Провадження №2-зз/756/49/21
У Х В А Л А

Іменем України

22 липня 2021 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Банасько І.М.,

за участю секретаря судового засідання Чагір Б.К.,

представника заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 14.11.2013 у справі № 2605/15960/12 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу,

УСТАНОВИВ:

До суду звернувся заявник із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу.

Вимоги клопотання мотивовані тим, що ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 14.11.2013 у справі №2605/15960/12 накладено арешт на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 19.02.2014, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 03.06.2014, частково задоволено позов ОСОБА_3 , вирішено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 2831481,96 грн. та 7431,40 грн. судових витрат.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 26.03.2018 задоволено позов ОСОБА_5 , стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 заборгованість за договором позики у розмірі 385833,15 доларів США, що складається з 350000 доларів США заборгованості за грошовим зобов`язанням, 35833,15 доларів США відсотків за неналежне виконання зобов`язання в гривнях за офіційним курсом НБУ у сумі 1500253,23 грн. та судовий збір у розмірі 6890 грн.

На виконання вказаного рішення відкрито виконавче провадження №64588487, в ході проведення виконавчих дій по якому описано та арештовано, проведено незалежну оцінку, передано на реалізацію та реалізовано квартиру АДРЕСА_1 на електронних торгах, переможцем яких стала ОСОБА_1 .

Проте заявник не може зареєструвати право власності на належне їй нерухоме майно, оскільки воно перебуває під арештом, накладеним ухвалою суду.

Представник заявника у судовому засіданні вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлялись належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено судом, ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 14.11.2013 у справі №2605/15960/12 накладено арешт на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 19.02.2014 у справі №2605/15960/12, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 03.06.2014, частково задоволено позов ОСОБА_3 , вирішено стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 2831481,96 грн. та 7431,40 грн. судових витрат.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 26.03.2018 у справі №756/7317/16-ц задоволено позов ОСОБА_5 , стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 заборгованість за договором позики у розмірі 385833,15 доларів США, що складається з 350000 доларів США заборгованості за грошовим зобов`язанням, 35833,15 доларів США відсотків за неналежне виконання зобов`язання в гривнях за офіційним курсом НБУ у сумі 1500253,23 грн. та судовий збір у розмірі 6890 грн.

З акту про проведені електронні торги від 30.06.2021 та протоколу проведення електронних торгів №543626 від 22.06.2021 убачається, що на виконання вказаного рішення відкрито виконавче провадження №64588487, в ході проведення виконавчих дій по якому описано та арештовано, проведено незалежну оцінку, передано на реалізацію та реалізовано квартиру АДРЕСА_1 на електронних торгах, переможцем яких стала ОСОБА_1 .

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, такі від характеру його порушення.

За загальним правилом заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає цивільну справу.

Відповідно до частини першої статті 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

При цьому із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні в справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У рішенні суду про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту суд зазначає про скасування заходів забезпечення позову, які оскаржуються.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 квітня 2020 року у справі № 607/15533/17 (провадження № 61-43809св18).

Судом встановлено, що у провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебували справи №2605/15960/12 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу та №756/7317/16-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості. У межах розгляду справи №2605/15960/12 на підставі ухвали суду від 14.11.2013 року було вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, зокрема на квартиру АДРЕСА_1 , а у межах виконання рішення суду у справі №756/7317/16-ц реалізовано вказану квартиру на електронних торгах.

Звертаючись до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, заявник - ОСОБА_1 просить скасувати арешт на нерухоме майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , що зареєстрована на праві власності за ОСОБА_4 .

Однак, заявник не є стороною у справі чи третьою особою, яка заявляла самостійні вимоги щодо предмета спору у справі, в якій було застосовано заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, зокрема на квартиру АДРЕСА_1 , то відповідно з урахуванням вимог частини першої статті 158 ЦПК України не наділена процесуальним правом на звернення до суду з таким клопотанням.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене в своїй сукупності суд дійшов висновку, що подане клопотання задоволенню не підлягає.

З викладеного, керуючись ст.ст. 158, 260-261, 353-354 Цивільного процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, застосованих ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 14.11.2013 у справі №2605/15960/12 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Дата складення повного тексту ухвали - 27.07.2021.

Суддя І.М. Банасько