Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

17 березня 2021 року м.Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Овчиннікової О.С.,

при секретарі судового засідання - Сотченко В.О.,

за участі позивача ОСОБА_1 ,

за участю представника третьої особи - СДН Некипілої Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Волноваха цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - Орган опіки та піклування Новоселівської сільської ради Волноваського району Донецької області, Служба у справах дітей Волноваської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

Неповнолітній позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому зазначив, що відповідачка - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , його мати, яка з моменту його народження жодним чином не піклувалася про нього, догляд за ним здійснювала бабуся - ОСОБА_3 . Його батько - ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Весь час з моменту народження позивача його мати не виконує своїх батьківських обов`язків, не піклується про стан його здоров`я, не приймає участі в його вихованні, не бачиться з ним та не спілкується. Фактично усе його життя позивач перебуває на утриманні бабусі та мешкає разом із нею за адресою: АДРЕСА_1 . Після вступу до Маріупольського професійного машинобудівного ліцею у 2019 році , він періодично мешкає в гуртожитку, на вихідні та канікули приїжджає до бабусі. Викладені обставини вказують на винну , свідому , навмисну поведінку відповідачки, спрямовану на ухилення від виконання своїх батьківських обов`язків. На підтвердження своїх позовних вимог позивач надав відповідні довідки навчальних закладів тощо. Просив позбавити відповідачку батьківських прав відносно нього у зв`язку з ухиленням відповідачки від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, на їхньому задоволенні наполягав. Не заперечував, що мати - відповідачка віддає йому пенсію по втраті годувальника щомісяця.

Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Новоселівської сільської ради Волноваського району Донецької області в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд цивільної справи за його відсутності, рішення ухвалити на розсуд суду, надав письмовий висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав відповідачки через безпідставність.

Представник третьої особи - Служби у справах дітей Волноваської районної державної адміністрації Некипіла Т.О. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, пояснила, що відповідачка за місцем проживання характеризується позитивно, має, окрім позивача, ще трьох неповнолітніх дітей, з якими разом проживає та про яких піклується. Стосовно позовних вимог пояснила, що в 2020 році бабуся позивача - ОСОБА_3 зверталася до них з заявою про позбавлення батьківських прав її доньки - ОСОБА_2 стосовно позивача - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вона проводила бесіду з позивачем та його матір`ю, які надали письмові пояснення, які представник надала судові для долучення до матеріалів справи. Мати в поясненні зазначала, що хоча і мешкає в іншому селі, однак син - позивач ОСОБА_1 до неї приїжджає постійно, навчається в Маріуполі в ліцеї, вони спілкуються кожного дня по телефону, вона віддає йому пенсію по втраті годувальника , бо батько - ОСОБА_7 помер, в розмірі 1400 гривень. Спиртне вона не вживає, піклується про своїх дітей. ОСОБА_1 під час бесіди також підтвердив, що спілкується з матір`ю, приїздить до неї на вихідні, вона збирає йому сумки з продуктами, дає гроші, віддає пенсію по втраті годувальника - 1400 гривень. У нього з матір`ю хороші стосунки, мати до них з бабусею приїжджала. Зі слів бабусі йому відомо, якщо позбавити мати батьківських прав, то йому дадуть квартиру. Влітку 2020 року представники служби у справах дітей Волноваської райдержадміністрації разом з представниками Чермалицької сільради приходили до відповідачки - ОСОБА_2 додому , складали акт обстеження побутових умов: вдома чисто, охайно, є запас продуктів, діти забезпечені усім необхідним, мати твереза, охайна. Під час бесіди мати підтвердила вкотре, що вона підтримує тісний зв`язок зі старшим сином - ОСОБА_1 . Під час відвідання будинку бабусі ОСОБА_3 ( акт обстеження від 05.05.2020 року) в с. Кам`янка бабуся до будинку комісію не впустила, пояснила, що хворіє дідусь та в будинку ремонт. Бабусі ОСОБА_3 комісією було роз`яснено, що підстав для позбавлення батьківських прав її доньки - ОСОБА_2 щодо сина ОСОБА_1 2003 року народження, не встановлено, оскільки вона віддає синові пенсію з втрати годувальника та ОСОБА_1 тісно спілкується з матір`ю. Просила в задоволенні позову відмовити за безпідставністю.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що відповідачка ОСОБА_2 - її донька, яка ІНФОРМАЦІЯ_4 народила сина ОСОБА_1 . Коли дитині було 7 місяців , вона приїхала до них і залишила сина, забрала гроші на придбання одягу дитині та поїхала до с.Чермалик. З того часу вони з чоловіком піклувалися про онука, одягали, виховували його. А донька вживала спиртне, про дитину не піклується. В 2014 році вони зверталися до Тельманівського райсуду про позбавлення батьківських прав матері ОСОБА_1 , рішення не було ухвалене. В 2020 році вона зверталася до Волноваської СДН, однак також результату не було. В судовому засіданні свідок підтвердила, що відповідачка давала пенсію по втраті годувальника онукові декілька разів. Вважає, що донька кинула сина, свідомо не виконувала своїх батьківських обов`язків щодо виховання, піклування про дитину. Просила суд позбавити відповідачку ОСОБА_2 батьківських прав стосовно її онука - ОСОБА_1 , 2003 року народження.

Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Суд, вислухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , представника третьої особи Некипілої Т.О., свідка ОСОБА_3 , дослідивши письмові матеріали цивільної справи, вважає за необхідне в задоволенні позову відмовити з огляду на таке.

Зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 11.09.2003 року, виданого виконкомом Чермалицької сільської ради Тельманівського району, актовий запис № 19, судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 є матір`ю позивача ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 . Батьком зазначений - ОСОБА_4 .

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 вбачається, що батько позивача - ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

З акту обстеження місця фактичного проживання від 10.09.2019 року судом встановлено, що ОСОБА_1 , 2003 року народження, зареєстрований та проживав разом з бабусею - ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 . Зі слів сусідів, хлопець знаходився на забезпеченні бабусі.

З наданої позивачем довідки від 14.11.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відвідував Кам`янський ДНЗ «Росинка» з 01.08.2007 року до 01.07.2010 року, батьки участі у його вихованні не приймали, матеріальної допомоги не надавали.

З довідки № 50 від 10.09.2019 року Кам`янської ЗОШ судом встановлено, що ОСОБА_1 , 2003 року народження, навчався з 2010 року по 2019 рік, мати школу не відвідувала, з вчителями та класним керівником зв`язку не підтримувала.

З довідки № 796 від 17.10.2019 року судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , з 2003 року разом з бабусею ОСОБА_3 .

Зі складеного третьою особою - органом опіки та піклування Новоселівської сільської ради висновку від 06.03.2021 року судом встановлено, що орган опіки вважає недоцільним позбавляти батьківських прав ОСОБА_2 стосовно сина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за відсутності достатньої та переконливої документальної бази, оскільки мати характеризується за місцем проживання в с.Чермалик позитивно, перераховує грошові кошти синові через відділення поштового зв`язку с.Чермалик. Тому встановлено відсутність ухилення від виховання дитини.

З наданих представником СДН Волноваської райдержадміністрації актів обстеження побутових умов судом встановлено, що 09.07.2020 року комісією у складі представника СДН та Чермалицької сільради при відвідуванні будинку за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання відповідачки ОСОБА_2 встановлено, що в будинку чисто, прибрано, є запас продуктів, дитячий одяг, канцелярські приладдя, є сучасна оргтехніка. Зі слів матері, її старший син ОСОБА_1 часто приїздить до неї з ночівлею, вони підтримують тісний зв`язок. Мати охайна, твереза. З акту обстеження умов проживання від 05.05.2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що умови проживання неповнолітнього ОСОБА_1 , 2003 року народження, перевірити не вдалося, бабуся ОСОБА_3 до будинку комісію не вступила, пояснення відмовилася написати. Їй було роз`яснено, що підстав для позбавлення батьківських прав її доньки щодо онука ОСОБА_1 не встановлено, оскільки мати та син спілкуються, мати віддає синові пенсію по втраті годувальника у розмірі 1400 гривень.

З побутової характеристики сільського голови Чермалицької сільради від 10.03.2020 року судом встановлено, що ОСОБА_2 мешкає в с.Чермалик з трьома неповнолітніми дітьми в будинку бабусі ОСОБА_11 , скарг на неї не надходило, по характеру спокійна, добра, врівноважена, уважна, за час проживання зарекомендувала себе з позитивного боку.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Згідно із ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

У відповідності з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Так, відповідачу, як матері неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в провину ставиться ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що є правовою підставою для позбавлення батьківських прав (п.2 ч.1 ст.164 СК).

Дане поняття є оціночним і підлягає дослідженню в кожному конкретному випадку з урахуванням цілої сукупності чинників і факторів.

Зокрема, відповідно до роз`яснень, викладених в пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

На думку суду врахування обставин, які підпадають під визначення дій особи, як ухилення від виконання батьківських обов`язків, не вичерпуються наведеним вище переліком і підлягають розширеному тлумаченню залежно від особливостей кожної конкретної ситуації.

Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а згідно ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач в обгрунтування позовних вимог посилався на ухилення від виконання батьківських обов`язків: не бачиться з сином, не піклується про стан здоров`я, не приймає участь у вихованні, однак такі доводи не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду.

З матеріалів справи вбачається та судом при розгляді справи встановлено, що відповідачка не відмовляється від спілкування з сином, віддає пенсію по втраті годувальника, що не заперечували ні позивач ОСОБА_1 , ні його бабуся - свідок ОСОБА_3 . До адміністративної відповідальності, зокрема і по ст.184 КУПАП, ОСОБА_2 не притягувалася. Щодо зловживання спиртними напоями відповідачкою жодного доказу позивачем не надано.

Отже, на підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням встановлених фактичних обставин справи, враховуючи те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, що не виконують батьківських обов`язків та те, що позивачем не надано доказів того, що відповідач навмисно ухилялась від виконання своїх обов`язків по вихованню сина та свідомо нехтувала своїми батьківськими обов`язками, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову. Тобто, даних про те, що відповідач самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків, матеріали цивільної справи не містять та такі докази не надані з боку позивача.

Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, необхідність застосування якого за обставинами цієї справи не доведено; належних та допустимих доказів ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків, які могли б бути законною підставою для позбавлення її батьківських прав стосовно сина, позивачем не надано.

За обставин недоведеності свідомого нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов`язками, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.

Аналогічний правовий висновок сформульовано у постанові Верховного Суду від 6 травня 2020 р. у справі № 641/2867/17-ц.

Суд звертає увагу, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини (далі Європейський Суд) у справі Савіни проти України , пункт 49 рішення у справі Хант проти України ).

Керуючись ст.ст. 12,13, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України , 164 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - Орган опіки та піклування Новоселівської сільської ради Волноваського району Донецької області, Служба у справах дітей Волноваської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 26 березня 2021 року.

Суддя О.С.Овчиннікова