Провадження № 2/161/523/21
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2021 року Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді Пушкарчук В.П.

при секретарі - Фурман Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином, -

В С Т А Н О В И В:

16.12.2020 року позивач звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обгрунтування якої зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 22:40, на перехресті вул. Гнідавська та вул. Потебні, ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом Infiniti, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, грубо ігноруючи та порушуючи вимоги ПДР, допустив зіткнення з автомобілем Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_4 . Внаслідок ДТП пасажир автомобіля Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_5 зазнала смертельної травми і померла в кареті швидкої допомоги. В свою чергу, вона, як пасажир вказаного автомобіля отримала тяжкі тілесні ушкодження. Відносно ОСОБА_3 28.09.2020 року було відкрито кримінальне провадження № 000623, в рамках якого йому було оголошено підозру. На момент події ОСОБА_3 керував транспортним засобом, який на праві власності належить ОСОБА_2 . При цьому, цивільна відповідальність ОСОБА_6 , як водія транспортного засобу була застрахована за полісом цивільної відповідальності у ПрАТ «СК «Універсальна». В результаті ДТП вона перебувала на стаціонарному лікуванні з ІНФОРМАЦІЯ_2 по 16.10.2020 року та надалі на амбулаторному (всього 64 дні), у зв`язку з чим вона не працювала та не отримувала заробітну плату. Спричинена їй злочином матеріальна шкода визначається обсягом коштів, які вона витратила на лікування, перебуваючи у Луцькій міській клінічній лікарні та продовжує лікуватись, будучи тривалий час прикутою до ліжка та коштів не отриманої заробітної плати, яку вона могла б отримати перебуваючи на роботі. Крім того їй було спричинено матеріальну шкоду внаслідок події. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Враховуючи наведене, просить суд стягнути з відповідача ПрАТ «СК «Універсальна» на її користь спричинену злочином матеріальну шкоду в сумі 18535 грн., з яких 5223 грн. витрат на лікування та 13312 грн. не отриманої заробітної плати, а також стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь 150000 грн. моральної шкоди.

19.01.2021 року представником ПрАТ «СК «Універсальна» було подано до суду відзив на позовну заяву. В обгрунтування своїх заперечень щодо пред`явлених до ПрАТ «СК «Універсальна» вимог зазначає, що з моменту настання ДТП ІНФОРМАЦІЯ_2 та по даний час позивачем не було подано заяви про відшкодування завданої матеріальної шкоди до страхової компанії, а тому, відповідно, у ПрАТ «СК «Універсальна» не виникло обов`язку сплати страхового відшкодування внаслідок події. Крім того, позивач була тимчасово непрацездатною не 64 дні, як зазначено у позовній, а 20 днів (з ІНФОРМАЦІЯ_2 по 16.10.2020 року). Враховуючи наведене, у задоволенні позову в частині заявлених позовних вимог до ПрАТ «СК «Універсальна» просить відмовити.

21.01.2021 року представник ОСОБА_2 також подав до суду відзив на позовну заяву в обгрунтування якого зазначив, що покійного ОСОБА_3 не визнано винним в межах кримінального провадження № 000623 від 28.09.2020 року, а тому його вина є не доведеною. Посилання на його нібито винуватість, як суб`єкта завдання шкоди, є безпідставним та не підтвердженим судженням. Визнання винуватим без наявності будь-яких правових підстав суперечить основоположним засадам гуманності, закріпленим у міжнародно-правових актах, які ратифіковані Україною, та продубльовані у Конституції України. Крім того, пред`явлення таких позовних вимог до ОСОБА_2 є абсолютно безпідставним, адже будучи власником транспортного засобу, на момент вчинення злочину, такий транспортний засіб перебував у володінні іншої особи, що застережено у ст. 1187 ЦК України. Враховуючи наведене, просить у задоволенні позову в частині заявлених позовних вимог до ОСОБА_2 відмовити.

До початку судового засідання представником позивача було подано до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник ПрАТ «СК «Універсальна» в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань від нього на адресу суду не надходило.

Представник ОСОБА_2 до початку судового засідання подав до суду заяву з проханням розгляд справи відкласти у зв`язку з його зайнятістю в іншому судовому провадженні.

Однак, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання, оскільки судові засідання неодноразово відкладалися за клопотаннями представника відповідача.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що СУ ГУНП у Волинській області закінчено розслідування кримінального провадження № 000623 від 28.09.2020 року , за ознаками скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. У вказаному кримінальному провадженні оголошено підозру у скоєному злочині ОСОБА_3 . Досудовим розслідуванням встановлено, що підозрюваний ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, приблизно 22 години 40 хвили, на перехресті вул. Гнідавська та вул. Потебні в м. Луцьку, керуючи автомобілем «Інфініті», реєстраційний знак НОМЕР_1 , рухаючись зі сторони вул. Львівська, перебуваючи за кермом в стані алкогольного сп`яніння, грубо ігноруючи та порушуючи правила дорожнього руху, що виразились в значному перевищенні допустимої швидкості руху в населеному пункті і умисного невиконання дорожнього знаку «Стоп» , який встановлений на цьому перехресті, допустив зіткнення з автомобілем «Фольксваген-Пасат», реєстраційний знак НОМЕР_2 , яким керував водій ОСОБА_4 . Внаслідок зіткнення автомобілів, пасажир автомобіля «Фольксваген-Пасат» ОСОБА_5 зазнала смертельної травми і померла в кареті швидкої допомоги, а інша пасажирка ОСОБА_1 отримала тяжкі тілесні ушкодження.

Зазначене підтверджується постановою про закриття кримінального провадження № 0000623 від 28.09.2020 року.

