Справа № 442/6467/20 Головуючий у 1 інстанції: Крамар О.В.
Провадження № 22-ц/811/3759/20 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Ванівського О.М.

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.,

секретаря : Ждан К.О.

за участю апелянта ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Дрогобицької районної державної адміністрації про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми батьком,-

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2020 року ОСОБА_1 в суд з позовом до ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Дрогобицької районної державної адміністрації про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми батьком.

В обґрунтування позовних вимог покликався на те, що 21.07.2005 року ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_3 , який був розірваний на підставі рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05.03.2018 року. Від шлюбу сторони мають двох спільних малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з відповідачем.

Після розірвання шлюбу з позивачем, відповідач забрала дітей та змінила місце проживання, переїхавши на постійне місце проживання у АДРЕСА_1 , поруч із будинком батьків ОСОБА_1 , а він проживає у м.Києві, де проходить військову службу.

ОСОБА_1 завжди піклувався про дітей та мав гарні відносини з ними, проте після розірвання шлюбу з колишньою дружиною така не дозволяє брати йому та його батькам участь у вихованні та спілкуванні з доньками. Аліменти позивач ОСОБА_1 сплачує добровільно кожного місяця, не заперечує, що дівчатка повинні проживати з матір`ю, однак вважає, що має рівна права та обов`язки з нею щодо виховання та утримання їхніх спільних дітей.

Оскаржуваним рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 листопада 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Дане рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 , подавши апеляційну скаргу.

Вважає, що рішення винесено з груби порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що підставою відмови в задоволенні позову судом першої інстанції стало те, що висновком Служби у справах дітей Дрогобицької районної державної адміністрації «Про визначення способу участі батька у вихованні дітей» від 19.10.2020 року надано можливість позивачу бачитись та спілкуватись з дочкою ОСОБА_5 а тому суд не вбачав повторно затверджувати графік спілкування.

Вважає, що видання третьою особою висновку, не є достатнім для того, щоб дане рішення виконувалось належним чином всіма сторонами.

Окрім цього вказує, що в рішенні суду йдеться лише про видачу висновку, який стосується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однак у позивача є ще одна донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з якою позивач також позбавлений можливості бачитись.

Просить рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 листопада 2020 року скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та стягнути з відповідача судові витрати.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення апелянта ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Відмовляючи в задоволенні позову про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми батьком, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду будь якого обґрунтування та доказів на підтвердження того, що мати (відповідач) чинить перешкоди позивачу у побаченнях та спілкуванні з дітьми.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.

Матеріалами справи та судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду № 442203/18 від 05 березня 2018 року розірвано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 . Цим же рішенням вирішено стягувати з ОСОБА_1 аліменти в користь ОСОБА_3 на утримання дочок у твердій грошовій сумі по 2000,00 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення повноліття.

Висновком служби у справах дітей Дрогобицької районної державної адміністрації «Про визначення способу участі батька у вихованні дітей» від 19.10.2020 року надано можливість батькові ОСОБА_1 бачитись та спілкуватись з дочкою ОСОБА_5 (перших два місяці в присутності матері ОСОБА_3 ): другу та четверту п`ятницю місяця з 18.00 год. до 20.00 год.; другу та четверту суботу місяця з 11.00 год. до 15.00 год.; у святкові дні 1 січня, Різдво, 8 березня, Великдень, день народження дитини щорічно щонайменше протягом трьох годин; п`ять днів взимку, п`ять днів восени та двадцять днів влітку (під час шкільних канікул) для відпочинку та оздоровлення дитини (узгодивши з матір`ю дитини); необмежене спілкування з дитиною засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку.

Відповідно до ст. 141 Сімейного Кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ч.ч. 1-3 ст. 150 СК України, яка передбачає обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Згідно ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до ст.153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

За змістом ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Статтею 157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно, цією нормою права закріплено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини та його право на особисте спілкування з дитиною, при цьому той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно зі ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення, таке рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод і суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Як вбачається з матеріалів справи, висновком служби у справах дітей Дрогобицької районної державної адміністрації «Про визначення способу участі батька у вихованні дітей» від 19.10.2020 року встановлено графік спілкування позивача з донькою ОСОБА_6 , однак у сторін по справі двоє дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Графік спілкування позивача з донькою ОСОБА_7 не встановлювався.

