ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2652/21 Справа № 212/6022/20 Суддя у 1-й інстанції - Чайкін І. Б. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року м.Кривий Ріг

справа № 212/6022/20

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Голуб О.О.

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Комунальне підприємство «Кривбасводоканал»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційні скарги ОСОБА_2 , який діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 , та Комунального підприємства «Кривбасводоканал» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 02 грудня 2020 року, яке ухвалено суддею Чайкіним І.Б. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області та повний текст рішення складено 02 грудня 2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2020 року ОСОБА_1 вернулась з позовом до Комунального підприємства «Кривбасводоканал» про зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що вона є співвласником квартири АДРЕСА_1 . Між позивачем та відповідачем КП «Кривбасводоканал» 18 серпня 2017 року було укладено договір № 13650 «Про надання послуг централізованого постачання холодної води і водовідведення».

Відповідно до Акту від 17.01.2014 року, в квартирі АДРЕСА_1 був встановлений та опломбований лічильник води ЛК-15 ( № 2842906).

25 лютого 2019 року вказаний лічильник був повірений, про що було видано свідоцтво та за результатами перевірки встановлено, що він відповідає вимогам МПУ 333/03-2015 Метрологія.

05 березня 2019 року відповідачем видано Акт опломбування вузла питної води.

Не зважаючи на наявність в квартирі повіреного лічильника води з грудня 2018 року, нехтуючи вимогами Постанови КМУ № 630 від 21.07.2005 року, в якій зазначено, що справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, відповідач КП «Кривбасводоканал» визначило позивачу додаткове споживання 18, 32 кубічних метрів води на загальну суму 376 гривень 34 копійки та нарахувало суму заборгованості в розмірі 149 гривень 34 копійки, в квітні 2019 року нарахувало 9,6 кубічних метрів використаної води на суму 84 гривні 44 копійок.

Позивач вважає, що вказаними неправомірними діями КП «Кривбасводоканал» їй завдано матеріальної шкоди, яка полягала в тому, що через незаконні дії відповідача, їй довелося покривати із сімейного бюджету додаткові витрати на оплату житловокомунальних послуг, на послуги нотаріуса, адвокатів та на оплату судового збору в період підготовки документів до суду. Крім того, з представником позивача, який вів переговори та листування з відповідачем, стався серцевий напад. Він тривалий час проходив лікування в лікарні та в період з 16 по 28 травня 2019 року на ліки для ОСОБА_2 позивачу довелося виділити з сімейного бюджету 6 155 гривень 56 копійок. Зазначені в позові обставини вплинули на психічну стійкість позивача ОСОБА_1 , що призвело до пригніченого стану та психологічних страждань, у зв`язку з чим просить стягнути моральну шкоду в сумі 4 723 гривні. Крім того позивач понесла судові витрати в розмірі 1 500 гривень на правничу допомогу та послуги нотаріуса.

На підставі наведеного вище позивач просила суд зобов`язати КП «Кривбасводоканал» внести до особового рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я ОСОБА_1 , уточнення про обсяг використаної води та оплату за неї та строки за період за грудень 2018 року, січень грудень 2019 року, згідно з показниками квартирного лічильника та квитанціями споживача послуги про оплату за використану воду, прибрати з даних особового рахунку № НОМЕР_2 кубічних метри води на суму 424 грн. 50 коп., зобов`язати КП «Кривбасводоканал» надалі облік і нарахування по особовому рахунку № НОМЕР_3 , відкритому на ім`я ОСОБА_1 , згідно договору «Про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення» № 13650 від 18.08.2017 року, проводити виключно по показниках квартирного лічильника води і квитанцій про оплату послуги. Оплату за воду відображати тільки в тих місяцях, які вказані в квитанціях ОСОБА_1 , стягнути з КП «Кривбасводоканал» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в розмірі 6 155 гривень 56 копійок, стягнути з КП «Кривбасводоканал» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 4 723 гривень та 1 500 гривень на правову допомогу та послуги нотаріуса.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 02 грудня 2020 року позов задоволено частково.

Зобов`язано Комунальне підприємство «Кривбасводоканал» здійснити перерахунок нарахувань ОСОБА_1 за послуги з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення по особовому рахунку № НОМЕР_1 за грудень 2018 року, січень-грудень 2019 року з урахуванням встановленого у квартирі лічильника води ЛК - 15 № 2842906 виходячи з фактичного використання води, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 з врахуванням сплачених сум.