Тому, дії ОСОБА_3 у причинно-наслідковому зв`язку пов`язані із отриманням ОСОБА_1 тяжких тілесних ушкоджень.

Вищевказана обставина в повній мірі спростовує доводи представника відповідача про не встановлення вини ОСОБА_3 у ДТП.

Постановою прокурора кримінальне провадження № 0000623 за підозрою ОСОБА_3 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України закрите на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку зі смертю підозрюваного.

Судом також встановлено, що на момент скоєння ДТП підозрюваний ОСОБА_7 керував технічно справним автомобілем, який на праві приватної власності належить ОСОБА_2 .

У свою чергу, цивільна відповідальність ОСОБА_6 , як водія транспортного засобу була застрахована за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР № 200973347 від 18.08.2020 року, укладений із ПрАТ «СК «Універсальна»

У своєму позові ОСОБА_1 просить стягнути на свою користь з ПрАТ «СК «Універсальна» витрати на лікування та не отриману заробітну плат, а також із ОСОБА_2 150000 грн. моральної шкоди в порядку ст. 1187 ЦК України.

Щодо заявлених позовних вимог до ПрАТ «СК «Універсальна» про відшкодування матеріальної шкоди.

Спірні правовідносини регулюються ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон).

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У цій заяві має міститися:

а) найменування страховика, якому подається заява, або МТСБУ;

б) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) заявника, його місце проживання (фактичне та місце реєстрації) або місцезнаходження;

в) зміст майнової вимоги заявника щодо відшкодування заподіяної шкоди та відомості (за наявності), що її підтверджують;

г) інформація про вже здійснені взаєморозрахунки осіб, відповідальність яких застрахована, або інших осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, та потерпілих;

ґ) підпис заявника та дата подання заяви.

Згідно п. 35.2 ст. 35 Закону до заяви додаються:

а) паспорт громадянина, а в разі його відсутності інший документ, яким відповідно до законодавства України може посвідчуватися особа заявника, якщо заявником є фізична особа;

б) документ, що посвідчує право заявника на отримання страхового відшкодування (довіреність, договір оренди, свідоцтво про право на спадщину), у разі якщо заявник не є потерпілим або його законним представником;

в) довідка про присвоєння одержувачу коштів ідентифікаційного номера платника податку (за умови його присвоєння), якщо заявником є фізична особа;

г) документ, що підтверджує право власності на пошкоджене майно на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, заподіяної майну;

ґ) свідоцтво про смерть потерпілого - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого;

д) документи, що підтверджують витрати на поховання потерпілого, - у разі вимоги заявника про відшкодування витрат на поховання потерпілого;

е) документи, що підтверджують перебування на утриманні потерпілого, його доходи за попередній (до настання дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік, розміри пенсій, надані утриманцям внаслідок втрати годувальника, - у разі вимоги заявника про відшкодування шкоди у зв`язку із смертю годувальника;

є) відомості про банківські реквізити заявника (за наявності).

Разом з тим, як встановлено в ході розгляду справи та не спростовано стороною позивача, з моменту настання дорожньо-транспортної пригоди, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 до моменту звернення до суду з даним позовом, ОСОБА_1 , або ж третьою особою в її інтересах, не було подано заяви про відшкодування завданої майнової шкоди до ПрАТ «СК «Універсальна», а тому у страхової компанії не виникло обов`язку сплати страхового відшкодування за Полісом ЕР № 200973347.

Таким чином заявлені позовні вимоги до ПрАТ «СК «Універсальна» про відшкодування матеріальної шкоди задоволенню не підлягають.

Щодо заявлених позовних вимог до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди.

Частинами 1, 2 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України відповідальність за моральну шкоду, завдану фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю покладається на особу, яка її завдала, за загальним правилом за наявності її вини.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

У даному випадку, беручи до уваги встановлені обставини у кримінальному провадженні відповідальність за спричинену ОСОБА_1 злочином моральну шкоду несе відповідач ОСОБА_2 , як власник автомобіля і джерела підвищеної небезпеки.

Вищевказана обставина в повній мірі спростовує доводи представника відповідача про те, що пред`явлення позовних вимог про стягнення моральної шкоди до ОСОБА_2 є безпідставним.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується в грошовій або іншій матеріальній формі за рішенням суду незалежно від відшкодування матеріальної шкоди. Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілих.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.031995 р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Справедливість, добросовісність та розумність згідно з п. 6 ст. 3 ЦК України є одними із засад цивільного законодавства. Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абз. 10 п. 9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 року № 3-рп/2003).

При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить із ступеня завданих позивачу тілесних ушкоджень - вони за ступенем тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили тривалий існуючий по час звернення до суду з даним позовом розлад здоров`я, ступеня та характеру перенесених позивачем моральних страждань, що були викликані перенесенням ним фізичного болю, часом знаходження позивача на лікуванні.

Тому, виходячи з принципів розумності й справедливості, з врахуванням конституційної значимості здоров`я, як невідчужуваного і нерушимого блага, що належить людині від її народження й охороняється державою, а також характеру і обсягу моральних страждань, яких зазнав позивач, суд вважає за необхідне стягнути на відшкодування завданої моральної шкоди на користь позивача ОСОБА_1 60000 грн.

Згідно ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», з відповідача на користь держави необхідно стягнути судові витрати по справі пропорційно до задоволеної частини вимог в розмірі 600 грн. (60000 грн. / 150000 грн. * 1500 грн. (ставка судового збору що підлягала б сплаті).

На підставі ст.ст. 15, 16, 23, 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України, ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77-81, 141, 247, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Універсальна" про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої злочином - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 60000 (шістдесят тисяч) грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити за необгрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 600 (шістсот) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення у повному обсязі складено 30 липня 2021 року.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області В.П. Пушкарчук