Дата документу 27.07.2021
Справа № 334/799/21
Провадження № 2/334/1717/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Турбіної Т.Ф.,

при секретарі Гребенюк А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника адвоката Войтовича Євгена Михайловича до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 . В обґрунтування вимог вказує, що квартира не є приватизованою та перебуває у власності територіальної громади міста Запоріжжя, таким чином ОСОБА_2 є користувачем житлового приміщення у будинку громадського житлового фонду. В квартирі постійно зареєстрована ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 , який з 2013 року за місцем реєстрації не проживає без поважних причин, житловим приміщенням не користується.

У добровільному порядку вирішити питання щодо зняття відповідача з реєстрації позивач не може, оскільки тривалий час знаходиться за межами України, у зв`язку з чим позивачка просить суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартири АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні позивачка, її представник позов підтримали та пояснили, що реєстрація відповідача позбавляє позивача можливості вільного користування квартирою. Відповідач не мешкає в квартирі з 2013 року та повертатись не має наміру. Просять позов задовольнити, не заперечують проти заочного розгляду справи.

Відповідач повідомлений про розгляд справ, відзиву на позов у встановлений судом строк не подав, із заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Суд, за згодою позивачки та її представника ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності зі ст.ст. 223, 279, 280 ЦПК України.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників процесу, свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 05 липня 1991 року на ім`я ОСОБА_1 видано ордер № 3520 на житлове приміщення на квартиру АДРЕСА_1 .

З відповіді Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради № 04-07/3/941 від 22.01.2021 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 дали пояснення про те, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_1 , він поїхав до Російської Федерації більше семи років тому, з того часу у квартирі не проживає, перешкод у користуванні житлом позивачка йому не чинить.

Статтею 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користуватися жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбаченим законом.

Статтею 64 ЖК України передбачено, що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язання, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належить дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ст. ст.71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк може бути продовжено. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Порядок збереження житла за тимчасово відсутніми членами сім`ї наймача житла державного, комунального житлового фонду визначено ст. 71 ЖК України, а їхні права та обов`язки - ст. 78 ЖК України, які встановлюють випадки збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадинами.

У справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (стаття 71 ЖК Української РСР), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності (перебування у відрядженні, в осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити строк тимчасової відсутності. Аналогічна правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 2 грудня 2020 року у справі № 754/11532/19, провадження № 6 1 10959 св 20 (ЄДРСР У № 93336396).

Збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його сім`ї є одним зі способів захисту житлових прав фізичних осіб. Саме на позивача процесуальний закон покладає обов`язок довести факт відсутності відповідача понад встановлені статтею 71 ЖК Української РСР строки у жилому приміщенні без поважних причин

З досліджених доказів судом встановлено, що поважні причини відсутності відповідача у вищезазначеній квартирі відсутні.

Згідно з ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами. Доказуванню підлягають обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, аналізуючи у сукупності надані докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, законні, тому підлягають задоволенню, оскільки суд дійшов висновку, що відповідач не проживає в квартирі АДРЕСА_1 понад шість місяців без поважних причин тому є таким, що втратив право користування даним житлом.

Керуючись ст.ст.10, 81, 259, 263-265, 280-284, 289 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Турбіна Т. Ф.