Стягнуто з Комунального підприємства «Кривбасводоканал» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1000 гривень.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Комунального підприємства «Кривбасводоканал» на користь держави судовий збір у розмірі 1681,60 гривень.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог про зобов`язання КП «Кривбасводоканал» надалі облік і нарахування по особовому рахунку № НОМЕР_3 , відкритому на ім`я ОСОБА_1 , згідно договору «Про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення» № 13650 від 18.08.2017 року, проводити виключно по показниках квартирного лічильника води і квитанцій про оплату послуги. Оплату за воду відображати тільки в тих місяцях, які вказані в квитанціях ОСОБА_1 , стягнення з КП «Кривбасводоканал» на користь ОСОБА_1 матеріальної шкоди в розмірі 6 155 гривень 56 копійок, стягнення з КП «Кривбасводоканал» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 4 723 гривень та 1 000 гривень на правничу допомогу та ухвалення в цій частині нового рішення про задоволення вказаних позовних вимог.

Представник позивача зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про передчасність позовних вимог позивача про зобов`язання КП «Кривбасводоканал» надалі облік і нарахування по особовому рахунку № НОМЕР_3 , відкритому на ім`я ОСОБА_1 , згідно договору «Про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення» № 13650 від 18.08.2017 року, проводити виключно по показниках квартирного лічильника води і квитанцій про оплату послуги. Оплату за воду відображати тільки в тих місяцях, які вказані в квитанціях ОСОБА_1 оскільки в теперішній час відповідач продовжує дописувати позивачу зайві обсяги споживання води, що призвело до донарахування зайвих 86,94 грн.

Апелянт зауважує на тому, що з представником позивача, який вів переговори та листування з відповідачем, стався серцевий напад. Він тривалий час проходив лікування в лікарні та в період з 16 по 28 травня 2019 року на ліки для ОСОБА_2 позивачу довелося виділити з сімейного бюджету 6 155 гривень 56 копійок, тому оскільки саме позивач несла ці витрати вона і є належним позивачем. Крім того, в резолютивній частині рішення відсутній висновок суду з приводу вказаних позовних вимог позивача

Крім того апелянт вважає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тому, що протиправні дії відповідача призвели до пригніченого стану та психологічних страждань ОСОБА_1 , оскільки відповідач вказує на недобросовісність позивача, систематичні недоплати позивачем отриманих послуг. При ньому неіснуючі борги автоматично позбавили позивача права на отримання субсидії. Крім того, під час розгляду даного спору відповідачем по справі було ініційовано перевірку лічильника, під час якої дії контролера відповідача носили провокаційний характер. Представник позивача вважає, що зазначені обставини є належним підтвердженням впливу на психічну стійкість позивача ОСОБА_1 , що призвело до пригніченого стану та психологічних страждань, які позивач оцінює в 4 723 гривні.

Також апелянт зауважує на тому, що суд першої інстанції безпідставно не стягнув з відповідача на користь позивача 1000 гривень на правничу допомогу, оскільки витрати на правничу допомогу, які носили консультативний характер, на думку апелянта, підтверджені належним чином.

В апеляційній скарзі представник відповідача просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог позивача посилаючись на те, що позивачем та КП «Кривбасводоканал» було укладено договір № 13650, відповідно до якого споживач зобов`язаний своєчасно сплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах цього договору. Нарахування плати за послуги питного водопостачання та водовідведення здійснюється за показниками приладу обліку холодної води, згідно діючих тарифів. Позивачем періодично несвоєчасно вносилися показники лічильнику за надані послуги водопостачання та водовідведення. Позивач не чітко фіксувала показники власного лічильника води останнім днем місяця та нею частково здійснювалися оплати за послуги на підставі п. 20 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» та типового договору про надання послуг централізованого опалення.

Крім того зауважено, що позивач ОСОБА_1 вчасно та в повному об`ємі отримує безперебійно якісні послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, а сплачує за ці послуги кошти на свій розсуд, у зв`язку з чим станом на 01.09.2020 року заборгованість складає 464 грн. 07 коп.

Зауважує на тому, що заявляючи вимоги про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, позивачем до позовної заяви не надано належних та допустимих доказів завдання такої шкоди останній діями відповідача, а витрати на правову допомогу не підтверджені документами та до суду не надані.

У відзиві на апеляційну скаргу КП «Кривбасводоканал» представник позивача просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

У відзиві на апеляційну скаргу представника позивача відповідач просить апеляційну скаргу представника позивача залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , який підтримав доводи апеляційної скарги позивача та просив її задовольнити, та заперечував проти задоволення апеляційної скарги відповідача, представника відповідача КП «Кривбасводоканал» - Книгу І.Л., яка підтримала апеляційну скаргу відповідача та просила її задовольнити, та заперечувала проти задоволення апеляційної скарги представника позивача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційних скарг та відзивів на апеляційні скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Алакіна Є.П., який діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 , підлягає залишенню без задоволення, а апеляційна скарга КП «Кривбасводоканал» підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, відповідно до свідоцтва на право власності від 15 вересня 1999 року № НОМЕР_4 , ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 (том 1 а.с.110).

