ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1260/21Головуючий по 1 інстанції
Справа №712/3231/21 Категорія: Пироженко (В.Д.) В. Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року : Черкаський апеляційний суд в складі:

суддів Бондаренка С. І., Вініченка Б.Б., Новікова О.М.
за участю секретаря Чуйко А.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Черкаси апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 квітня 2021 року, ухвалене в складі судді Пироженко В.Д., у справі за позовом ОСОБА_1 до Черкаського зонального відділу Військової служби правопорядку про відшкодування моральної шкоди, повний текст рішення складений 29 квітня 2021 року, -

в с т а н о в и в :

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про відшкодування моральної шкоди.

Позов обґрунтований тим, що він проходив службу у Черкаському зональному відділі військової служби правопорядку з 22 серпня 2017 року по 02 вересня 2019 року.

02 вересня 2019 року наказом начальника ЧЗВ ВСП (по стройовій частині) № 179 позивач звільнений та виключений зі списків особового складу відділу та всіх видів забезпечення.

В день звільнення йому не була виплачена грошова компенсація за невикористані календарні дні соціальної додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2018 по 2019 рік та індексація грошового забезпечення.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року у справі №580/538/20 визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нарахування та виплати індексації заробітної плати за період з грудня 2017 року по березень 2018 року та стягнуто за вказаний період заборгованість на його користь в розмірі 287 гривень 19 копійок. Рішення суду виконано 22 вересня 2020 року.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року у справі № 580/539/20 визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні соціальної додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, за період з 2018 по 2019 роки та зобов`язано нарахувати та виплатити грошову компенсацію виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 02 вересня 2019 року. Рішення суду було виконано 26 лютого 2021 року.

Тобто, судовими рішеннями підтверджено протиправність та незаконність дій відповідача.

Вказує, що порушення його права на заробітну плату (грошове забезпечення) спричинило негативні переживання, стан постійної психоемоційної напруги, нервозність і дратівливість, порушення сну, побоювання про майбутній стан здоров`я. Позивачу довелось витратити багато часу, енергії та сил на захист порушеного права, було порушено стан душевної рівноваги, для відновлення якого доводилося докладати додаткові зусилля, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості повноцінно насолоджуватися життям.

Гострота цих переживань посилюється тим, що в нього загострене почуття справедливості. Крім того, він є учасником бойових дій та 4 роки власного життя віддав захисту Батьківщини.
Розраховуючи моральну шкоду позивач виходив з наступного:

За кожен місяць порушеного права оцінює таку шкоду у розмірі мінімальної заробітної плати, яка у січні місяці 2021 року становила для працездатних осіб 6000 гривень ( ст.8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік»).

Порушення трудових прав позивача розпочалося у вересні 2019 року, отже з вересня 2019 року по лютий 2021 року ( місяць виплати заборгованості) минуло 18 місяців.

18 місяців х 6000 гривень = 108000 гривень.

На підставі викладеного позивач просив суд стягнути з Черкаського зонального відділу Військової служби правопорядку на його користь моральну шкоду в розмірі 108000 гривень.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 квітня 2021 року позовні вимоги задоволено частково.
Стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 1000 гривень.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення мотивовано тим, що позивач зазнав негативних емоцій, змістом яких є занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання. З урахуванням вразливого стану позивача як учасника бойових дій, негативні емоції, викликані протиправними діями відповідача, досягли рівня страждання (у розумінні ст. 23 ЦК України), а отже моральну шкоду було завдано.

Визначаючи співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам суд виходячи з засад розумності та справедливості прийшов до висновку, що встановлення судом факту протиправної бездіяльності відповідача та зобов`язання виплатити невиплачену суму коштів, суд вважає достатньою сатисфакцією для відновлення прав позивача. Причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача та погіршенням стану здоров`я позивача не встановлено, тому ця обставина не може свідчити про завдання моральної шкоди відповідачем. Судом взято до уваги також і те, що рішеннями Черкаського окружного адміністративного суду від 15 червня 2020 року та 05 жовтня 2020 року, хоч із затримкою, але були захищені права позивача. З наведених підстав суд дійшов висновку, що з огляду на обставини справи справедливим буде присудження відшкодування моральної шкоди у розмірі 1000 гривень.

