Ухвала

Іменем України

29 липня 2021 року

м. Київ

справа № 298/1682/17

провадження № 61-12076ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 30 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором, штрафу та пені за порушення договірного зобов`язання,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Перечінського районного суду Закарпатської області від 01 червня 2021 року заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Не погоджуючись із цією ухвалою, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав на неї апеляційну скаргу.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 30 червня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Перечінського районного суду Закарпатської області від 01 червня 2021 року повернуто особі, яка її подала.

14 липня 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав доВерховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 30 червня 2021 року, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Перевіривши доводи касаційної скарги, оскаржуване судове рішення, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для відкриття касаційного провадження.

Пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку, зокрема, ухвали суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є очевидно необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Такого висновку суд дійшов з огляду на таке.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, передбачені частиною першою статті 353 ЦПК України.

Враховуючи те, що частиною першою статті 353 ЦПК України не передбачено можливості апеляційного оскарження ухвали суду першої інстанції про залишення без задоволення заяви про перегляд заочного рішення, суд апеляційної інстанції, керуючись пунктом 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України, обґрунтовано виходив із того, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 підлягає поверненню особі, яка її подала.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують та зводяться до неправильного тлумачення заявником норм процесуального права.

Отже, оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції є законним та обґрунтованим, постановленим із додержанням норм процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись частинами першою, четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на ухвалу Закарпатського апеляційного суду від 30 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором, штрафу та пені за порушення договірного зобов`язання відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак І. Ю. Гулейков Г. І. Усик