Справа № 450/1580/21 Провадження № 2/450/1248/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" липня 2021 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді Кукси Д.А.
при секретарі Оленич О.І.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників судового розгляду в приміщенні суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суд з цивільним позовом до відповідача про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Свої вимоги мотивує тим, що вона з 15 листопада 2003 року перебуває у шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 . Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що спільне життя у неї з відповідачем не склалося, сімейні відносини між сторонами поступово погіршувалися через виникнення конфліктів та непорозумінь, спричинених різними поглядами на життя, несумісними характерами, наявністю у кожного з них протилежних цінностей. Позивач з відповідачем спільно не проживають, не ведуть спільного господарства та спільного побуту, у них відсутні взаємні права та обов`язки. Вважає, що примирення між сторонами є неможливим, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дитини. Зазначає, що спір про поділ майна буде вирішений сторонами в іншому провадженні. З огляду на вказане, просить позов задовольнити.

Ухвалою від 07 травня 2021 року позовна заява залишена без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Ухвалою від 08 червня 2021 року відкрито провадження у справі, а розгляд такої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач повідомлявся про судовий розгляд шляхом направлення поштової кореспонденції, яку згідно поштового повідомлення було отримано.

У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог ст. 178 ЦПК України, без поважних причин.

У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Зважаючи на відсутність згоди позивача, у відповідності із ст. 280 ЦПК України, суд вважає за доцільне не проводити судового розгляду при заочному розгляді справи.

Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши надані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15 листопада 2003 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Галицького районного управління юстиції у м. Львові, що стверджується свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_1 , виданим 15 листопада 2003 року, актовий запис № 285.

Судом встановлено, що у шлюбі в сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вбачається із наявної в матеріалах справи копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 .

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що відповідно до вимог ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3,4 ст. 56 СК України).

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем.

У відповідності із положеннями ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Приймаючи до уваги пояснення позивача у позовній заяві, відсутність її згоди на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов в цій частині підлягає задоволенню.

В частині позовних вимог про визначення місця проживання дитини слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно з вимогами ст. 157 Сімейного кодексу України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 29 ЦК України фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ч.3 ст. 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.
Частиною 4 ст. 152 СК України визначено, що дитина має право звернутися за захистом своїх прав та інтересів безпосередньо до суду, якщо вона досягла чотирнадцяти років.
Право особи на судовий захист визначено ст. 16 Цивільного кодексу України, а також ст.4 ЦПК України згідно якої кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Виходячи із зазначених положень, позов на захист свого права заявляється до особи, яка порушує, не визнає чи оспорює права, свободи чи інтереси особи.

Відповідно до положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Зважаючи на викладене, суду не доведено наявності передбачених законом підстав для визначення місця проживання дитини з матір`ю, а тому в задоволенні позову у цій частині слід відмовити.

За ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 89, 141, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ч. 2 ст. 104, ст.ст. 110, 112 СК України, суд,

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволити частково.
Шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 15 листопада 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Галицького районного управління юстиції у м. Львові , актовий запис №285, - розірвати.

Після розірвання шлюбу змінити позивачу ОСОБА_1 її прізвище на дошлюбне « ОСОБА_4 ».
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 908 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається через Пустомитівський районний суд Львівської області.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .

СуддяД. А. Кукса