єдиний унікальний номер справи 824/96/21
номер провадження 22-вк/824/135/2021
У Х В А Л А

28 липня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді Фінагеєва В.О.

за участю секретаря судового засідання Гасюк В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву РС Інтернешнл ГмбШ (PS International GmbH) про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-Промисловій палаті Російської Федерації від 16 липня 2018 року про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» на користь РС Інтернешнл ГмбШ (PS International GmbH) заборгованості у розмірі 3 220 849, 96 доларів США, неустойки у розмірі 161 042,50 доларів США, а також суми 56 791 доларів США на відшкодування витрат компанії РС Інтернешнл ГмбШ (PS International GmbH) зі сплати реєстраційного та арбітражного зборів, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2021 року РС Інтернешнл ГмбШ (PS International GmbH) звернувся до суду заявою, в якій просив визнати та надати дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-Промисловій палаті Російської Федерації по справі № М-193/2017 від 16 липня 2018 року про стягнення з ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» заборгованості у розмірі 3 220 849, 96 доларів США, неустойки у розмірі 161 042,50 доларів США, а також суми 56 791 доларів США на відшкодування витрат компанії РС Інтернешнл ГмбШ (PS International GmbH) зі сплати реєстраційного та арбітражного зборів; видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-Промисловій палаті Російської Федерації від 16 липня 2018 року по справі № М-193/2017.

Заява обґрунтована тим, що рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-Промисловій палаті Російської Федераціїне оскаржувалося, набрало законної сили 16 липня 2018 року та станом на дату подання заяви боржником у добровільному порядку не виконано. Божник був належним чином сповіщений міжнародним комерційним арбітражним судом про початок і перебіг арбітражного розгляду. Предмет спору охоплений арбітражною угодою. Арбітражна процедура та склад міжнародного комерційного арбітражного суду відповідають умовам угоди між сторонами. Відповідно до законодавства України спір може бути переданий до міжнародного комерційного арбітражу з огляду на його предмет. Рішення відповідає публічному порядку України.

У запереченнях на заяву ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» вказує на те, що виконання та визнання іноземного арбітражного рішення несумісне з основами правопорядку держави, а події, які сталися в Україні, починаючи з лютого-березня 2014 року та визнання Російської Федерації країною-агресором щодо України вплинули на приватноправові відносини, що склалися між ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» та РС Інтернешнл ГмбШ на підставі договору від 05 травня 2014 року та на їх зобов`язання, що виникли на підставі цього договору. Рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-Промисловій палаті Російської Федерації від 16 липня 2018 року суперечить публічному порядку України, оскільки передбачає стягнення коштів в іноземній валюті, всупереч вимогам закону щодо порядку проведення грошових розрахунків на території України в іноземній валюті. Божник не був належним чином сповіщений про призначення арбітра, арбітражний розгляд та не отримував документи. В інформаційних листах АТ «ДХЛ Інтернешнл» ідентифікація щодо одержувача відсутня. РС Інтернешнл ГмбШ є афілійованою компанією «Русал», на яку накладено санкції урядом Сполучених Штатів Америки, власником та бенефіціаром якої виступає ОСОБА_1 ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» включено до переліку об`єктів, що підлягають приватизації в 2021 році.

У судовому засіданні представник заявника підтримав подану заяву та просив її задовольнити.

Представник ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» в своїх письмових заявах проти задоволення заяви заперечував, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника заявника, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Міжнародним арбітражним судом при Торгово-Промисловій палаті Російської Федерації від 16 липня 2018 року встановлено наступні обставини:

«05 травня 2014 року між РС Інтернешнл ГмбШ (PS International GmbH) (далі - позивач/постачальник) та ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» (далі - відповідач/покупець) було укладено Договір № RS-ZALK 2014/4 (надалі - «договір») про постачання алюмінієвої продукції (надалі - «товар»).

Як випливає з позовної заяви, свої зобов`язання щодо постачання товару за договором позивач виконував наступним чином.

Позивачем (у якості покупця) було укладено з компанією RTI Limited (колишня назва - «RUSAL TRADING INTERNATIONAL LIMITED») (надалі - «компанія RTI Limited») Контракт купівлі-продажу № RTI-RS-14 від 23 грудня 2013 року.

