Справа № 212/1722/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді: Чорного І.Я.,

за участю секретаря судового засідання: Поперечної А.С.,

без участі сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Кривого Рогу, у порядку загального провадження, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення розміру часток співвласників у спільному сумісному майні, -

В С Т А Н О В И В:

в березні 2020 року позивач звернулася до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення розміру часток співвласників у спільному сумісному майні.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її матір ОСОБА_5 . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з 1/5 частини квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана частка квартири належала померлій на праві спільної сумісної власності. Спадкоємцями першої черги за законом на спадщину є позивач та відповідач ОСОБА_2 - діти померлої. Після смерті матері відповідач ОСОБА_2 від прийняття спадщини відмовився на її користь, а позивач прийняла спадщину у встановленому законом порядку. Позивач звернулася до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Кноль О.А. для отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно, але їй було відмовлено у зв`язку з тим, що угоди про поділ часток у квартирі за життя ОСОБА_5 , між учасниками спільної сумісної власності не було укладено договорів про поділ спільного сумісного майна або про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності. Так квартира АДРЕСА_1 в 1996 році була спільно приватизована, саме учасниками приватизації були ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та позивач ОСОБА_1 , при проведенні приватизації розмір часток в спільному майні не були визначені. Позивач просить визначити частку померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 в спільному сумісному майні в розмірі 1/5, зазначивши, що іншим співвласникам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 також належить по 1/5 частці у спільному майні.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25.08.2020 року відкрито провадження у справі та призначено її до підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 19.10.2020 року витребувано у приватного нотаріуса спадкову справу після смерті ОСОБА_5 .

Ухвалою суду від 23.11.2020 року підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просила суд вимоги задовольнити. В подальшому позивачем подано заяву про розгляд справи у її відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, подано до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, проти позову не заперечують.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома.

Дослідивши та оцінивши у сукупності подані матеріали та долучені до справи докази, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог за наступних підстав.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого Покровським районним у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 1154.

За життя ОСОБА_5 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями з відділу реєстрації місця проживання громадян № 409.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № ж 1268 від 05.11.1996 року, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 .

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_5 12 липня 1991 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 та прийняла прізвище чоловіка - ОСОБА_9 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 .

11 листопада 1999 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 розірваний та ОСОБА_10 змінила прізвище на ОСОБА_5 , що підтверджується копією про свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_2 .

ОСОБА_12 22 вересня 2001 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_13 та прийняла прізвище - ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 .

ОСОБА_3 , 26 серпня 2003 року відповідно до рішення Жовтневого РВК м. Кривого Рогу від 20.08.2003 року, змінила прізвище на ОСОБА_1 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про внесення до актового запису змін, доповнень № 9 від 02.03.2021 року.

ОСОБА_3 25 лютого 2012 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_17 та змінила прізвище на ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_4 .

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.12.2015 року шлюб між ОСОБА_17 та ОСОБА_3 розірвано, справа № 212/9423/15-ц.

07 серпня 2020 року ОСОБА_3 зареєструвала шлюб з ОСОБА_20 та змінила прізвище на ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_5 .

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина, яка складається з частки квартири АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_5 є діти померлої - позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2

18 січня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кноль О.А. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

18 січня 2020 року ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кноль О.А. з заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 , не заперечує проти видачі свідоцтв про право на спадщину іншим спадкоємцям.

Як вбачається з матеріалів справи постановою приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Кноль О.А. від 03.03.2020 року вих. № 26/02-31, позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі того, що за життя ОСОБА_5 , між учасниками спільної сумісної власності не було укладено договорів про поділ спільного сумісного майна або про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності.

Згідно із частиною 1 статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (частина 4статті 41 Конституції України).

Відповідно до частини 1статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (частина 1 статті 319 ЦК України).

Відповідно до ч.ч.1, 3, 4 ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно.

Зі змістуст.357 ЦК вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Ця стаття свідчить про те, що первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. Очевидним є те, що рішення суду не може підмінити собою їх домовленість. Водночас, при виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд.

При здійсненні права власності співвласниками щодо спільного майна потрібно враховувати правову природу такої власності, адже співвласникам належить так звана ідеальна частка у праві власності на спільне майно, яка є абстрактним вираженням співвідношення в обсязі прав співвласників спільної власності. Отже, кожному з них належить не частка у спільному майні, а частка у праві власності на це майно. Визнання за кожним зі співвласників права на конкретну частину майна в натурі спричинить припинення спільної власності. Поняття ж реальної частки використовується при поділі спільного майна в натурі в разі припинення його спільного правового режиму, а також може застосовуватися відповідно до частини третьої статті 358 ЦК України при встановленні співвласниками порядку користування спільним майном в натурі згідно з розмірами належних їм часток.

Таким чином, потрібно розмежовувати порядок поділу спільної власності з метою припинення такого її режиму і порядок встановлення користування спільним майном.

Згідно ч.1 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

У частинах 1, 2 ст.369 ЦК України передбачено, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Частинами 1, 2 ст.370 ЦК України визначено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Судом встановлено, що частки в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , не були визначені.

При цьому, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із неможливістю визначення частки спадкодавця.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа вправі звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. При цьому одним зі способів захисту цивільних прав і інтересів виступає визнання права.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

Задовольняючи позов суд враховує положення вказаних вище норм законодавства про рівність часток, визнання відповідачами позовних вимог, а також ту обставину, що жодних інших домовленостей про розмір часток між співвласниками не було, жодних доказів щодо домовленостей про інший розмір часток суду не представлено, а також те, що частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду.

При цьому суд враховує роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що викладені в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що обставини справи, викладені у позовній заяві знайшли своє підтвердження в письмових матеріалах справи, а отже позов підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючисьст.ст.1-13,76- 83,141,247,258-259,263-265,268,354 ЦПК України, ст.ст. 355, 370, 372, 392, 1216, 1217, 1218, 1226, 1258, 1259 ЦК України,

У Х В А Л И В:

позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визначення розміру часток співвласників у спільному сумісному майні - задовольнити.

Визначити, що розмір частки ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 , становить 1/5 частину.

Визначити, що розмір частки ОСОБА_1 у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 , становить 1/5 частину.

Визначити, що розмір частки ОСОБА_2 у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 , становить 1/5 частину.

Визначити, що розмір частки ОСОБА_3 у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 , становить 1/5 частину.

Визначити, що розмір частки ОСОБА_4 у спільній сумісній власності на квартиру АДРЕСА_1 , становить 1/5 частину.

Право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 - припинити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано без проголошення 23 березня 2021 року.

Суддя: І. Я. Чорний