Провадження № 2/522/677/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

23 березня 2021 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі :

головуючого - судді Науменко А.В.

за участю секретаря Звонецької І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської обласної організації Товариства сприяння оборони України про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Одеської обласної організації Товариства сприяння оборони України (далі ООО ТСОУ) про стягнення заборгованості.

Позивач обґрунтовує свої вимоги наступним чином.

Так позивач вказує, що з 2001 року постійно орендує нежитлове приміщення у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ООО ТСОУ, для особистих потреб.

У 2007 році позивачу було запропоновано особисто головою ООО ТСОУ ОСОБА_2 орендувати приміщення № НОМЕР_1 , але для цього необхідно провести капітальний ремонт цього приміщення, тому що воно було непридатне для експлуатації (повністю згнили дерев`яні вікна, підлога; пошкоджено стіни; обвалилася стеля; були відсутні вхідні двері, пошкоджена електропроводка та інше). Якщо своєчасно не відремонтувати це приміщення, то вся чотирьохповерхова будівля опиниться під загрозою значного погіршення стану, так як неможливо буде будівлю опалити, забезпечити захист від вогкості, а тому забезпечити безперебійну роботу як самого підприємства, так і орендарів (приміщення № НОМЕР_1 знаходиться на першому поверху).

Була досягнута домовленість між позивачем і головою ТОВ ТСОУ Філіпенко О.І. про те, що позивач за свій рахунок і своїми силами проведе капітальний ремонт приміщення №105. Грошові кошти, які будуть витрачені позивачем на капітальний ремонт приміщення, будуть поступово відніматися з орендної плати. Тобто, у подальшому позивачу повернуть його витрати на капітальний ремонт за рахунок орендної плати.

Позивач погодився та за свій рахунок і своїми силами зробив капітальний ремонт приміщення №105. Для проведення капітального ремонту приміщення №105 позивач уклав договір на надання послуг з ТОВ «Проксіма-С». Згідно акту виконаних робіт, позивач заплатив за проведений капітальний ремонт 37 089 грн., що еквівалентно 7 344,36 доларів США (курс долара США по НБУ на той період відповідав 1 долар-5,05 грн.)

Позивач наполягає, що узгоджував усі питання по ремонту нежитлового приміщення (які матеріли використовувати, які вікна встановлювати, яку проводити електропроводку і інше) з керівництвом ООО ТСОУ, а також зазначив, що орендував приміщення як фізична особа.

Після проведення капітального ремонту, позивач звернувся з відповідною заявою до голови ТОВ ТСОУ Філіпенко О.І. в якій просив або повернути вартість проведеного капітального ремонту, або погасити вартість капітального ремонту за рахунок орендної плати. Голова ООО ТСОУ ОСОБА_2 особисто разом зі своїм заступником оглянули нежитлове приміщення після ремонту, схвалили якість ремонту, отримали копії документів, що підтверджують об`єм і вартість проведеного капітального ремонту. Заперечень не надходило.

Позивач вказує, що у зв`язку з важким економічним становищем ТОВ ТСОУ, ОСОБА_2 в черговий раз попросив відстрочити відшкодування проведеного капітального ремонту. У разі розірвання договору оренди, грошові кошти за ремонт будуть відшкодовані відразу. За рахунок орендної плати відшкодувати витрати на капітальний ремонт ООО ТСОУ не могла в зв`язку з відсутністю коштів навіть на заробітну плату працівникам, яка виплачувалася за рахунок здачі нежитлових приміщень у оренду.

ООО ТСОУ постійно змінювало особу, з якою необхідно було укладати договір оренди: то ООО ТСОУ, то підприємство «Успіх» ООО ТСОУ, як і оплату за комунальні послуги необхідно було проводити окремо на різні рахунки різних підприємств.

У жовтні 2015 року директор підприємства «Успіх» ТОВ ТСОУ ОСОБА_3 повідомив позивачу, що необхідно укласти новий договір оренди. Позивач погодився, йому надали 2 примірника договору, в якому була вказана орендна плата, як і в минулому договорі.