18 серпня між сторонами укладено Договір № 13650 «Про надання послуг централізованого постачання холодної води і водоведведення» за зазначеною адресою (том 1 а.с.74-76).

В квартирі АДРЕСА_1 17 січня 2014 року було встановлено і опломбовано лічильник води ЛК-15 (№2842906), про що був складений відповідний акт (том а.с.105) Лічильник був повірений 25 лютого 2019 року та 05 березня 2019 року видано Акт опломбування вузла питної води (том 1 а.с.106-107).

Посилаючись на те, що відповідачем по справі при розрахунках за послуги з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення безпідставно не було взято показники лічильника позивача, які передавались нею відповідно до умов договору, що призвело до утворення заборгованості позивача за послуги з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення, яку позивач, згідно показів лічильника, не використовувала, тому позивач просила суд зобов`язати відповідача вчинити певні дії, а саме: здійснити перерахунок нарахувань за послуги з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення по особовому рахунку № НОМЕР_1 за грудень 2018 року, січень-грудень 2019 року та відшкодувати спричинену позивачу моральну та матеріальну шкоди.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача про зобов`язання Комунального підприємства «Кривбасводоканал» здійснити перерахунок нарахувань ОСОБА_1 за послуги з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення по особовому рахунку № НОМЕР_1 за грудень 2018 року, січень-грудень 2019 року з урахуванням встановленого у квартирі лічильника води ЛК - 15 № 2842906, виходячи з фактичного використання води, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 з врахуванням сплачених сум, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем при розрахунках безпідставно не було взято показники лічильника позивача та обґрунтованість розрахунків не відповідає вимогам законодавства про захист прав споживачів, оскільки містить неточності та суперечності.

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Спір між сторонами виник з приводу порядку нарахування та розрахунку за послуги з централізованого водопостачання і водовідведення, оскільки відповідач вказував на відсутність фактичних показників засобу обліку на останній день календарного місяця та нарахування заборгованості виходячи із затверджених норм водовідведення з подальшим перерахунком при внесенні показників лічильника.

Відповідно до ч.2 ст.32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків, передбачених законодавством.

Пунктом 9 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік.

Згідно з п.10 вказаних Правил, справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 16 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку.

Відповідно до п.15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці.

Стаття 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, норми пунктів 10, 15 Правил не суперечать ст. 41 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, згідно якої облік у сфері питного водопостачання здійснюється підприємствами питного водопостачання і споживачами за допомогою технічних засобів, що внесені до державного реєстру засобів вимірювальної техніки. У разі відсутності таких технічних засобів облік питної води тимчасово здійснюється розрахунковим шляхом згідно з установленими нормами.

Оскільки в квартирі позивача був встановлений засіб обліку води, єдиною підставою для переведення споживача на плату за послуги згідно з нормативами (нормами) споживання є виявлена несправність засобів обліку води, що не підлягає усуненню. Такі нарахування здійснюються лише з моменту виявлення несправності засобів обліку води.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством.

За змістом ст. ст. 11, 15 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачено ст.16 ЦК України.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст.ст.8,9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений ст.16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.

Правовий аналіз наведених вище положень ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дозволяє дійти висновку про те, що обраний позивачем спосіб захисту своїх прав, а саме захист її прав як споживача та зобов`язання відповідача, виконавця послуг з водопостачання та водовідведення, вчинити певні дії, зокрема, проведення перерахунку плати за водопостачання та водовідведення, не суперечить положенням статті 16 ЦК України.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Ефективність як критерій способу захисту цивільного права полягає у тому, що його реалізація призведе до відновлення порушених майнових або немайнових прав та інтересів управомоченої особи.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому випадку, за умови недоведеності тих чи інших обставин, суд вправі винести рішення у справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними, допустимими, достовірними, а у своїй сукупності - достатніми. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

За своєю природою змагальність судочинства засновується на розподілі процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Розподіл процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності втілюється у площині лише прав та обов`язків сторін. Отже, принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача, а доведення заперечень щодо позовних вимог покладається на відповідача.

