Справа №464/8919/15-ц
пр № 4-с/464/16/21
У Х В А Л А

02 серпня 2021 року Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Чорна С.З.,

при секретарі судових засідань Гринюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Шелінська Юлія Андріївна на дії приватного виконавця,-

в с т а н о в и в :

02.07.2021 скаржник ОСОБА_2 звернулася в суд зі скаргою про визнання незаконними дії приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Ю.А. щодо накладення арешту на її рахунок.

В обґрунтування скарги покликається на те, що з 14 грудня 2015 року рішенням Сихівського районного суду м. Львова по справі №464/8919/15-ц стягнуто з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість за кредитним договором в розмірі 36492,43 доларів США, що становить на 30.10.2015 по курсу НБУ - 835822 грн. 07 коп. та 51623 грн. 07 коп. та Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» судові витрати в розмірі 13311 грн. 68 коп. Дане рішення виконувалось Сихівським відділом ДВС у місті Львові в межах виконавчих проваджень №54176868 та №54176812. 01.06.2021 року приватним виконавцем Шелінською Ю.А. було винесено ряд постанов, зокрема про відкриття виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди, про арешт майна на підставі виконавчого листа Сихівського районного суду м. Львова №464/8919/15-ц від 14.12.2015 року. 17.06.2021 вона отримала повідомлення, що з рахунку списано кошти в сумі 12 267,62 грн. згідно виконавчого листа №65639773 що складалась з: заробітня плата - 9 867,62 грн. та аліментів - 2400 грн. Зазначила, що постанова не містить конкретних номерів рахунків, на кошти на яких накладається арешт, а лише наведений перелік існуючих в Україні банківських установ. Вона є матір`ю двох малолітніх дітей, вочевидь, позбавлення її такого джерела доходів, як заробітна плата та аліменти позбавляє джерел існування не тільки боржника, а й членів сім`ї, що перебувають на утриманні. З урахуванням викладених обставин, вважає що постанова виконавця в частині накладення арешту на рахунок НОМЕР_1 відкритий у АТ «Приватбанк» на який надходить лише заробітня плата та аліменти є протиправною та підлягає скасуванню, а стягнуті кошти підлягають поверненню. А тому, просить суд, визнати незаконними дії приватного виконавця Шелінської Ю. А. щодо накладення арешту на рахунок ОСОБА_2 відкритий у АТ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 та стягнення коштів заробітньої плати та аліментів у повному обсязі з вказаного рахунку. Зобов`язати приватного виконавця Шелінську Ю.А. усунути допущені порушення (поновити порушене право заявника).

Ухвалою суду від 08.07.2021 відкрито провадження у справі.

Від приватного виконавця Шелінської Ю.А. до суду поступили заперечення на скаргу. В яких зазначила, що вважає її безпідставною, необгрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

28.07.2021 від заявника поступила відповідь на заперечення, в яких зазначила, що на її рахунку міститься лише заробітня плата та аліменти.

Від скаржника до суду поступила заява про слухання скарги у її відсутності, скаргу підтримала та просить таку задоволити.

Від приватного виконавця Шелінської Ю.А. до суду поступила заява про слухання скарги у її відсутності.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, вважаю, що скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Судом встановлено, що у провадженні Сихівського районного суду м. Львова перебувала цивільна справа №464/8919/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

14.12.2015 у вищевказаній справі судом постановлено рішення, згідно з якого позов задоволено та ухвалено стягнути з ОСОБА_2 (ідент. № НОМЕР_3 ) на користь публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість за кредитним договором в розмірі 36 492,43 доларів США, що становить на 30.10.2015 по курсу НБУ - 835 822 (вісімсот тридцять п`ять тисяч вісімсот двадцять дві) грн. 07 коп. та 51 623 (п`ятдесят одна тисяча шістсот двадцять три) грн. 07 коп. Стягнути з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» судові витрати в розмірі 13 311 (тринадцять тисяч триста одинадцять) грн. 68 коп. Вищевказане рішення набрало законної сили та на виконання вказаного рішення суду було видано виконавчий лист.

01.06.2021 приватним виконавцем Шелінською Ю.А. винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_2 .

Згідно відповіді АТ КБ «ПриватБанк» накладено на рахунки відкриті в АТ КБ «ПриватБанк» арешт.

Умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження» (далі Закон).

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом пункту 7 частини 3 статті 18 Закону державний виконавець має право накласти арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема, на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів, на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-І Податкового кодексу України, коштів платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунках в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Заходи примусового виконання рішень визначені у статті 10 Закону, зокрема, у пункті 1 цієї статті зазначено: звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права боржника), у тому числі якщо вони перебувають у інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Згідно частини1 ст.48 Закону звернення стягнення на майно боржника полягає у його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Частина 2 статті 48 Закону передбачає, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Із п.1 резолютивної частини постанови про арешт коштів боржника від 01.06.2021 встановлено, що арешт накладено на кошти боржника, які знаходяться на рахунках боржника, за винятком коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено відповідно до законодавства.

Відповідно до ч.3 ст.52 Закону не підлягають арешту в порядку встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на яких заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно з абзацом другим частини другої статті 59 Закону виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктом 10 частини першої статті 3 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини 4 статті 59 Закону отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Стаття 48 Закону встановлює не повний перелік коштів, звернення на які заборонено законом, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено законом.

Враховуючи те, що банк не повідомив виконавця про цільове призначення коштів, які знаходяться на рахунках боржника ОСОБА_2 , у виконавця були відсутні підстави для зняття арешту.

Чинним законодавством не передбачено відкриття рахунків із спеціальним режимом використання для виплати заробітної плати. Рахунки боржника ОСОБА_2 у АТ КБ «Приватбанк» на які було накладено арешт є поточними рахунками боржника та не відносяться до рахунків із спеціальним режимом використання, накладення арешту на кошти на якому заборонено.

Нормами ст. 52 Закону на банк, в даному випадку АТ КБ «Приватбанк» покладено обов`язок визначати призначення (статус) рахунку та можливість накладення арешту на кошти, що на ньому знаходяться. Із матеріалів справи встановлено, що Банк виконав постанову державного виконавця, а отже, не визнав зазначені рахунки та кошти на них такими, на які законом заборонено накладати арешт та звертати стягнення.

Зазначене вище підтверджується висновками Верховного Суду у постанові від 13.03.2019 року по справі № 344/8982/17, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 року по справі № 905/361/19.

Із врахуванням вище зазначеного, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 80, 81, 258, 259, 260, 263, 447, 450, 451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд,-

п о с т а н о в и в :

у задоволенні скарги ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Шелінська Юлія Андріївна на дії приватного виконавця - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Суддя С.З. Чорна