Позивач зазначає, що перші два листа договору оренди підмінили, тому що в ньому вказана зовсім інша орендна плата, ніж була зазначена в договорі оренди, коли він його підписував (Договір складає З аркуша; вартість договору оренди зазначена на 1 аркуші, а підписують 3 аркуш).

Підтвердженням того, що здійснені підроблення, є умови як попереднього, так і нового договору в тому, що в разі зміни орендної плати, орендодавець повідомляється за 30 календарних днів (п.3.5. Договору оренди), тобто ще в серпні 2015 роки позивача зобов`язані були повідомити про зміну орендної плати.

Позивач вказує, що керівництво ООО ТСОУ підмінило аркуші договору оренди приміщення, щоб незаконно заволодіти його коштами витраченими на ремонт у 2007 році.

Позивач знову звернувся з письмовою претензією від 12 червня 2020 року на ім`я голови ООО ТСОУ, у якої просив повернути витрати на капітальний ремонт кабінету №105.

24 липня 2020 року позивач поштою отримав лист ООО ТСОУ, яким йому взагалі відмовлено у відшкодуванні витрат на капітальний ремонт, обґрунтувавши тим, що «... Відповідно до п.5.2 укладеного між нами договору оренди, орендар має право здійснювати поліпшення орендованого приміщення виключно за письмовим дозволом орендодавця.

Позивач з таким твердженням не погоджується та вважає що має право на стягнення як витрат на проведення капітального ремонту, так і штрафних санкцій, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, а тому просить суд Стягнути з Одеської обласної організації Товариства сприяння оборони України (код ЄДРПОУ - 02726734) на користь ОСОБА_1 (ІПН - НОМЕР_2 ) витрати на капітальний ремонт нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_2 в розмірі 37 089 грн. на час проведення ремонту (що еквівалентно 7 344,36 доларів США на той час), інфляційні витрати в розмірі - 100 718,36 грн.; З процентів річних у розмірі- 13 803,20 грн.; судові витрати.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29 грудня 2020 року відкрито провадження по справі та призначено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

24 лютого 2021 року від відповідача надійшов відзив, згідно з яким відповідач позов не визнає.

22 березня 2021 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив.

23 березня 2021 року від позивача позивача надійшли письмові пояснення.

У судове засідання призначене на 23 березня 2021 року з`явився позивач ОСОБА_1 та представник відповідача ОСОБА_4 .

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Позивач вказує, що з 2001 року постійно орендує нежитлове приміщення у будинку за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ООО ТСОУ, для особистих потреб, а у 2007 році позивачу було запропоновано особисто головою ООО ТСОУ ОСОБА_2 орендувати приміщення № НОМЕР_1 , але для цього необхідно провести капітальний ремонт цього приміщення, тому що воно було непридатне для експлуатації.

Однак,в матеріалах справи відсутній договір оренди приміщення АДРЕСА_3 , позивач особисто підтвердив, що договір за 2007 рік він не зберіг. Вказані обставини також підтверджуються листом відповідача від 26 січня 2018 року, в якому відповідач вказує на те, що в архіві відсутній договір оренди з позивачем за 2007 рік, у зв`язку із чим наявність будь-яких домовленостей із позивачем неможливо встановити.

Таким чином у суду не має можливості дослідити договір укладений щодо орендованого приміщення, умов оренди та пропроведення капітального ремонту.

Також позивач вказує, що у 2007 році позивачу було запропоновано особисто головою ООО ТСОУ ОСОБА_2 орендувати приміщення № НОМЕР_1 , але для цього необхідно провести капітальний ремонт цього приміщення, тому що воно було непридатне для експлуатації.

Відповідно до договору оренди приміщення №4/08 від 01 березня 2008 року між Підприємством "УСПІХ" заснованим на власності об`єднання громадян Одеської обласної організації Товариства сприяння обороні України та підприємством об`єднання громадян «Юрус плюс» було укладено договір оренди приміщення на першому поверсі площею 18,9 м2 за адресою: АДРЕСА_1 з 01 березня 2008 року по 28 лютого 2009 року.

