У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.07.2021 м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі: головуючої судді Лисиченко С.М., вивчивши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Харківська міська рада про встановлення фактів, що мають юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ:

19.07.2021 до Київського районного суду м. Харкова надійшла заява ОСОБА_1 , в якій заявниця просить встановити факти, що мають юридичне значення, а саме: факт того, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є її матір`ю; факт постійного її проживання з ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 з 14.06.2000 по 07.06.2012.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 зазначає, що її матір, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , була власницею ј частини квартири АДРЕСА_2 . Після смерті матерії заявниця звернулася до Одинадцятої харківської державної нотаріальної контори з метою оформити спадщину за законом . Нотаріусом відмовлено заявниці у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки вона не прийняла спадщину ані юридично, ані фактично та не подала документи, що підтверджують родинні відносини між нею та померлою ОСОБА_2 . Враховуючи те, що вона на час смерті матері вона були зареєстровані за різними адресами, а також у зв"язку з втратою свідоцтва про шлюб матері, вона змушена звернутися до суду з даною заявою.

Дослідивши подану заяву та додані до неї документи, суд зазначає наступне.

За загальним правилом, окреме провадження - це самостійний вид цивільного судочинства, у якому суд при розгляді безспірних справ встановлює юридичні факти або обставини з метою захисту охоронюваних законом інтересів громадян і організацій.

Частиною першою статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У порядку окремого провадження суд може розглянути і вирішити питання встановлення фактів, що мають юридичне значення, при цьому у заяві про встановлення такого юридичного факту обов`язково має бути зазначено з якою метою заявник має бажання встановити такий факт (пункт 1 частини першої статті 318 ЦПК України).

У порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується у порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.

Відповідно до положень частини четвертої статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

Звертаючись із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, особа вказує мету встановлення юридичного факту, яка дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи зумовлює він правові наслідки. У заяві необхідно також вказати причини неможливості одержання документів, що посвідчують цей факт, та навести докази його існування.

Згідно з пунктом 2постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

У справах про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем у разі наявності спору, належними відповідачами є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування.

У заяві ОСОБА_1 просить встановити факти: її постійного проживання з матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 з 14.06.2000 по 07.06.2012; факт її родинних відносин з з матір`ю ОСОБА_2 ..

Зі змісту заяви та доданих до неї документів вбачається, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована на праві спільної сумісної власності за померлою ОСОБА_2 , заявницею- ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Відповідно до довідки (витяг домової книги про склад сім`ї і реєстрацію) від 22.06.2012, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані наступні особи: ОСОБА_2 та її онука, ОСОБА_5 , 1980 року народження.

Також заявницею зазначено, що вона, станом на час смерті її матері була зареєстрована за іншою адресою, хоча фактично проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, заявниця зазначає, що 10.08.1974 вона уклала шлюб та змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », у зв`язку з чим, станом на дату смерті матері, вони мали різні прізвища та після втрати свідоцтва про шлюб матері, заявниця не змогла довести нотаріусу родинних відносин.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що відсутнє беззаперечне визнання наявності, змісту та обсягу прав та обов`язків заявниці.

Отже, із заяви ОСОБА_1 про встановлення фактів, що мають юридичне значення, вбачається спір про право, зважаючи на те, що встановлення зазначених вище фактів необхідно для реалізації в подальшому права на спадкування, що є окремим предметом доказування та має здійснюватися шляхом подання до суду відповідного позову.

У такому випадку об`єктивно вбачається наявність спору про право на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2 , яка померла більше 9 років тому, , між заявницею та відповідним органом місцевого самоврядування, який у разі неприйняття спадщини, зобов`язаний порушити питання про визнання її відумерлою відповідно до положень частини першої статті 1277 ЦК України.

Заявниця не позбавлена можливості звернутися до суду із позовною заявою про встановлення зазначених фактів та визнання права власності на спадкове майно із використанням відповідних процесуальних інститутів позовного провадження до інших спадкоємців які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем має бути відповідний орган місцевого самоврядування, що також узгоджується із роз`ясненнями, викладеними у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування».

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку про неможливість розгляду даної заяви ОСОБА_1 у окремому провадженні, оскільки відсутнє беззаперечне визнання наявності, змісту та обсягу прав та обов`язків заявниці.

Керуючись ст.ст. 260, 293, 315 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У відкритті окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Харківська міська рада про встановлення фактів, що мають юридичне значення- відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана апеляційна скарга, або якщо ухвалу залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С.М. Лисиченко