Єдиний унікальний № 501/4118/20
Провадження № 2-з/501/24/21
УХВАЛА

25 березня 2021 року м. Чорноморськ

Іллічівський міський суд Одеської області, суддя Тюмін Ю.О.

Учасники справи.

Позивач - ОСОБА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 .

Треті особи:

відділ у м. Чорноморськ міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м.Чорноморськ Головного управління держгеокадастру в Одеській області;

- Чорноморська міська рада Одеської області;

Суть питання, що вирішується ухвалою

Позивач звернувся до суду із заявою в якій просить суд, з метою забезпечення позову накласти арешт на житловий будинок з господарськими спорудами, розташований на спірній земельній ділянці.

Стислий виклад позиції заявника.

Позивач свою заяву про забезпечення позову мотивує тим, що з метою запобігання та усунення перешкод, які можуть виникнути з позбуттям майна відповідачкою позивач просить суд прийняти доводи про накладення арешту на домоволодіння, що знаходиться у власності відповідача, поважними та реальними, такими, що можуть у подальшому спричинити ускладнення у виконанні судового рішення, ефективного захисту прав позивача, визначення частки земельної ділянки, що підлягає поверненню, та повернення майна добросовісному користувачу.

Процесуальні дії у справі.

Ч.1 ст.153 ЦПК України передбачає, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось

Мотиви, з яких суд дійшов висновків, і закон, яким суд керувався

04 січня 2021 року ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області було відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявоюОСОБА_1 до ОСОБА_2 (треті особи: відділ у м.Чорноморськ міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м.Чорноморськ Головного управління держгеокадастру в Одеській області, Чорноморська міська рада Одеської області) про скасування державного акту про право власності на земельну ділянку, зобов`язання вчинити певні дії.

Предметом позову є такі позовні вимоги:

Визнати недійсним Державний акт про право власності на земельну ділянку загальною площею 0,2102 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , виданий на ім`я ОСОБА_2 ;

Скасувати державну реєстрацію спірної земельної ділянки;

Зобов`язати відповідачку усунути фактичне заволодіння та повернути позивачу в користування частину спірної земельної ділянки.

Ч.2 ст. 149 ЦПК України передбачає, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

П.1 ч.1 ст.150 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 р., розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності і обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги.

Предметом спору у цій справі є земельна ділянка, про повернення частини якої позивач пред`явив вимоги. Однак, позивач подав заяву про арешт не земельної ділянки, яка є предметом спору, а іншого майна житлового будинку з господарськими спорудами, які розташовані на спірній земельній ділянці.

По-перше, заявлений вид заходу забезпечення позову не відповідає позовним вимогам, оскільки стосується майна, яке не є предметом спору, а по-друге, позивач не обґрунтував наявність зв`язку між таким заходом забезпечення позову і предметом позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 259-260 ЦПК, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити позивачу ОСОБА_1 у забезпеченні позову до ОСОБА_2 про скасування державного акту про право власності на земельну ділянку та зобов`язання вчинити певні дії, шляхом накладення арешту на житловий будинок з господарськими спорудами.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.О. Тюмін