Справа № 932/9749/20
Провадження № 2/932/3783/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2021 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Кудрявцевої Т.О., розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі, за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів, розірвання договору та стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, в обґрунтування позовних вимог послався на те, що 18.07.2020 року між ним та ФОП ОСОБА_2 укладено Договір № КМ-00021 про виготовлення та передачу у власність позивачу ПВХ конструкцій за розцінками відповідача. На виконання умов договору позивач оплатив 5 000 грн. Згодом позивач детально ознайомився з договором та вирішив, що його умови суперечать його інтересам - вартість виробів завищена, а також в договорі не передбачено виконання робіт по встановленню виробів. 20.07.2020 року позивач звернувся до відповідача із заявою про розірвання Договору та повернення сплаченої суми в розмірі 5 000 грн. Відповідач, прийнявши заяву, повідомив, що грошова сума, яка внесена в якості завдатку не буде повернута і це передбачено умовами договору. 04.08.2020 року позивач повторно звернувся до відповідача із заявою про розірвання договору та повернення грошей, але відповіді на свої звернення не отримав, тому просить розірвати вищевказаний Договір та стягнути з відповідача суму в розмірі 5 000 грн.

Ухвалою суду від 25 серпня 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачу двічі надсилалась ухвала про відкриття провадження та позовна заява з додатками за всіма адресами, вказаними позивачем, однак ними не вчинено дій із отримання поштової кореспонденції. Відповідно до вимог ст. 190, 272 ЦПК України, відповідач є таким, що належним чином повідомлений про розгляд цієї цивільної справи та про свої процесуальні права та обов`язки, однак правом на подання відзиву, будь-якої письмової заяви або клопотання не скористався.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши фактичні обставини справи у межах наданих позивачем письмових доказів, суд приходить до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що 18.07.2020 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 укладено Договір № КМ-00021 про виготовлення та передачу у власність позивачу ПВХ конструкцій. Умовами договору передбачені кількісний та якісний склад ПВХ конструкцій, ціна договору, строк виконання робіт та поставок, та порядок оплати, в тому числі - загальна вартість металопластикових Виробів складає 28 669 грн., з яких: 5 000 грн. - завдаток, 23 669 грн. - борг до передачі у власність (повинен бути погашений не пізніше 7 днів з дня внесення завдатку).

Позивач в позовній заяві послався на те, що він як усно так і письмово повідомив ОСОБА_2 про своє рішення розірвати вищевказаний договір та про вимогу повернення грошової суми в розмірі 5 000 грн. Відповідач усно повідомив позивача, що грошей не поверне, оскільки це є сума завдатку і це передбачено умовами Договору. Дій по розірванню договору не здійснював.

Відповідно до вимог ст.ст. 3, 6, 11, 525, 627 ЦК України, підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Частиною 2 ст. 867 ЦК України встановлено, що замовник має право у будь-який час до здачі йому роботи відмовитися від договору побутового підряду, сплативши підрядникові частину встановленої ціни роботи пропорційно роботі, фактично виконаній до повідомлення про відмову від договору, та відшкодувавши йому витрати, здійснені до цього моменту з метою виконання договору, якщо вони не входять до частини ціни роботи, яка підлягає сплаті. Умови договору, що позбавляють замовника цього права, є нікчемними.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Правові наслідки розірвання договору передбачені ст. 653 ЦК України, згідно частини 4 якої встановлено, що сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення спору. Докази мають бути належними, допустимими, достовірними. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ст. ст. 76, 77, 78, 79 ЦПК України).

З наведених норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи випливає, що Договір № КМ-00021, укладений ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 18.07.2020 року, є за своєю юридичною природою договором побутового підряду.

Суд приймає твердження позивача, що він здійснював дії щодо розірвання вказаного договору, а тому ОСОБА_1 є таким, що відмовився від договору побутового підряду, як це передбачено законом, а саме ч.1 ст.867 ЦК України.

Оскільки статтею 651 ЦК України встановлено, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі, яка передбачена законом, договір є розірваним, а розірвання договору за рішенням суду передбачено на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом, але в даному випадку істотного порушення договору судом не встановлено, як і не встановлено інших випадків передбачених законом або договором для розірвання судом договору, тому Договір № КМ-00021 від 18.07.2020 року, укладений між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 , є розірваним на підставі закону та не потребує додаткового розірвання за рішенням суду.

Вимога про стягнення з відповідача 5000 грн. задоволенню не підлягає, оскільки вказана сума була сплачена позивачем до моменту розірвання договору та відповідно до положень ст. 653 ЦК України він не має права вимагати повернення виконаного зобов`язання, при цьому інше не встановлено ні законом, ні договором.

Крім того, суд зауважує, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів (квитанції, приходного касового ордеру, розписки та ін.) щодо сплати ним та отримання відповідачем вказаної суми.

Зважаючи на встановлені обставини позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України, судовий збір слід віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 10-11, 12, 13, 60, 76-80, 89, 128, 141, 213-215, 258, 264,265, 354-355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позову ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про захист прав споживачів, розірвання договору та стягнення грошових коштів - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня отримання учасником справи його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Кудрявцева