Як вбачається із матеріалів справи, між позивачем та КП «Кривбасводоканал» було укладено Договір № 13650 «Про надання послуг централізованого постачання холодної води і водоведведення» про постачання послуг централізованого постачання холодної води і водоведведення до квартири АДРЕСА_1 , відповідно до умов якого нарахування плати за послуги питного водопостачання та водовідведення здійснюється за показниками приладу обліку, а саме лічильнику води ЛК-15 (№ 2842906).

Пунктами 14, п.18 та п.20 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що показники встановлених засобів обліку води знімаються споживачем щомісяця, а сама плата за триманні послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Для визначення об`єму водоспоживання та водовідведення за календарний місяць згідно показників встановленого в помешканні засобу обліку води споживачу необхідно передавати показники лічильника станом на останній день поточного місяця.

Пунктом 3.2 укладеного між сторонами Договору № 13650 «Про надання послуг централізованого постачання холодної води і водоведведення» встановлено, що споживач здійснює оплату за послуги централізованого постачання холодної води і водовідведення не пізніше 15 числа наступного за розрахунковим.

Пунктом 3.4 укладеного між сторонами Договору № 13650 «Про надання послуг централізованого постачання холодної води і водоведведення» та пунком 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, встановлено, що у разі відсутності показників засобу обліку плата за надані послуги здійснюється тимчасово, розрахунковим шляхом за затвердженими нормами водоспоживання.

Таким чином, при відсутності від споживача в поточному місяці інформації щодо фактичних показників приладу обліку нарахування тимчасово здійснюються за науково обґрунтованими нормами питного водопостачання, водопостачання та водовідведення населення м. Кривого Рогу, затвердженими рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради від 12.12.2012 року № 367 та введеними в дію з 01.01.2013 року та відповідно до Правил надання послуг.

В подальшому, при внесенні фактичних показників водолічильника в автоматичному режимі здійснюється перерахунок нарахувань.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем по справі в спірний період з грудня 2018 року по грудень 2019 року, несвоєчасно передавались показники встановленого в квартирі АДРЕСА_1 лічильника води, зокрема, за грудень 2018 року показники лічильника передані 21.12.2018 року, тобто не в останній день поточного місяця. Аналогічно за січень 2029 року показники лічильника передані 19.01.2019 року, за лютий 2019 року показники лічильника передані 22.02.2019 року та 28.02.2019 року, за березень 2019 року показники лічильника передані 05.03.2019 року та 29.03.2019 року. За період з квітня по червень 2019 року позивачем по справі показники лічильника не передавались та з липня 2019 року по грудень 2019 року показники лічильника передавались позивачем в останній день поточного місяця, як то передбачено Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. № 630.

При цьому, із наданого відповідачем роз`яснення нарахувань за послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.12.2018 року по 31.08.2020 року вбачається, що в період несвоєчасного внесення позивачем показників встановленого лічильника води нарахування за надані послуги централізованого постачання холодної води і водоведведення здійснювались за нормами споживання, затвердженими рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради від 12.12.2012 року № 367 та введеними в дію з 01.01.2013 року та відповідно до Правил надання послуг, при цьому у подальшому, при внесенні позивачем показників лічильника, відповідачем по справі здійснювався перерахунок (том 1 а.с.204-206).

Так, в грудні 2018 року нарахуваня вартості послуги централізованого постачання холодної води і водоведведення здійснювались за нормами споживання, оскільки покази лічильника води станом на 31 грудня 2018 року позивачем надані не були, та позивачу нараховано до сплати 134,79 грн. за 10 м кубічних.

В січні 2019 року, з урахуванням показів лічильника, переданих позивачем 19.01.2019 року, відповідачем за грудень 2018 року здіснено нарахування вартості послуги централізованого постачання холодної води і водоведведення по лічильнику та донараховано вартість послуги централізованого постачання холодної води і водоведведення за 5 м кубічних в розмірі 37,37 грн., оскільки згідно показників лічильника за вказаний період позивачем спожито 15 м кубічних води.

З урахуванням показів лічильника, переданих позивачем 19.01.2019 року, за період з 01.01.2019 року по 19.01.2019 року відповідачем нарахувано вартість послуги централізованого постачання холодної води і водоведведення по лічильнику за 9 м кубічних в розмірі 133,85 грн.

За період з 20.01.2019 року по 31.01.2019 року вартість послуги централізованого постачання холодної води і водоведведення здійснювались за нормами споживання, оскільки покази лічильника води станом на 31 сіня 2019 року позивачем надані не були, та позивачу нараховано до сплати 52,30 грн. за 3,84 м кубічних. До сплати загалом, нараховнао 376,08 грн. з урахуванням наявної заборгованості, станом на листопад 2018 року.