21 вересня 2020 року ОСОБА_1 звертався до начальника служби у справах дітей Дрогобицької районної державної адміністрації із заявою про вжиття негайних заходів стосовно усунення перешкод у спілкуванні з малолітніми дітьми, а відтак невірним є висновок суду першої інстанції про те, що позивачем не надано суду будь якого обґрунтування та доказів на підтвердження того, що відповідач чинить перешкоди позивачу у побаченнях та спілкуванні з дітьми.

Крім того, звернення позивача до суду з позовом про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми батьком, вже свідчить про те, що відповідач чинить перешкоди позивачу у побаченнях та спілкуванні з дітьми.

Також враховуючи постійне проживання дітей разом з матір`ю, тісний психоемоційний зв`язок саме з нею, обумовлення побачень батька з дитиною виключно бажанням дитини призведе до унеможливлення реалізації батьком своїх прав на участь у вихованні та побаченні з дітьми.

Виходячи з інтересів дітей, надавши належну оцінку представленим у справі доказам у їх сукупності; враховуючи вік дітей, відсутність у дітей хронічних захворювань, враховуючи позитивні особистісні характеристики батька, наявність у позивача постійного місця проживання, враховуючи незлагоджені відносини між батьками щодо надання позивачу можливості спілкування з дітьми та участі у їх вихованні; приймаючи до уваги невстановлення судом обставин, що свідчили б про необхідність постійної присутності матері під час спілкування дитини з батьком, - колегія дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, визначення способу участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до висновку служби у справах дітей Дрогобицької районної державної адміністрації «Про визначення способу участі батька у вихованні дітей» від 19.10.2020 року, шляхом встановлення: графіку для побачень та спілкування: другу та четверту п`ятницю місяця з 18.00 год. до 20.00 год.; другу та четверту суботу місяця з 11.00 год. до 15.00 год.; у святкові дні 1 січня, Різдво, 8 березня, Великдень, день народження дитини щорічно щонайменше протягом трьох годин; п`ять днів взимку, п`ять днів восени та двадцять днів влітку (під час шкільних канікул) для відпочинку та оздоровлення дітей (узгодивши з матір`ю дитини); необмежене спілкування з дітьми засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку.

За положеннями ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору з ОСОБА_3 слід стягнути в користь держави 840 грн. 80 коп. судового збору.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з правилами пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

З урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. Так, у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Адвокатом Гарницьким П.П. долучено до справи попередній розрахунок від 07.12.2020 року та квитанцію про сплату 10 000 грн.

З урахуванням досліджених доказів, колегія суддів вважає, щовитрати в сумі 10000 грн. не є неспівмірними із складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, предмет спору у даній справі не є складним, містить лише один епізод спірних правовідносин, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними, та вважає, що обґрунтованим розміром витрат на професійну правничу допомогу є сума 8000 грн.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 25 листопада 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Дрогобицької районної державної адміністрації про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми батьком задовольнити частково.

Зобов`язати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_1 в особистому спілкуванні з дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та участі в їх вихованні.

Визначити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні та спілкуванні з дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , встановивши графік для побачень та спілкування: другу та четверту п`ятницю місяця з 18.00 год. до 20.00 год.; другу та четверту суботу місяця з 11.00 год. до 15.00 год.; у святкові дні 1 січня, Різдво, 8 березня, Великдень, день народження дитини щорічно щонайменше протягом трьох годин; п`ять днів взимку, п`ять днів восени та двадцять днів влітку (під час шкільних канікул) для відпочинку та оздоровлення дітей (узгодивши з матір`ю дитини); необмежене спілкування з дітьми засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 8 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави 840 грн. 80 коп. судового збору.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 15.03.2021 року.

Головуючий Ванівський О.М.

Судді Крайник Н.П.

Мельничук О.Я.