Справа № 716/1872/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.03.2021 року Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді - Сірик І.С.
за участю секретаря - Барабащук О.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ нерухомого майна в натурі,
Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився подав до суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності та відсутності позивача, вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, також не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася належним чином судовою повісткою, причини неявки суду не вказала, заяви про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву до суду від неї не надходило, а тому справу, зі згоди представника позивача розглянуто в порядку заочного розгляду на підставі наявних у ній доказів, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майно, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів .
Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст.41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.
Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст.317 ЦК України.
Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону і не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування йог майном інших осіб лише у випадку і в порядку, встановлених законом.
Судом встановлено, що рішенням Заставнівського районного суду Чернівецької області від 09.11.2018 року визнано за позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_4 право власності за кожним на Ѕ частку житлового будинку під літ. «А», загальною площею 131.30 кв. м., житловою площею 67,30 кв.м., літньої кухні під літ. «Б», загальною площею 53.40 кв. м., сараю під літ. «В», криниці під літ. «К», огорожі під №1, які знаходяться за адресою АДРЕСА_2 (а.с.5-7).
Згідно з частинами 1,3 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.
У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.
Відповідно до ст..367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.
У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
Судом встановлено, що між сторонами виникає спір щодо спільного користування будинковолодінням та земельною ділянкою, вирішити який в добровільному порядку не вдалося, а тому виникла необхідність поділу майна в натурі між співвласниками.
Згідно висновку №395 будівельно-технічної експертизи від 10.08.2020 року встановлено, що літня кухня під літ. «Б», відповідає об`ємно-планувальним характеристикам житлового будинку і при існуючій корисній висоті відповідає вимогам пунктів 5.6, 5.7, 5.18, 5.22, 7.17 ДБН В.2.2.-15:2019 «Житлові будинки. Основні положення». За таких обставин є можливість поділу будинковолодіння наступним чином: житловий будинок з криницею та огорожею виділити Луговій ОД., а літню кухню, яку є можливість перевести в житло, з сараєм виділити ОСОБА_1 .
Щодо поділу земельної ділянки, то експертом запропонований варіант при якому ОСОБА_2 виділяється частина ділянки, що відповідає її частці площею 0,0919, а ОСОБА_1 частина ділянки площею 0,0918 га, відповідно до проекту розподілу, визначеного експертним висновком. При такому варіанті поділу об`єкти нерухомого майна будуть абсолютно самостійними та ізольованими один від одного з можливістю окремого доступу по земельній ділянці до них та їх обслуговування.
Частиною 4 статті 263 ЦПК України встановлено, що при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Згідно правової позиції Верховного Суду, висловленої у постанові від 12.12.2019 року у справі № 639/2184/16-ц: «Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Ця норма свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд.
Згідно з вимогами ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідачем не представлено суду жодних доказів щодо безпідставності вимог позивача.
На підставі всебічно з`ясованих обставин, на які посилається позивач, як на підставу заявлених вимог підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити.
Керуючись ст.ст.317, 319, 321, 364, 367 ЦК України, ст.ст.4,12,13,81,259.263-265,268, 280-284 ЦПК УКраїни, суд, -
В рахунок поділу житлового будинку під літ «А», загальною площею 131,30 кв.м., житловою площею 67,30 кв.м., літньої кухні під літ «Б», загальною площею 53,40 кв.м., сараю під літ. «В», криниці під літ. «К», огорожі під №1, які знаходяться за адресою АДРЕСА_2 , виділити в особисту приватну власність ОСОБА_1 літню кухню під літ. «Б», загальною площею 53,40 кв. м., сарай під літ. «В», огорожу під № 1 .
Виділити в особисту приватну власність ОСОБА_2 житловий будинок під літ. «А», загальною площею 131,30 кв. м. Житловою площею 67,30 кв. м., криницю під літ. «К».
Право спільної часткової власності припинити.
Виділити в особисту приватну приватну власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0919 га.
Право спільної часткової власності на вказане майно припинити.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його переглядякщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повне найменування учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель с.Горішні Шерівці Заставнівського району Чернівецької області.

Представник позивач: адвокат Загарія Олександр Дмитрович, адреса м.Чернівці вул.О.Доброго,13 офіс 17, ордер серії СЕ №1013605 від 30.10.2020 року.

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_2 , виданий 01.09.2000 року Заставнівським РВ УМВС України в Чернівецькій області.

Суддя Сірик І.С.