В лютому 2019 року, з урахуванням показів лічильника, переданих позивачем 22.02.2019 року, відповідачем за період з 20.01.2019 року по 28.02.2019 року здіснено нарахування вартості послуги централізованого постачання холодної води і водоведведення за показами лічильника та нараховано вартість послуги централізованого постачання холодної води і водоведведення за 10 м кубічних в розмірі 136,20 грн., одночасно здійснено перерахунок вартості послуги централізованого постачання холодної води і водоведведення за період з 20.01.2019 року по 28.02.2019 року у зв`язку з чим від нарахувань за лютий 2019 року відмінусовано 86,08 грн. До сплати, з урахуванням перерахунку та наявної заборгованості, станом на листопад 2018 року, загалом нараховано 138,08 грн.

В березні 2019 року, з урахуванням показів лічильника, переданих позивачем 05.03.2019 року та 29.03.2019 року, відповідачем за період з 28.02.20019 року по 29.03.2019 року здіснено нарахування вартості послуги централізованого постачання холодної води і водоведведення за показами лічильника та нараховано вартість послуги централізованого постачання холодної води і водоведведення за 10 м кубічних в розмірі 136,20 грн., за період з 29.03.2019 року по 31.03.2019 року здіснено нарахування вартості послуги централізованого постачання холодної води і водоведведення за нормами споживання та нараховано вартість послуги централізованого постачання холодної води і водоведведення за 0,64 м кубічних в розмірі 8,72 грн. До сплати загалом, нараховано 238,51 грн.

В квітні 2019 року, з урахуванням того, що позивачем не передавались покази лічильника, відповідачем здіснено нарахування вартості послуги централізованого постачання холодної води і водоведведення за нормами споживання та нараховано вартість послуги централізованого постачання холодної води і водоведведення за 9,60 м кубічних в розмірі 215,19 грн.

В травні 2019 року, з урахуванням того, що позивачем не передавались покази лічильника, відповідачем здіснено нарахування вартості послуги централізованого постачання холодної води і водоведведення за нормами споживання та нараховано вартість послуги централізованого постачання холодної води і водоведведення за 9,92 м кубічних в розмірі 222,37 грн.

В червні 2019 року, з урахуванням того, що позивачем не передавались покази лічильника, відповідачем здіснено нарахування вартості послуги централізованого постачання холодної води і водоведведення за нормами споживання та нараховано вартість послуги централізованого постачання холодної води і водоведведення за 9,60 м кубічних в розмірі 215,19 грн.

В липні 2019 року з урахуванням показів лічильника, переданих позивачем 31.07.2019 року, відповідачем за період з 29.03.20019 року по 31.07.2019 року здіснено нарахування вартості послуги централізованого постачання холодної води і водоведведення за показами лічильника та нараховано вартість послуги централізованого постачання холодної води і водоведведення за 40 м кубічних в розмірі 544,81 грн. При цьому, з урахуванням показів лічильника, переданих позивачем 31.07.2019 року, відповідачем проведено перерахунок за період з 30.03.2019 року по 31.03.2019 року та відмінусовано від нарахування нараховані в березні 14,35 грн., за період з 01.01.2019 року по 31.04.2019 року від нарахування відмінусовано нараховані в квітні 215,19 грн., за період з 01.05.2019 року по 31.05.2019 року від нарахування відмінусовано нараховані в травні 222,37 грн. та за період з 01.06.2019 року по 30.06.2019 року від нарахування відмінусовано нараховані в червні 215,19 грн. До сплати з урахуванням перерахунку та наявної заборгованості станом на листопад 2018 року, загалом нараховано загалом нараховано 229,54 грн.

В серпні 2019 року, з урахуванням показів лічильника, переданих позивачем своєчасно, 31.08.2019 року, відповідачем здіснено нарахування вартості послуги централізованого постачання холодної води і водоведведення за показами лічильника та нараховано вартість послуги централізованого постачання холодної води і водоведведення за 10 м кубічних в розмірі 224,16 грн.

У вересні 2019 року, з урахуванням показів лічильника, переданих позивачем своєчасно, 30.09.2019 року, відповідачем здіснено нарахування вартості послуги централізованого постачання холодної води і водоведведення за показами лічильника та нараховано вартість послуги централізованого постачання холодної води і водоведведення за 10 м кубічних в розмірі 224,16 грн.

В жовтні 2019 року, з урахуванням показів лічильника, переданих позивачем своєчасно, 31.10.2019 року, відповідачем здіснено нарахування вартості послуги централізованого постачання холодної води і водоведведення за показами лічильника та нараховано вартість послуги централізованого постачання холодної води і водоведведення за 11 м кубічних в розмірі 246,58 грн.