Вищезазначений договір з боку орендодавця був підписаний директором підприємства «Успіх» ОСОБА_2 та директором підприємства об`єднання громадян «Юрус плюс» Гузь Т.Г.

Підприємство «Успіх» (ідентифікаційний код юридичної особи - 32224911) є юридично особою, створеною в організаційно-правовій формі «підприємство об`єднання громадян (релігійної організації, профспілки)», засновником та власником статутного капіталу якого є відповідач.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач особисто укладав договори оренди з Підприємством «Успіх». На підтвердження цього в матеріалах справи наявні копія договору оренди від 01.04.2011 року № 21/11/2011 , копія договору оренди №45/11 від 01.10.2011 року, копія договору оренди №37/12 від 01.10.2012 року, копія договору оренди № 46/13 від 01.10.2013 року,копія договору оренди №47/14 від 01 жовтня 2014 року , копія договору оренди від 01.10.2015 року №38/15.

Необхідно зазначити, що на підтвердження договірних відносини між фізичною особою ОСОБА_1 та відповідачем (Одеська обласна організація Товариства сприяння оборони України) в матеріалах справи наявна тільки копія договору оренди від 01.05.2016 року.

Таким чином, договірні відносини між позивачем та відповідачем щодо оренди приміщення виникли лише з 01 травня 2016 року, інші обставини на які посилається позивач не доведені належними та допустимими доказами.

Позивач зазначає, що була досягнута домовленість між позивачем і головою ТОВ ТСОУ Філіпенко О.І. про те, що позивач за свій рахунок і своїми силами проведе капітальний ремонт приміщення №105. Грошові кошти, які будуть витрачені позивачем на капітальний ремонт приміщення, повинні були поступово відніматися з орендної плати. Однак в матеріалах справи відсутні будь-які докази щодо досягнутої домовленості.

Крім того, на підтвердження проведення капітального ремонту позивач уклав договір на надання послуг з ТОВ «Проксіма-С». Згідно акту виконаних робіт, позивач заплатив за проведений капітальний ремонт 37 089 грн., що еквівалентно 7 344,36 доларів США (курс долара США по НБУ на той період відповідав 1 доларі-5,05 грн.).

В матеріалах справи наявний договір про надання послуг № 250707 від 25 липня 2007 року, а також «договорная цена на монтажные работы № 25/07 за июль 2007 года» відповідно до якої встановлена ціна 29744,50 грн., та «Акт выполненных монтажных работ №19/09 за сентябрь 2007 года» в якому по виконаним роботам встановлена сума 37089,00 грн.

Відповідно до пункту 1.1. договору №250707, предметом договору є виконання підрядником загальнобудівельних робіт в орендованому замовником офісі за адресою: АДРЕСА_2 .

Однак, як було зазначено вище, позивачем не доведено укладання жодного договору на користування даним приміщенням станом на 2007 рік.

Пунктом 2.1. договору №250707 передбачено, що договірна ціна за даним договором складається з Додатків, які є невід`ємною частиною даного Договору.

Пунктом 2.2. договору №250707 встановлено, що ціни на матеріально-технічні ресурси погоджуються сторонами під час укладання договору та підписання кошторису.

Відповідно до п. 2.4. договору №250707, зміни Договірної ціни узгоджуються сторонами шляхом укладення Додаткової угоди.

Відповідно до п. 3.2. договору №250707, замовник здійснює попередню оплату підряднику в розмірі 70% згідно Додатка, технічних завдань (заявок). Решту від загальної суми Додатка замовник оплачує після підписання акту виконаних робіт, протягом трьох банківських днів.

Проте, всупереч п. 2.4. договору №250707 позивачем не надано додаткової угоди щодо зміни вартості договірної ціни.

Також всупереч п. 3.2. договору №250707 позивачем не надано доказів попередньої оплати 70% вартості робіт.

