Справа № 356/21/21
Провадження № 4-с/674/3/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Шафікової Ю.Е.,

за участю секретаря Августінової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дунаївці скаргу ОСОБА_1 на рішення та дії головного державного виконавця Дунаєвецького районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністертсва юстиції (м.Хмельницький) Мазуркевич Катерини Михайлівни, заінтересовані особи: Дунаєвецький районний відділ ДВС Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністертсва юстиції (м.Хмельницький), Березанський міський відділ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністертсва юстиції (м.Київ),-

ВСТАНОВИВ:

23 лютого 2021 року до Дунаєвецького районного суду Хмельницької області надійшла скарга ОСОБА_1 у виконавчому провадженні ВП № 26636620 на дії, рішення головного державного виконавця Дунаєвецького районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), з вимогою про скасування арешту з карткового рахунку № НОМЕР_1 , на який скаржник отримує заробітну плату в АТ «Райффайзен Банк Аваль», який накладений постановою від 25.03.2020.

Свою скаргу обґрунтовував тим, що головний державний виконавець наклав арешт на грошові кошти, що містяться на всіх рахунках, відкритих в АТ «Райффайзен Банк Аваль» в тому числі на рахунок№ НОМЕР_1 на який нараховується заробітна плата.

Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області 23.02.2021 скаргу прийнято до провадження.

В судове засідання заявник не з`явився, подав до суду заяву, відповідно до якої скаргу підтримав, розгляд справи просив провести у його відсутності.

В судове засідання представник Березанського міського відділу ДВС не з`явився, подав до суду заяву, відповідно до якої просив розгляд скарги проводити за відсутності представника. Також, надіслав до суду матеріали виконавчого провадження ВП № 26636620.

Представник Дунаєвецького районного відділу ДВС в судове засідання не з`явився, подав до суду пояснення, згідно яких просив відмовити у задоволенні скарги до державного виконавця, оскільки на даний час на виконанні у Дунаєвецькому районному відділі ДВС не перебуває виконавче провадження ВП № 26636620.

Відповідно до положень ч. 2ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Розглянувши матеріали скарги, дослідивши надані докази, суд вважає, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно п. а) ч. 1 ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Згідно ст.12 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. ст. 80, 81 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що на виконанні у Центральному Березанському відділі ДВС перебуває виконавче провадження № 26636620 з примусового виконання виконавчого листа № 2-310, виданого 13.05.2011 Дунаєвецьким районним судом Хмельницької області, про стягнення з ОСОБА_1 , 1983 року народження, уродженця с. Кужелова Дунаєвецького району Хмельницької області, аліментів на користь ОСОБА_2 , на утримання дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14 квітня 2011 року до досягнення повноліття старшою дитиною, яке передано на виконання Дунаєвецьким районнимо відділом ДВС.

Постановою від 25.03.2020 про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні ВП № 26636620, головним державним виконавцем Дунаєвецького районного відділу ДВС накладено арешт на грошові кошти, що містяться на всіх рахунках ОСОБА_1 в АТ«Райффайзен Банк Аваль» та всіх інших відкритих рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та /або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику.

Вказану постанову ОСОБА_1 отримав на руки 25.01.2021 року, на підставі поданої до Центрального Березанського відділу ДВС заяви, отже передбачений п. а) ч. 1 ст. 449 ЦПК України строк не був пропущений скаржником.

Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (Горнсбі проти Греції, справа № 18357/91).

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України"Про виконавче провадження" органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно з ч. 1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 7 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (чинному на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до частини другої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно достатті 15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України «Про теплопостачання», статті 18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Частиною першою статті 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Частиною першою статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності у боржника кошів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.

Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до пункту 3 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, поточний рахунок це рахунок, що відкривається банком клієнту на договірній основі для зберігання грошей і здійснення розрахунково-касових операцій за допомогою платіжних інструментів відповідно до умов договору та вимог законодавства України. До поточних рахунків також належать рахунки із спеціальним режимом їх використання, що відкриваються у випадках, передбачених законами України або актами Кабінету Міністрів України.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунку, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, на які заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також, виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

В матеріалах виконавчого провадження міститься довідка, видана ОСОБА_1 ТОВ «Альянс Холдинг» у тому, що з 25.02.2020 він працює на посаді оператор заправних станцій та отримує заробітну плату в АТ «Райффайзен Банк Аваль» на рахунок № НОМЕР_2 .

Проте, відсутні будь-які підтвердження банківської установи АТ «Райффайзен Банк Аваль» (довідка або виписка по рахунку), що картковий рахунок № НОМЕР_1 , з якого просить зняти арешт позивач є рахунком, на який позивач отримає заробітну плату, станом на момент звернення до суду зі скаргою та є рахунком зі спеціальним режимом використання.

Згідно ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, заявником не доведено допустимими, належними та достатніми доказами, що його рахунок, на який було накладено арешт, має спеціальний режим використання, а отже існує заборона накладення арешту на нього. Крім того, у прохальній частині скарги заявник зазначає, що просить зняти арешт з рахунка під №, що не співпадає з даними довідки, виданій ОСОБА_1 ТОВ «Альянс Холдинг» про отримання заробітної плати на рахунок № НОМЕР_2 .

Судом також враховується те, що зняття арешту здійснюється виконавцем відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» на підставі поданих боржником документів, підтверджуючих, що рахунок, на який накладено арешт має статус спеціального.

Такий арешт може бути знятий судом у порядку оскарження відмови виконавця зняти арешт з коштів, проте із такою заявою до державного виконавця скаржник не звертався, а відтак звернення до суду з означ еною скаргою є передчасним.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №905/361/19.

Відповідно до ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням вищевказаної правової позиції Верховного Суду, належним способом захисту порушеного права скаржника є скасування арешту із банківського карткового рахунку який має статус рахунка зі спеціальним призначенням для зарахування заробітної плати.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 259-265, 447- 451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задовленні скарги ОСОБА_1 на рішення та дії головного державного виконавця Дунаєвецького районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністертсва юстиції (м.Хмельницький) Мазуркевич Катерини Михайлівни, заінтересовані особи: Дунаєвецький районний відділ ДВС Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністертсва юстиції (м.Хмельницький), Березанський міський відділ ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністертсва юстиції (м.Київ) відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду безпосередньо або через Дунаєвецький районний суд Хмельницької області у п`ятнадцятиденний строк з дня складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Інформацію стосовно справи можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua.

Повний текст ухвали виготовлено 24 березня 2021 року.

Суддя Ю.Е. Шафікова