В листопаді 2019 року, з урахуванням показів лічильника, переданих позивачем своєчасно, 30.11.2019 року, відповідачем не здіснено нарахування вартості послуги централізованого постачання холодної води і водоведведення за показами лічильника, оскільки показники лічильника за період з жовтня по листопад 2019 року не змінились.

В грудні 2019 року, з урахуванням показів лічильника, переданих позивачем своєчасно, 31.12.2019 року, відповідачем здіснено нарахування вартості послуги централізованого постачання холодної води і водоведведення за показами лічильника та нараховано вартість послуги централізованого постачання холодної води і водоведведення за 15 м кубічних в розмірі 336,24 грн.

При цьому надане відповідачем та перевірене колегією суддів роз`яснення нарахувань за послуги водопостачання та водовідведення за період з 01.12.2018 року по 31.08.2020 року не містить неточностей та суперечностой.

На підставі наведеного вище колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині зобов`язання Комунального підприємства «Кривбасводоканал» здійснити перерахунок нарахувань ОСОБА_1 за послуги з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення по особовому рахунку № НОМЕР_1 за грудень 2018 року, січень-грудень 2019 року з урахуванням встановленого у квартирі лічильника води ЛК - 15 № 2842906, виходячи з фактичного використання води, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 з врахуванням сплачених сум, оскільки відповідачем по справі, за період, коли позивач не передавала показники лічильника води в останній день звітного місяця, нараховувалась плата відповідно до норм споживання, які затверджені рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради від 12.12.2012 року № 367 та введеними в дію з 01.01.2013 року та відповідно до Правил надання послуг, а при внесенні позивачем показників лічильника, відповідачем по справі здійснювався перерахунок, що відповідає вимогам законодавства.

У зв`язку з наведеним вище колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача в частині зобов`язання Комунального підприємства «Кривбасводоканал» здійснити перерахунок нарахувань ОСОБА_1 за послуги з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення по особовому рахунку № НОМЕР_1 за грудень 2018 року, січень-грудень 2019 року з урахуванням встановленого у квартирі лічильника води ЛК - 15 № 2842906, виходячи з фактичного використання води, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 з врахуванням сплачених сум, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, в розумінні ст.ст. 12,81 ЦПК України, на підтвердження того що відповідачем при розрахунках вартості наданих позивачу послуг з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення не були взяті показники лічильника позивача та не були враховані сплачені позивачем суми.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що заборгованість по оплаті послуг з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення в розмірі 147 грн. утворилась станом на листопад 2018 року, тобто до настання оспорюваного позивачем періоду.

З наведених вище обставин колегія суддів вважає, що доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що нарахування плати за послуги питного водопостачання та водовідведення здійснюється за показниками приладу обліку холодної води, згідно діючих тарифів та оскільки позивачем періодично несвоєчасно вносилися показники лічильнику за надані послуги водопостачання та водовідведення, нарахування послуг питного водопостачання та водовідведення здійснювалось за встановленими нормами, а у подальшому здійснювались перерахунки таких нарахувань з врахуванням показників лічильника.

Крім того, колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги відповідача про те, що заявляючи вимоги про відшкодування моральної шкоди позивачем до позовної заяви не надано належних та допустимих доказів завдання такої шкоди останній діями відповідача.

Так, ст. 23 ЦК України передбачає підстави відшкодування моральної шкоди. Моральна шкода, зокрема, полягає у фізичному болі і стражданнях, що особа зазнала в зв`язку з каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, що фізична особа зазнала в зв`язку з протиправною поведінкою у відношенні його; у душевних стражданнях, що фізична особа зазнала в зв`язку з ушкодженням чи знищенням майна; у приниженні честі, достоїнства, а також ділової репутації. Моральна шкода стягується незалежно від стягнення майнової шкоди.

Тлумачення статей 11 та 1167 ЦК України дозволяє зробити висновок, що за загальним правилом, підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала моральної шкоди, та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди.

Головною умовою покладення на особу обов`язку компенсувати моральну шкоду є наявність такої шкоди.

Так, за загальним правилом зобов`язання з відшкодування шкоди (майнової та немайнової) є прямим наслідком порушення охоронюваних законом суб`єктивних особистих немайнових і майнових прав та інтересів учасників цивільних відносин. При цьому одне і те ж правопорушення може призводити до негативних наслідків як у майновій, так і немайновій сферах, тобто виступати підставою для відшкодування майнової та моральної шкоди одночасно.