У свою чергу, компанія RTI Limited (у якості покупця) уклала з ВАТ «Об`єднана компанія РУСАЛ-Торговий Дім» (надалі - ВАТ «ОК РУСАЛ ТД», колишня назва - ВАТ «Російський Алюміній Менеджмент») такі договори постачання товару:

контракт № TD/RTI(Br)-2011 від 21 лютого 2011 року;

№ TD/RTI (Nk)-2014 від 15 січня 2014 року;

№ TD/RTI (IrkAZ)-2013 від 09 вересня 2013 року;

№ AL 619 від 15 червня 2007 року.

ВАТ «ОК РУСАЛ ТД», у свою чергу, виконувало свої зобов`язання на підставі:

агентського договору № СУАЛ/ТД-2-09 від 01 січня 2009 року з Відкритим акціонерним товариством «Сибірсько-Уральська Алюмінієва компанія» в якості агента;

договору комісії № КР-604 від 20 квітня 2006 року з Товариством з обмеженою відповідальністю «КраМЗ» в якості комісіонера;

агентського договору № РА-2-11 від 01 лютого 2011 року з Відкритим акціонерним товариством «Російський Алюміній» (надалі - ВАТ «Російський Алюміній») в якості агента.

ВАТ «Російський Алюміній», в свою чергу, уклало в якості замовника договори переробки:

№ БР(П)п-3-13 від 02 грудня 2013 року з ВАТ «РУСАЛ Братський Алюмінієвий Завод»;

№ НР-3-14 від 15 січня 2014 року з ВАТ «РУСАЛ Новокузнецький Алюмінієвий Завод».

Таким чином, позивач поставляв відповідачу товар, вироблений і відвантажений з:

ВАТ «Сибірсько-Уральська Алюмінієва компанія» (ВАТ СУАЛ);

ТОВ «КраМЗ»;

ВАТ «РУСАЛ Братський Алюмінієвий Завод» (ВАТ «РУСАЛ Братськ»);

ВАТ «РУСАЛ Новокузнецький Алюмінієвий Завод» (ВАТ «Новокузнецьк»).

Як випливає з позовної заяви, позивач здійснив відвантаження товару за договором на загальну суму 3 220 849,97 дол. США (без ПДВ). Зобов`язання щодо відвантаження товару було виконано позивачем належним чином, що, зокрема, підтверджується підписаним сторонами актом звірки взаєморозрахунків за договором станом на 1 січня 2015 року.

Відповідно до п. 5.1.1 договору оплата вартості партії товару повинна бути здійснена позивачем протягом 180 календарних днів з дати її відвантаження відправником товару. Проте, відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, оплату товару на суму 3 220 849,97 дол. США (без ПДВ) не здійснив.

Відповідно до п. 9.1.2 договору прострочення оплати товару дає постачальнику (позивачу) право вимагати від покупця (відповідача) сплати пені у розмірі 0,1 % від вартості неоплаченого в строк товару за кожен день прострочення, але не більше 5 % від загальної суми. За розрахунком позивача неустойка складає 161 042,50 дол. США, тобто, 5 % від суми заборгованості відповідача щодо оплати поставленого йому товару. Розрахунок неустойки здійснено станом на 01 травня 2017 року і не підлягає перерахуванню у зв`язку з обмеженням суми пені у розмірі 5 % від вартості неоплаченого товару (п. 9.1.2 договору).

З травня 2017 року позивач направив відповідачеві претензію за фактом неналежного виконання зобов`язань за договором з вимогою оплатити заборгованість та неустойку. На претензію відповідач не відповів, вимогу, що викладена в ній, не виконав.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до МКАС з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 3 220 489,96 дол. СІІІА, неустойки у розмірі 161 042,50 дол. США, а також витрат на сплату реєстраційного та арбітражного зборів.

16 січня 2018 року відповідно до § 5 Правил арбітражу міжнародних комерційних спорів (Додаток 2 до наказу ТПП РФ № 6 від 11 січня 2017 року) (надалі - «Правила арбітражу») відповідачу за адресою, вказаною позивачем у позовній заяві (69032, Україна, м. Запоріжжя, Південне шосе, 15), кур`єрською службою «DHL Express» (накладна ) було доставлено позовні матеріали при листі МКАС № 1800-М-193/66 від 12 січня 2018 року, що не були вручені адресату з причини відмови відповідача від їх отримання підтверджується повідомленням кур`єрської служби від 18 січня 2018 року.

Листом, надісланим електронною поштою 30 січня 2018 року, секретаріат МКАС запропонував позивачеві уточнити адресу відповідача.

