Справа № 461/2135/20 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 22-ц/811/955/21 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2021 року м.Львів

Справа № 461/2135/20

Провадження № 22ц/811/955/21

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

з участю: ОСОБА_1

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова, ухвалене у м. Львові 5 січня 2021 року у складі судді Мисько Х.М., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів, -

встановив:

6 березня 2020 року позивач звернувся з цим позовом. Просив зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_1 за рішенням Галицького районного суду м.Львова №2-2772/10 від 23 листопада 2010 року на утримання двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/2 до 1/5 частки усіх видів його (позивача) заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно. В обґрунтування позову посилається на те, що з нього (позивача) стягуються аліменти на дітей у розмірі 1/2 частки заробітку щомісячно з 7 жовтня 2010 року до досягнення повноліття ОСОБА_3 , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вказує, що шлюб між сторонами розірвано 10 грудня 2014 року та визначено місце проживання дітей з ОСОБА_1 . Станом на 5 лютого 2020 року заборгованість зі сплати аліментів відсутня. Зазначає, що змінився його матеріальний стан. Стверджує, що у 2015 році він (позивач) уклав шлюб, у якому ІНФОРМАЦІЯ_3 у нього народилась дочка - ОСОБА_5 . Його дружина - ОСОБА_6 перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Таким чином, змінилась кількість осіб на його (позивача) утриманні. З 11 квітня 2017 року він (позивач) знаходиться у Львівському МЦЗ та йому призначена допомога по безробіттю, виплату якої було припинено 5 січня 2018 року. З січня 2018 року він не працевлаштований, отримує мінливий нерегулярний дохід, що значно вплинуло на його матеріальний стан. Зазначає, що у його дружини є батьки похилого віку, які потребують сторонньої допомоги. Вказує, що матеріальний стан відповідача покращився. У 2019 році ОСОБА_1 придбала у приватну власність нежитлове приміщення, оформила у приватну власність квартиру, за нею зареєстрований автомобіль. Враховуючи, що аліменти стягуються на його (позивача) дітей в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу), забезпечення молодшої дитини не має бути меншим. Просить позов задовольнити.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 5 січня 2021 року позов задоволено частково. Ухвалено зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 за рішенням Галицького районного суду м.Львова від 23 листопада 2010 року на двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/2 на 1/3 частки усіх видів заробітку ОСОБА_2 , але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину, щомісячно.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 . Вважає рішення незаконним та необґрунтованим, таким що порушує її законні права та інтереси, винесеним з порушенням норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. Вказує, що вона разом із дітьми зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку із неналежними житловими умовами у цій квартирі, вона вимушена була вчинити дії для покращення житлових умов дітей. Зазначає, що 23 червня 2017 року між нею (відповідачем) та ТзОВ «Фінансова компанія «Екскомбуд - Інвест» укладений договір про участь у Фонді фінансування будівництва, згідно якого вона придбавала 2-ох кімнатну квартиру та кладову. Стверджує, що для оплати цього договору, її батьки зробили безповоротну фінансову допомогу в сумі 286 972 грн., а решту вона отримала в кредит. Зазначає, що частково кошти на придбання автомобіля їй надані її мамою - ОСОБА_7 , що стверджується розпискою від 20 серпня 2019 року на 3 000 доларів США, які вона ( ОСОБА_1 ) має повернути до 20 грудня 2021 року. Вказує, що з 3 жовтня 2018 року по 30 березня 2019 року та з 16 травня 2019 року по 10 червня 2019 року перебувала на лікарняному. Станом на 23 липня 2020 року вона (відповідач) проходить лікування у ТОВ «Медцентр Св.Параскеви», вартість послуг яких становить 3 007 грн. З 1 вересня 2017 року на підставі договору, укладеного з ТзОВ «Комп`ютерна академія ШАГ Львів ПКО» на 5 років, син сторін ОСОБА_3 проходить навчання, вартість якого за весь період становить 63 260 грн. У зв`язку із погіршенням стану здоров`я дочки - ОСОБА_4 , вона неодноразово оплачувала її лікування, консультації лікарів. Зазначає, що діти до карантину ходили на гуртки та займались із репетитором, на що в підсумку вона (відповідач) витрачає в місяць по 2 475 грн. Крім того, на харчування дітей здійснюються витрати в середньому 3 400 грн. в місяць. Стверджує, що для навчання дітей потрібно забезпечити їх шкільним приладдям та одягом, на який їй ( ОСОБА_1 ) коштів не вистачає, у зв`язку з чим такий придбали її батьки на суму 5 902,84 грн. Вважає, що її матеріальний стан не покращився.

8 червня 2021 року ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу. У відзиві посилається на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції. Просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить відхилити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Встановлено, що рішенням Галицького районного суду м.Львова від 23 листопада 2010 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 1/2 заробітку щомісячно з 7 жовтня 2020 року до досягнення повноліття ОСОБА_3 , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням цього суду від 10 грудня 2014 року шлюб між сторонами розірвано. Визначено місце проживання дітей сторін з матір`ю - ОСОБА_1 .

З свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 , виданого Галицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, вбачається, що 14 жовтня 2015 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 зареєстровано шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилась донька ОСОБА_5 , що стверджується свідоцтвом про народження дитини.

Згідно довідки №58 ТзОВ «Нестле Україна» «Нестле Сервіс в Європі», від 5 лютого 2020 року ОСОБА_6 з 12 листопада 2018 року перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Записами у трудовій книжці позивача стверджується, що він не працевлаштований, виплата допомоги по безробіттю припинена 5 січня 2018 року.

З довідки №13110/ДВ-14 Сихівського відділу державної виконавчої служби у місті Львові вбачається, що станом на 5 лютого 2020 року заборгованість зі сплати аліментів у ОСОБА_2 відсутня.

Рішення суду першої інстанції мотивоване наступним.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду.

Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (чинної від 27 вересня 1991 року) держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Статтями 8 і 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка с частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Судом враховано, що позивач не працює, не має стабільного заробітку, уклав шлюб, на його утриманні перебуває дитина ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) та дружина, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що після прийняття судом рішення у 2010 році про стягнення із позивача аліментів, у нього змінився сімейний та майновий стан, тому наявні підстави для зменшення розміру стягуваних з позивача аліментів.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дитини, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про зменшення розміру аліментів на дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до 1/3 частини від усіх видів заробітку платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Посилання відповідача про наявність у неї витрат на лікування дітей та розвитку їх здібностей не може братися до уваги при вирішенні цього спору, але при наявності таких витрат вона не позбавлена можливості порушувати питання про участь батька дітей у додаткових витратах на них.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, які відповідають встановленим обставинам справи та вимогам закону.

Судом правильно визначено характер спірних правовідносин та встановлено дійсні обставини справи. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду. Підстави для скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. 367, п. 1 ч.1 ст.374, ст.ст. 375, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 5 січня 2021 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено 27 липня 2021 року.

Головуючий

Судді