З огляду на те, що колегією суддів встановлено відсутність порушень прав споживача ОСОБА_1 діями відповідача, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на її користь моральної шкоди задоволенню не підлягають, тому рішення суду першої інстанції в частині стягнення з відповідача на користь позивача 1000 грн. моральної шкоди підлягає скасуванню.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача в частині зобов`язання КП «Кривбачводоканал» надалі облік і нарахування по особовому рахунку № НОМЕР_3 , відкритому на ім`я ОСОБА_1 , згідно договору «Про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення» № 13650 від 18.08.2017 року, проводити виключно по показниках квартирного лічильника води і квитанцій про оплату послуги, оплату за воду відображати тільки в тих місяцях, які вказані в квитанціях ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що вказана вимога є передчасною.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки вимогами ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

З огляду на те, що порушення права позивача по цим вимогам не відбулося, вимога про його захист є передчасною.

При цьому не можуть бути підставою для задоволенні вказаних позовних вимог доводи апеляційної скарги представника позивача про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про передчасність позовних вимог позивача про зобов`язання КП «Кривбасводоканал» надалі облік і нарахування по особовому рахунку № НОМЕР_3 , відкритому на ім`я ОСОБА_1 , згідно договору «Про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення» № 13650 від 18.08.2017 року, проводити виключно по показниках квартирного лічильника води і квитанцій про оплату послуги, оплату за воду відображати тільки в тих місяцях, які вказані в квитанціях ОСОБА_1 так як в теперішній час відповідач продовжує дописувати позивачу зайві обсяги споживання води, що призвело до донарахування зайвих 86,94 грн., оскільки питання щодо донарахування, на думку представника позивача зайвих 86,94 грн., не є предметом даного спору.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на її користь витрат на лікування ОСОБА_2 , оскільки суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що ОСОБА_2 є третьою стороною по справі, без самостійних вимог на предмет спору, тому відшкодування шкоди, яка завдана у зв`язку із лікуванням третьої особи/представника позивача задоволенню не підлягає, та позивачем по справі не доведено що саме у зв`язку з незаконними діями відповідача по справі ОСОБА_2 в період з 16 по 28 травня 2019 року проходив лікування в лікарні.

При цьому не можуть бути підставою для задоволення вказаних позовних вимог доводи апеляційної скарги представника позивача про те, що з представником позивача, який вів переговори та листування з відповідачем, стався серцевий напад. Він тривалий час проходив лікування в лікарні та в період з 16 по 28 травня 2019 року на ліки для ОСОБА_2 позивачу довелося виділити з сімейного бюджету 6 155 гривень 56 копійок, тому оскільки саме позивач несла ці витрати, вона є належним позивачем. Крім того, в резолютивній частині рішення відсутній висновок суду з приводу вказаних позовних вимог позивача, з огляду на наступне.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частина друга цієї статті визначає, що збитками є, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно із частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже, відповідно до чинного законодавства відшкодування матеріальної шкоди передбачено винною особою особі, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, в даному випадку третій особі по справі ОСОБА_2 , тому матеріальна шкода, яка на думку позивача, завдана у зв`язку із лікуванням третьої особи, не підлягає відшкодуванню позивачу ОСОБА_1 , оскільки позивачем по справі не доведено що саме у зв`язку з незаконними діями відповідача по справі ОСОБА_2 в період з 16 по 28 травня 2019 року проходив лікування в лікарні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів надання правничої допомоги по даній справі, а саме договорів на правову допомогу, актів приймання-передачі наданих послуг, розрахунку таких витрат.

Так, відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правничої допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Разом із тим законом визначено критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із частиною третьою статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частин четвертої та п`ятої статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

Позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу надано: копію квитанції про оплату за правову допомогу від 24.08.2020 року на суму 600 грн. (призначення консультація з приводу спору з Кривбасводоканалом та консультація щодо складання позову проти Кривбасводоканалу); квитанція № 17 від 07 серпня 2020 року на суму 200 грн. за правову допомогу по позовній заяві; ); квитанція № 14 від 03 серпня 2020 року на суму 200 грн. консультація по законодавству (а.с. 132-133), однак не надано належних та допустимих доказів надання правничої допомоги по даній справі, а саме договорів на правову допомогу, актів приймання-передачі наданих послуг, розрахунку таких витрат, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для стягнення цих витрат.