31 січня 2018 року до МКАС надійшла заява позивача, в якій повідомлялося, що адреса відповідача не змінювалась, і позивач просив вважати, що матеріали відповідач отримав належним чином. До згаданого листа додавалась Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських організацій в Україні (надалі - ЄДР), згідно з якою відповідач, а саме Публічне акціонерне товариство «ЗАлК», розташований за адресою: 69032, Україна, Запорізька область, м. Запоріжжя, Вознесенський район, Південне шосе, буд. 15. Під час усного слухання у справі представник позивача підтвердив юридичне і фактичне здійснення господарської діяльності відповідачем в даний час.

Арбітром зі сторони позивача було обрано Є.П. Губіна , запасним арбітром було обрано П.Г. Лахно (заява позивача від 11 листопада 2017 року, отримана секретаріатом МКАС 29 грудня 2017 року).

Відповідно до п. 6 § 16 Правил арбітражу арбітром зі сторони відповідача було призначено К.Д. Лубенченко .

Відповідно до п. 7 § 16 Правил арбітражу головою колегії арбітрів було призначено В.В. Безбаха.

Про призначення арбітра за відповідача та голови колегії арбітрів сторони були проінформовані листом МКАС № 1800-М-193/418 від 9 лютого 2018 року.

Відводів або інших зауважень щодо формування третейського суду сторони не заявляли.

Доповідачем у справі було призначено Л.Б. Забелову».

Рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-Промисловій палаті Російської Федерації від 16 липня 2018 року стягнуто з ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» на користь РС Інтернешнл ГмбШ (PS International GmbH) заборгованість у розмірі 3 220 849, 96 доларів США, неустойку у розмірі 161 042,50 доларів США, а також суму 56 791 доларів США на відшкодування витрат компанії РС Інтернешнл ГмбШ (PS International GmbH) зі сплати реєстраційного та арбітражного зборів.

Рішення набрало законної чинності з дати його винесення 16 липня 2018 року, є остаточним і підлягає виконанню.

Разом з тим, вказане рішення не оскаржено і в добровільному порядку боржником не виконано.

Відповідно до статті 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

Згідно з частиною першою статті 474 ЦПК України рішення міжнародного комерційного арбітражу (якщо його місце знаходиться за межами України), незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається та виконується в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Питання визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу розглядається судом за заявою стягувача відповідно до цієї глави, якщо боржник має місце проживання (перебування) або місцезнаходження на території України (частина перша статті 475 ЦПК України).

Згідно з підпунктом «б» пункту 1 частини першої статті 478 ЦПК України суд відмовляє у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення.

Порядок визнання і приведення до виконання іноземних арбітражних рішень, у тому числі підстави для відмови у такому виконанні, врегульовано Конвенцією про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року (надалі - Нью-Йоркська Конвенція) та Угодою про порядок вирішення спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності від 20 березня 1992 року (надалі - Угода), що ратифікована постановою Верховної Ради України від 19 грудня 1992 року.

Вказані міжнародні угоди є обов`язковими як для України, так і для Російської Федерації.

Відповідно до частини першої статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України (частина друга статті 3 ЦПК України).

Аналогічні положення містяться у пункті 4 статті 15 Конституції Російської Федерації (у контексті співвідношення міжнародного та внутрішньодержавного права).

Відповідно до пункту «b» статті V Нью-Йоркської Конвенції, у визнанні та приведенні у виконання іноземного арбітражного рішення може бути відмовлено у випадку, якщо сторона, проти якої винесено рішення, не була належним чином повідомлена про призначення арбітра або про арбітражний розгляд, або з інших причин не могла надати свої пояснення.

Аналогічна норма закріплена у пункті «г» частини першої статті 9 Угоди, а також у статті 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий судовий розгляд. Вона закріплює принцип верховенства закону, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя.

Враховуючи вказані приписи у поєднанні із змістом статті 9 Угоди та з огляду на принцип рівності учасників процесу, під «повідомленням про процес» слід розуміти саме належне, у спосіб, передбачений законом, сповіщення судом або іншим компетентним органом, що розглядає спір, сторін про час та місце розгляду, що може свідчити про ефективне забезпечення прав на справедливий розгляд справи як позивача, так і відповідача.