Відповідно до частини першої статті 1087 ЦК, розрахунки за участю фізичних осіб, не пов`язані із здійсненням ними підприємницької діяльності, можуть провадитися у готівковій або в безготівковій формі за допомогою розрахункових документів у електронному або паперовому вигляді.

Однак, позивачем не надано належних та допустимих доказів оплати відповідних робіт, оскільки будь-яких доказів готівкового або безготівкового перерахування коштів підряднику позивачем надано не було(належний платіжний документ).

Статтею 12 ЦПК встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Статтями 77-80 ЦПК визначені вимоги щодо належності, допустимості, достовірності та достатності доказів.

Відповідно до статті 81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною першою статті 759 ЦК передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною третьою статті 767 ЦК передбачено, що наймач зобов`язаний у присутності наймодавця перевірити справність речі. Якщо наймач у момент передання речі в його володіння не переконається у її справності, річ вважається такою, що передана йому в належному стані.

Відповідно до частини третьої статті 773 ЦК, наймач має право змінювати стан речі, переданої йому у найм, лише за згодою наймодавця.

Частиною першою статті 776 ЦК встановлено, що поточний ремонт речі, переданої у найм, провадиться наймачем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами другою-третьою статті 776 ЦК передбачено, що капітальний ремонт речі, переданої у найм, провадиться наймодавцем за його рахунок, якщо інше не встановлено договором або законом. Капітальний ремонт провадиться у строк, встановлений договором. Якщо строк не встановлений договором або ремонт викликаний невідкладною потребою, капітальний ремонт має бути проведений у розумний строк. Якщо наймодавець не провів капітального ремонту речі, що перешкоджає її використанню відповідно до призначення та умов договору, наймач має право: 1) відремонтувати річ, зарахувавши вартість ремонту в рахунок плати за користування річчю, або вимагати відшкодування вартості ремонту; 2) вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Суд сприймає та допускає позицію позивача. Те, що між ним та відповідачем існували домовленості щодо капітального ремонту можливо допустити. Однак позиція позивача не може бути просто зазначеною без обґрунтування конкретними доказами.

Питання як про достовірність конкретного доказу, так і про достатність їх у сукупності суд вирішує у кожному випадку виходячи з конкретних обставин справи. З іншого боку, принциповим можна вважати положення щодо неможливості доказування на основі припущень.

Достатніми є докази, яких може бути достатньо для встановлення певного факту або усієї сукупності фактів, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторони. Однак це має місце поки існування цього факту не буде заперечене іншими доказами. Тобто такі докази не є безспірними, але якщо протилежна сторона не надасть належні докази для їх спростування, вони є достатніми для ухвалення рішення на користь особи, котра їх подала.

Суд приходить до висновку, що позивачем не надано достатньо доказів щодо факту оренди фізичною особою ОСОБА_1 приміщення АДРЕСА_3 з 2007 року по 2016 рік. Крім того, необгунтовано звернення з позовними вимогами до Одеської обласної організації Товариства сприяння оборони України, так як згідно наданих відповідачем договорів оренди з 2011 року по 2015 року договори оренди були укладені позивачем та підприємством "Успіх". А згідно пункту 1.3. статуту підприємства «Успіх», підприємство є самостійним господарським статутним суб`єктом та серед обов`язків засновника, відповідно до пункту 4.2. статуту підприємства «Успіх», відсутній обов`язок засновника відповідати за зобов`язаннями підприємства. Додатково пунктом 8.2. статуту підприємства «Успіх» встановлено, що засновник не відповідає за зобов`язаннями підприємства.

Також в матеріалах справи відсутні достатні та достовірні докази що стосуються суми капітального ремонту проведеного ТОВ "Проксіма-С" за договором №250707.

Виходячи з викладеного суд приходить до висновку що позовна заява не обґрунтована, а обставини на які посилається позивач - не доведені.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76,77, 141, 259, 263, 264, 265, 268,272,273 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Одеської обласної організації Товариства сприяння оборони України про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Суддя А.В. Науменко

Повний текст рішення буде виготовлений 29.03.2021 р.

Суддя А.В. Науменко

23.03.21