Провадження № 2-з/522/133/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2021 року

Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого - судді Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Лисенко А.О.,

розглянувши у судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_3 та приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Марченко Аеліта Мехманівна, про визнання недійсними договору довічного утримання,

ВСТАНОВИВ:

До суду 17.03.2021 року надійшла заява ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_3 та приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Марченко А.М. про визнання недійсними договору довічного утримання, застосованих ухвалою суду від 10.07.2017 року у вигляді арешту квартири АДРЕСА_1 .

Матеріали заяви суддя отримала 18.03.2021 року.

Ухвалою суду від 22.03.2021 року заяву було прийнято до провадження та призначено до розгляду в судовому засіданні 25.03.2021 року.

У судове засідання 25.03.2021 року сторони не зявились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином. Представник заявника адв. ОСОБА_4 25.03.2021 року надала до суду заяву, згідно якої просила розгляд справи проводити за її відсутності. Інші учасники процесу поважність причин неявки суду не повідомили.

Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. (ч. 2 ст.158 ЦПК України).

Суд вважає, що неявка осіб, які беруть участь у справі, у судове засідання з розгляду питання про скасування заходів забезпечення позову не перешкоджає розгляду цього питання.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши зміст заяви про скасування заходів забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Згідно матеріалів справи, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10.07.2017 року було забезпечено позов та накладено арешт на АДРЕСА_1 .

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 27.02.19 р. по справі №522/12495/17 частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб - ОСОБА_3 та приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Марченко А.М. :

- визнано недійсним договір довічного утримання (догляду) № 1133 від 12.06.2017 р., укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Марченко А.М., згідно з яким ОСОБА_2 передав ОСОБА_1 у власність нежитлове приміщення магазину у будинку АДРЕСА_2 , загальною площею 25,8 кв. м.; повернуто сторони за Договором довічного утримання (догляду) № 1133 від 12.06.2017р. у попередній стан шляхом визнання за ОСОБА_2 право власності на нежитлове приміщення магазину у будинку АДРЕСА_2 , заг.пл. 25,8 кв.м.;

- у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи - ОСОБА_3 та приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Марченко А.М. про визнання недійсними договору дарування - відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 25.09.2019 р. рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27.02.2019 року у частині визнання недійсним договору довічного утримання скасовано та постановлено нове рішення, яким ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного суду від 09.09.2020 р. постанова Одеського апеляційного суду від 25.09.2019 р. скасована, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 27.02.2019 р. залишено в силі.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 03.03.2021 року було розглянуто та задоволено заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи ОСОБА_3 та приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Марченко А.М. щодо визнання недійсними договору довічного утримання:

- рішення Приморського районного суду м.Одеси від 27.02.2019р. в частині визнання недійсним договору довічного утримання скасовано за нововиявленими обставинами;

- позовні вимоги ОСОБА_2 , який також є правонаступником померлої ОСОБА_3 , про визнання недійсними Договору довічного утримання (догляду) № 1133 від 12.06.2017 р., укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Марченко А.М. залишено без задоволення.

При проголошені вступної та резолютивної частині рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03.03.2021 року були присутні ОСОБА_2 разом із представником ОСОБА_5 та заявник ОСОБА_1 разом із представником ОСОБА_4 ..

Вирішуючи дане питання суд виходить із наступного.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 18, 149 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Частиною 1 статті 158 ЦПК України передбачено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до ч. 9, 10 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Відповідно до ч. 11 ст. 158 ЦПК України примірник ухвали про скасування заходів забезпечення позову невідкладно після набрання такою ухвалою законної сили надсилається заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також державним та іншим органам, які повинні були та (або) виконували ухвалу про забезпечення позову, для здійснення ними відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Суд вправі скасувати вид забезпечення позову по будь-якій справі, яка знаходиться в його провадженні, коли відпаде потреба в ньому або в забезпеченні позову взагалі.

З врахуванням наведеного, а також тієї обставини, що судом за розглядом даної справи відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та останнім (його представником) будь-яких заперечень із приводу скасування вказаних заходів до суду не надано, суд приходить до висновку, що передбачені законом підстави для забезпечення позову на даний час відпали, а тому вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10.07.2017 року у вигляді арешту квартири АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 10-13, 49, 158, 255, 256, 260-261, 352-354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10 липня 2017 року у вигляді арешту квартири АДРЕСА_1 .

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання.

Роз`яснити, що ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову є підставою внесення/виключення відомостей до/з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у порядку встановленим Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Копію ухвали суду направити сторонам для відома, а також для виконання направити до Управління державної реєстрації юридичного Департаменту ОМР (м.Одеса, вул.Черняховського, 6).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали. Учасники справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Повний текст ухвали суду складено 26.03.2021 року.

Суддя: Домусчі Л.В.