Не погоджуючись з даним рішенням суду першої інстанції Черкаський зональний відділ Військової служби правопорядку подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на те, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, на недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, порушення норми матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Доводи апеляційної скарги вмотивовує тим, що позивачем не надано жодного доказу, які саме протиправні дії відповідача могли стати тими обставинами, відповідно до яких позивач набуває право на отримання компенсації за завдання моральної шкоди, тобто відсутній один із складових елементів для відшкодування моральної шкоди - причинний зв`язок. При звільненні позивач отримав грошові кошти в сумі 1133,19 гривень. Викликає великий сумнів твердження позивача щодо наявності будь-яких моральних страждань в результаті недоотримання індексації заробітної плати в сумі 287,19 гривень. Дана сума в будь-якій значній мірі не могла вплинути ні на життєвий рівень, ні на звичний позивачу спосіб життя. Також відсутня співмірність оспорюваної суми та суми компенсації. Наявність судових рішень про визнання протиправною бездіяльність відповідача не може бути підставою для задоволення позову, оскільки рішеннями не встановлюється безумовна доведеність усіх обов`язкових складових цивільно-правової відповідальності заподіяння моральної шкоди.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.
В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що наказом начальника Черкаського зонального відділу Військової служби правопорядку (по стройовій частині) № 179 від 02 вересня 2019 року старшого солдата ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас та направлено для зарахування на військовий облік до Черкаського об`єднаного міського військового комісаріату (а.с. 45).
Позивач являється учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серія НОМЕР_1 від 16 липня 2018 року (а.с. 27).
Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч.4 ст. 82 ЦПК України).
Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 15 червня 2021 року у справі № 580/538/20 визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації заробітної плати за період з грудня 2017 року по березень 2018 року та стягнуто заборгованість з індексації заробітної плати за вказаний період в сумі 287 гривень 19 копійок (а.с. 18).

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2020 року у справі № 580/539/20 визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані календарні дні соціальної додаткової відпустки як учаснику бойових дій, за період 2018 по 2019 роки, виходячи з грошового забезпечення станом на день звільнення з військової служби 02 вересня 2019 року та зобов`язано нарахувати та виплатити грошову компенсацію (а.с. 20-25).

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист цивільного інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України визначені способи захисту цивільних прав та інтересів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частин другої-п`ятої цієї статті моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду визначені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Пунктом 3 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4 встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Пунктами 4, 5 вказаної постанови визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами підтверджується. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суди, зокрема, повинні з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно з пунктом 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Апеляційний суд приходить до висновку, що факт спричинення позивачу моральних страждань внаслідок неправомірних дій відповідача при нарахуванні виплат є доведеним, оскільки внаслідок цього позивач був обмежений у можливості розпорядитись належною індексацією грошового забезпечення та компенсацією з невикористані дні соціальної додаткової відпустки, дана ситуація мала психотравмуючий характер, у зв`язку із чим позивачу було завдано моральну шкоду, яка полягає у моральних втратах внаслідок обмеження його соціальних прав, чим були порушені нормальні життєві зв`язку, оскільки для поновлення своїх прав позивач змушений був докладати додаткових зусиль.
Встановлюючи розмір відшкодування моральної шкоди, слід керуватися не лише тими критеріями, які обумовлюють суб`єктивне сприйняття потерпілого (почуття, емоції), але й тими, які характеризують її зовнішній прояв - порушення звичайного для даної людини способу життя.
При цьому, розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її необґрунтованого збагачення.
Неправомірні дії відповідача щодо позивача встановлено рішеннями Черкаського окружного адміністративного суду, тому позивач в порядку цивільного судочинства був наділений правом звернення до суду за захистом своїх прав і такими діями йому було завдано моральну шкоду.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд виходив з засад розумності та справедливості, розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 1000 гривень є достатнім та співмірним із тривалістю порушень прав позивача та характером завданої йому з боку відповідача немайнової шкоди. Стягнення у такому розмірі не є надто надмірним, не призведе до порушення балансу прав та інтересів конкретного громадянина і суспільного інтересу.

У відповідності ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер і правильності висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Черкаського зонального відділу Військової служби правопорядку залишити без задоволення, а рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Черкаського зонального відділу Військової служби правопорядку про відшкодування моральної шкоди без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлений 29 липня 2021 року.

Судді