Колегією суддів не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги представника позивача про те, що суд першої інстанції безпідставно не стягнув з відповідача на користь позивача 1000 гривень на правничу допомогу, оскільки витрати на правничу допомогу, які носили консультативний характер, на думку апелянта, підтверджені належним чином, оскільки пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Враховуючи те, що колегією суддів встановлено відсутність порушень прав споживача ОСОБА_1 діями відповідача та колегія суддів прийшла до висновку про відсутність правових підстав для зобов`язання Комунального підприємства «Кривбасводоканал» здійснити перерахунок нарахувань ОСОБА_1 за послуги з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення по особовому рахунку № НОМЕР_1 за грудень 2018 року, січень-грудень 2019 року з урахуванням встановленого у квартирі лічильника води ЛК - 15 № 2842906, виходячи з фактичного використання води, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 з врахуванням сплачених сум та стягнення з Комунального підприємства «Кривбасводоканал» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 1000 грн., позивач, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, не має права на відшкодування витрат на правничу допомогу.

Колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги представника позивача про те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки тому, що протиправні дії відповідача призвели до пригніченого стану та психологічних страждань ОСОБА_1 оскільки відповідач вказує на недобросовісність позивача, систематичні недоплати позивачем отриманих послуг. При ньому неіснуючі борги автоматично позбавили позивача права на отримання субсидії. Крім того, під час розгляду даного спору відповідачем по справі було ініційовано перевірку лічильника, під час якої дії контролера відповідача носили провокаційний характер. Представник позивача вважає, що зазначені обставини є належним підтвердженням впливу на психічну стійкість позивачки ОСОБА_1 , що призвело до пригніченого стану та психологічних страждань, які позивач оцінює в 4 723 гривні, оскільки в суді апеляційної інстанції колегією суддів встановлено відсутність порушень прав споживача ОСОБА_1 з боку відповідача, тому відсутні правові підставі для відшкодування позивачу моральної шкоди.

Приймаючи до уваги викладене вище, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Алакіна Є.П., який діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 , підлягає залишенню без задоволення, апеляційна скарга Комунального підприємства «Кривбасводоканал» підлягає частковому задоволенню а рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 02 грудня 2020 року підлягає скасуванню в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Кривбасводоканал» про зобов`язання Комунального підприємства «Кривбасводоканал» здійснити перерахунок нарахувань ОСОБА_1 за послуги з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення по особовому рахунку № НОМЕР_1 за грудень 2018 року, січень-грудень 2019 року з урахуванням встановленого у квартирі лічильника води ЛК - 15 № 2842906, виходячи з фактичного використання води, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 з врахуванням сплачених сум та стягнення з Комунального підприємства «Кривбасводоканал» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 1000 грн. з ухваленням в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог.

Крім того, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 1261 грн. 20 коп. за подання Комунальним підприємством «Кривбасводоканал» апеляційної скарги, з огляду на наступне.

Заявник ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки у спорах, на які поширюється дія вказаного Закону, від сплати судового збору споживачі звільнені лише у разі, якщо вони виступають в процесуальному статусі позивача.

При цьому зміст заявленої вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди ґрунтується на наявності грошових вимог позивача до відповідача. Отже, позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди мають вартісну оцінку, носять майновий характер і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за вимогами статті 4 Закону України «Про судовий збір», виходячи з розміру грошових вимог позивача, на задоволення яких спрямовано позов.

Вказаний висновок міститься у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 лютого 2019 року у справі № 907/9/17.

Відповідно до п. 1.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 14 серпня 2020 року, тобто на день подання позову, що становить 840,80 грн.

Згідно з п. 1.6 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду судовий збір сплачується у розмірі 150 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача.

Таким чином, у зв`язку з відмовою в задоволенні позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на її користь моральної шкоди, тобто відмови в задоволенні майнової вимоги позивача, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 1261 грн. 20 коп. за подання Комунальним підприємством «Кривбасводоканал» апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах та від імені ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Кривбасводоканал» задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 02 грудня 2020 року скасувати в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Кривбасводоканал» про зобов`язання Комунального підприємства «Кривбасводоканал» здійснити перерахунок нарахувань ОСОБА_1 за послуги з централізованого водопостачання холодної води та водовідведення по особовому рахунку № НОМЕР_1 за грудень 2018 року, січень-грудень 2019 року з урахуванням встановленого у квартирі лічильника води ЛК - 15 № 2842906, виходячи з фактичного використання води, розташованій за адресою: АДРЕСА_2 з врахуванням сплачених сум та стягнення з Комунального підприємства «Кривбасводоканал» на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в розмірі 1000 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1261 (одна тисяча двісті шістдесят одна) грн. 20 коп. за подання Комунальним підприємством «Кривбасводоканал» апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 25 березня 2021 року

Головуючий:

Суддів: