застосування відповідних норм права, висловлений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16.
Отже, відновлення права держави на земельну ділянку шляхом її витребування від добросовісного набувача можливе, якщо спірна земельна ділянка вибула з володіння власника - держави не з його волі на підставі незаконного рішення державного органу, якому держава делегувала повноваження щодо розпорядження землями державної власності.
Саме з цих підстав прокуратурою оскаржується наказ ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області, якому делеговані такі повноваження у Хмельницькій області.
На час видання ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області оспорюваного наказу № 22-15513-СГ від 01.08.2017 року ОСОБА_3 ще не використав своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, оскільки ні наказу повноважного органу про надання йому у власність земельної ділянки за цим видом використання, ні зареєстрованого права власності на земельну ділянку не було Тому правових підстав для визнання цього наказу незаконним немає.
Відсутність на час прийняття наказу № 22-21524-СГ від 27.10.2017 про надання у власність земельної ділянки кадастровий номер :11:005:0009 реєстрації права власності на земельну ділянку кадастровий номер :03:007:0257, передану ОСОБА_3 у власність на підставі наказу ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області № 22-15513-СГ від 01.08.2017, не свідчить про те, що останній не скористався своїм правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.
Прийняття відповідним органом державної влади рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність особі є завершальним етапом процедури безоплатного одержання земельної ділянки із земель державної власності і безумовною підставою для реєстрації права власності на нерухоме майно, а тому підтверджує реалізацію права на одержання земельної ділянки із земель державної власності у межах норм безоплатної приватизації по цьому виду використання.
Відповідно заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, що повторно ОСОБА_3 скористався правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер :11:005:0009, а не земельної ділянки кадастровий номер :03:007:0257, яку за договором купівлі-продажу набув ОСОБА_1 і яку у нього прокуратура просить витребувати на користь держави.
Проте позовні вимоги заявлено щодо земельної ділянки, яка була отримана вперше.
Згідно з частиною 4 статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» зазначено, що вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним, а також передбачено, що позбавлення власності можливе тільки «на умовах, передбачених законом».
З огляду на викладене рішення суду першої інстанції необхідно скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у позові.
Апеляційна скарга на ухвалу суду про відмову в ухваленні додаткового рішення задоволенню не підлягає з таких підстав.
Відповідно до частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Частиною 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.
Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
У зв`язку із задоволенням Ярмолинецьким районним судом Хмельницької області позову керівника Городоцької місцевої прокуратури підстав для стягнення витрат відповідача ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, а відповідно і для ухвалення додаткового рішення не було.
Оскаржувана ухвала суду від 16 грудня 2020 року постановлена з додержанням норм процесуального права і підстав для її скасування у межах доводів апеляційної скарги немає.
На підставі частини 13 статті 141 ЦПК України потрібно змінити розподіл судових витрат.
У силу частин 1 і 2 статті 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у позові документально підтверджені витрати ОСОБА_1 по оплаті судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 6726,40 грн і на професійну правничу допомогу у сумі 8000 грн з урахуванням того, що заяв про їх зменшення не надходило (усього 14726,40 грн), підлягають стягненню з Прокуратури Хмельницької області на користь ОСОБА_1 .
Правничу допомогу у справі адвокат Сергійчук Ю. В. надавав на підставі ордера серії ХМ № 042534 від 28 лютого 2020 року.
Розмір судового збору підтверджується квитанцією від 27 січня 2021 року, а розмір витрат на професійну правничу допомогу - поданою до судових дебатів у суді першої інстанції заявою від 02 грудня 2020 року про орієнтовний розмір витрат у сумі 8000 грн, договором про надання правової допомоги від 27 лютого 2020 року, додатком 1 до договору про вартість послуг від 27 лютого 2020 року, рахунком-фактурою № 01-27/02/20 від 02 грудня 2020 року, актом приймання-передачі наданих послуг від 02 грудня 2020 року з описом робіт (наданих послуг), квитанцією від 04 грудня 2020 року про сплату витрат у сумі 8000 грн.
Керуючись статтями 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником ОСОБА_2 , на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 02 грудня 2020 року задовольнити.

Рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 02 грудня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У позові заступника керівника Городоцької місцевої прокуратури в інтересах держави до Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання недійсним наказу і витребування земельної ділянки відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану його представником ОСОБА_2 , на ухвалу Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 16 грудня 2020 року залишити без задоволення.

Ухвалу Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 16 грудня 2020 року залишити без змін.

Змінити розподіл судових витрат.

Стягнути з Прокуратури Хмельницької області (місцезнаходження провулок Військоматський, 3, місто Хмельницький, ІК ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати у сумі 14726 грн 40 коп. (чотирнадцять тисяч сімсот двадцять шість грн 40 коп.).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 25 березня 2021 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта