Ухвала

21 липня 2021 року

м. Київ

справа № 2-1710/07

провадження № 61-18249св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Фаловської І. М.,

суддів: Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Мартєва С. Ю., Стрільчука В. А. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , яка діяла в інтересах малолітнього ОСОБА_2 ,

відповідач - виконавчий комітет Васильківської міської ради Київської області,

особа, яка не брала участі у справі в суді першої інстанції, - Васильківська міська рада,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Говоруна Максима Петровича на ухвалу Київського апеляційного суду від 24 липня 2020 року у складі судді Андрієнко А. М. та постанову Київського апеляційного суду від 05 листопада 2020 року у складі колегії суддів: Андрієнко А. М., Соколової В. В., Поліщук Н. В.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог і судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

У серпні 2007 року ОСОБА_1 в інтересах малолітнього сина ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області про виділення та визнання права власності на земельну ділянку під житловим будинком з надвірними спорудами, посилаючись на те, що рішенням виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області від 25 листопада 2003 року № 801 її чоловіку ОСОБА_3 було передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0,05 га для будівництва та обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 . У зв`язку з юридичною необізнаністю її чоловік не оформив право власності та не отримав державний акт на земельну ділянку. 05 квітня 2007 року ОСОБА_3 подарував їх спільному сину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/2 частину житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель по АДРЕСА_1 . При цьому рішенням Васильківської міської ради Київської області від 06 квітня 2007 року було скасовано рішення виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області від 25 листопада 2003 року № 801. Відсутність права власності на земельну ділянку під будинком та надвірними спорудами створює їй як законному представнику малолітнього ОСОБА_2 перешкоди в реалізації права власності на нерухоме майно. Враховуючи викладене, на підставі статті 377 Цивільного кодексу України, ОСОБА_1 просила визнати за її малолітнім сином ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , зайняту житловим будинком з надвірними спорудами та необхідну для його обслуговування.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2007 року у складі судді Корнієнка С. В. позов задоволено. Виділено та визнано право власності за малолітнім ОСОБА_2 , в інтересах якого діяла його мати ОСОБА_1 , на земельну ділянку площею 0,3013 га, зайняту 1/2 частиною житлового будинку з надвірними спорудами та необхідну для їх обслуговування, розташовану по АДРЕСА_1 , із зовнішніми межами, що починаються від межі А-Б, що межує з вулицею Колгоспною (точка на плані 38), яка розташована на відстані 4,70 м від кута (точка на плані 1) перетинання межі А-Б, яка проходить вздовж вулиці Колгоспної та межі А-Г, яка проходить вдовж суміжної земельної ділянки АДРЕСА_2 , під кутом 73 градуси в напрямку житлового будинку, літ. «А» довжиною 29,83 м (точки на плані 38-39); далі поворот під кутом 152 градуса в напрямку житлового будинку, літ. «а» до перетинання з його фасадною стіною (точка на плані 40) на відстані 5,58 м від лівого кута фасадної стіни житлового будинку за літ. «А»; далі по середині внутрішній стін будинку між приміщеннями № 1-1, № 2-1, № 1-1 і № 2-2, № 1-3 і № 2-2, № 1-4 і № 2-2, № 1-4 і № 2-3 (точки на плані 40-41-42-43); далі від тильної стіни житлового будинку літ. «А» (точка на плані 43), що знаходиться на відстані 4,78 м від лівого кута житлового будинку літ. «А» під кутом 90 градусів у напрямку земель загального користування довжиною 35 м (точки на плані 43-44), далі поворот під кутом 90 градусів у напрямку земель загального користування довжиною 35 м (точки на плані 43-44); далі поворот під кутом 90 градусів у напрямку земель загального користування довжиною 35 м (точки на плані 43-44); далі поворот під кутом 90 градусів у напрямку межі Б-В, яка межує із сусідньою земельною ділянкою АДРЕСА_3 довжиною 81,64 м (точки на плані 44-45) до перетинання з цією межею Б-В, яка межує із сусідньою земельною ділянкою АДРЕСА_3 на відстані 27,37 м від кута точки на плані 19).

Рішення місцевого суду мотивоване тим, що ОСОБА_2 на праві власності належить 1/2 частина житлового будинку з відповідною частиною господарсько-побутових будівель по АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування від 05 квітня 2007 року, посвідченим державним нотаріусом Васильківської міської державної нотаріальної контори Київської області за реєстровим № 2-966, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 24 квітня 2007 року Васильківського міського бюро технічної інвентаризації та технічним паспортом на будинок. При цьому розмір та межі земельної ділянки, що зайнята 1/2 частиною зазначеного житлового будинку з надвірними спорудами та необхідна для його обслуговування, встановлені висновком судової будівельно-технічної експертизи від 22 жовтня 2007 року № 95/07, складеним судовим експертом Черніним Я. О. Тому порушені майнові права позивача можуть бути поновлені шляхом виділення та передачі йому в приватну власність відповідної земельної ділянки.

У липні 2020 року Васильківська міська рада подала апеляційну скаргу на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2007 року. При цьому рада заявила клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення місцевого суду, яке обґрунтоване тим, що вона не брала участі у справі в суді першої інстанції, а про наявність рішення дізналася з іншої судової справи.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 24 липня 2020 року клопотання Васильківської міської ради задоволено, поновлено Васильківській міській раді строк на апеляційне оскарження рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2007 року та відкрито апеляційне провадження в цій справі.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що строк апеляційного оскарження рішення суду має бути поновленим, оскільки був пропущений з поважних причин. Подана апеляційна скарга відповідає вимогам Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), а тому перешкод для відкриття апеляційного провадження немає.

Постановою Київського апеляційного суду від 05 листопада 2020 року апеляційну скаргу Васильківської міської ради задоволено. Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2007 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що передача земельної ділянки у власність - це дискреційні повноваження місцевих рад, а не їх виконавчого органу, а саме виконавчого комітету, який у справі зазначений відповідачем. Тому позовні вимоги заявлені до неналежного відповідача, що є підставою для скасування рішення суду. При цьому законодавством не передбачено право суду на передачу земельних ділянок у власність громадян. Земельним законодавством України встановлений порядок розробки технічної документації та передачі земельної ділянки у власність. На час постановлення рішення судом першої інстанції спірна земельна ділянка перебувала в комунальній власності територіальної громади, і позивач не надав доказів звернення до місцевої ради із заявою про надання земельної ділянки для обслуговування будинку та господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та відмови у наданні такої земельної ділянки. Доводи представника позивача про те, що рішення суду було ухвалено тринадцять років тому, і ОСОБА_2 тривалий час користується земельною ділянкою, не заслуговують на увагу, оскільки рішення суду було ухвалено з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, тому не може бути залишене без змін, виходячи лише з принципу правової визначеності. Крім того, спірна земельна ділянка, на якій знаходиться 1/2 частина будинку, що належить позивачу на праві власності, після скасування рішення суду залишається в користуванні позивача, і він не позбавлений можливості вирішити питання приватизації земельної ділянки в установленому законом порядку.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги.

07 грудня 2020 року представник ОСОБА_2 - адвокат Говорун М. П. подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 24 липня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 листопада 2020 року, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і передати справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження у справі.

Касаційна скарга подана на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України та мотивована тим, що апеляційний суд не врахував правових висновків, викладених в постанові Верховного Суду України від 22 лютого 2017 року у справі № 6-2054цс16, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 2-1678/05 (провадження № 14-262цс19) та в постановах Верховного Суду у складі колегій суддів Касаційного цивільного суду від 15 квітня 2020 року у справі № 638/11409/15-ц (провадження № 61-530св20), від 11 червня 2020 року у справі № 2-о-192/2008 (провадження № 61-40761св18), від 09 вересня 2020 року у справі № 2-о-72/08 (провадження № 61-15787св19), у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про поновлення Васильківській міській раді строку на апеляційне оскарження рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2007 року. З огляду на положення статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міський голова очолює як Васильківську міську раду, так і виконавчий комітет цієї ради, а також представляє обидві юридичні особи. Тому керівник Васильківської міської ради, який також є керівником виконавчого комітету цієї ради, знав про існування цієї справи, видав довіреність на представництво інтересів обох юридичних осіб, повноважний представник брав участь в судових засіданнях в суді першої інстанції та визнав позов. За таких обставин відповідно до частини другої статті 358 ЦПК України суд повинен був відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 листопада 2007 року, оскільки вона подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Рух справи в суді касаційної інстанції.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 грудня 2020 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали з Васильківського міськрайонного суду Київської області.

29 січня 2021 року справа № 2-1710/07 надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 липня 2021 року справу призначено до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 415 ЦПК України процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 403 ЦПК України суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду. Суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати.

Встановлено, що ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 березня 2021 року з підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 403 ЦПК України, передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 2-3887/2009 за позовом ОСОБА_4 до Львівського міського відділу Львівської регіональної філії Центру державного земельного кадастру, Львівського міського управління земельних ресурсів про визнання права власності на спадщину за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на постанову Львівського апеляційного суду від 13 жовтня 2020 року.

Передаючи справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду виходила з того, що в судовій практиці існують різні підходи щодо застосування норм ЦПК України та Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у відповідних редакціях, якими визначаються строки апеляційного оскарження судових рішень, ухвалених до 15 грудня 2017 року: в одних випадках суди застосовують процесуальні норми, які були чинними на час ухвалення судом першої інстанції судового рішення, в інших - визнають, що застосуванню підлягають процесуальні норми в редакції, яка діяла безпосередньо перед набранням чинності ЦПК України та ГПК України в новій редакції на підставі Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». Правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду, свідчать про різний підхід до застосування Верховним Судом пункту 13 Перехідних положень ЦПК України та пункту 13 Перехідних положень ГПК України, а також присічного річного процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення прокурором, органом державної влади чи органом місцевого самоврядування (поновлення строку на апеляційне оскарження), визначення редакції процесуального закону, який підлягає застосуванню при поданні після 15 грудня 2017 року апеляційної скарги на судові рішення, ухвалені до 15 січня 2012 року. Без відступлення від висновків щодо застосування статей 294, 297 ЦПК України та статті 93 ГПК України (в редакціях, чинних до 15 грудня 2017 року), висловлених Верховним Судом у складі колегій суддів Касаційного господарського суду в постанові від 10 листопада 2020 року у справі № 13/197-10, а також без уточнення висновків, викладених в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 червня 2019 року у справі № 2-1678/05 (провадження № 14-262цс19), правильно сформувати правову позицію у справі № 2-3887/2009 неможливо.

У справі, яка переглядається, правовідносини є подібними до правовідносин у справі № 2-3887/2009, оскільки її вирішення залежить від застосування статей 294, 297 ЦПК України в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року.

Згідно з пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини першої статті 252 цього Кодексу, до закінчення перегляду в касаційному порядку.

Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 24 березня 2021року справу № 2-3887/2009 (провадження № 14-36цс21) прийнято до розгляду.

Виходячи з викладеного, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про необхідність зупинити провадження в цій справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 2-3887/2009 (провадження № 14-36цс21).

Керуючись статтями 252, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити провадження у справі № 2-1710/07 за позовом ОСОБА_1 , яка діяла в інтересах малолітнього ОСОБА_2 , до виконавчого комітету Васильківської міської ради Київської області про виділення та визнання права власності на земельну ділянку під житловим будинком з надвірними спорудами за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Говоруна Максима Петровича на ухвалу Київського апеляційного суду від 24 липня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 листопада 2020 року до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 2-3887/2009 (провадження № 14-36цс21).

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийІ. М. Фаловська
Судді:В. М. Ігнатенко
С. О. Карпенко
С. Ю. Мартєв
В. А. Стрільчук