Відповідно до статті 5 Угоди, компетентні суди та інші органи держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав зобов`язуються надавати взаємну правову допомогу. Взаємне надання правової допомоги включає вручення і пересилання документів і виконання процесуальних дій, зокрема, проведення експертизи, заслуховування Сторін, свідків, експертів та інших осіб. При наданні правової допомоги компетентні суди та інші органи держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав зносяться один з одним безпосередньо. При виконанні доручення про надання правової допомоги компетентні суди та інші органи, у яких просять допомогу, застосовують законодавство своєї держави.

Таким чином стаття 5 Угоди визначає, що при вирішенні питання про порядок направлення судових (арбітражних) документів, у тому числі: повісток-викликів, копій позовних заяв та інших позовних та процесуальних матеріалів, іноземній юридичній особі, яка бере участь в справі, слід виходити з того, що ці документи повинні направлятися в порядку доручення про надання правової допомоги до відповідних компетентних органів іноземної держави для вручення цих документів адресату.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини невід`ємними частинами «права на суд» слід розглядати, зокрема, наступні вимоги: вимога «змагальності» процесу відповідно до статті 6 Конвенції передбачає наявність можливості бути поінформованим і коментувати зауваження або докази, представлені протилежною стороною, в ході розгляду; право на «публічне слухання», що передбачає право на усне слухання і особисту присутність сторони в цивільному судовому процесі перед судом (Екбатані проти Швеції (Ekbatani v. Sweden, 26 травня 1988 року, номер заяви 10563/83, пункти 24-33); право на ефективну участь (T. та V. проти Сполученого Королівства, 16 грудня 1999 року, номер заяв 24724/94; 24888/94, пункти 83-89).

Стаття 6 Конвенції головним чином служить для визначення того, чи були надані заявнику достатні можливості викласти свою позицію і оскаржити докази, які він вважав недостовірними, а не для того, щоб оцінювати правильність або неправильність рішення, прийнятого національними судами (Каралевічус проти Литви (Karalevicius v. Lithuania), 06 червня2002 року, номер заяви 53254/99).

Враховуючи вищезазначене, у поєднанні зі статтею 9 Угоди, під «повідомленням про процес» слід розуміти саме сповіщення судом сторін про місце та час розгляду справи, що свідчитиме про ефективне забезпечення сторін «правом на суд».

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 01 червня 2016 року у справі № 6-1151цс16 та у постанові Верховного Суду від 05 березня 2020 року у справі № 824/70/19.

Судом встановлено, що ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» є юридичною особою, створеною за законодавством України, місцем його знаходження є: Україна, Запорізька область, м. Запоріжжя, Південне шосе, 15. Дані про наявність у цієї особи філій та представництв на території Російської Федерації матеріали справи не містять.

До заяви про визнання і надання дозволу на виконання в Україні рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті Російської Федерації від 16 липня 2018 року, заявник в якості доказів повідомлення відповідача про призначення арбітрів і про час та місце арбітражного розгляду справи надав копії інформаційних листів, виданих службою кур`єрської доставки компанії «АТ «ДХЛ Інтернешнл».

Однак, вказані документи не можуть вважатися доказами належного повідомлення ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» про призначення арбітра і про час та місце арбітражного розгляду справи.

Доказів повідомлення МКАС відповідача ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» про призначення арбітра та про час та місце арбітражного розгляду справи суду не надано.

З наданих суду копій інформаційних листів кур`єрської доставки компанії «АТ «ДХЛ Інтернешнл», адресованих МКАС (а.с.97, 100, 103, 106), вбачається, що в них не зазначено, кому саме та який саме перелік документів надсилався МКАС за транспортними накладними.

Таким чином, направлення поштової кореспонденції безпосередньо МКАС за допомогою кур`єрської доставки компанії «АТ «ДХЛ Інтернешнл» із невизначеним правовим статусом стороні у справі, яка знаходиться за межами Російської Федерації, а цей факт не оспорюється, не вказує на її обізнаність про арбітражний розгляд справи.

Також у матеріалах справи відсутні будь-які докази повідомлення ПАТ «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» у будь-який спосіб взагалі про розгляд справи, призначений на 16 липня 2018 року.

Крім того, боржником категорично заперечується факт його повідомлення про розгляд справи в МКАС та отримання ним будь-яких документів.

Частиною першою статті 476 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу суд постановляє ухвалу про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу або про відмову у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення.

Згідно з підпунктом «б» пункту 1 частини першої статті 478 ЦПК України неналежне сповіщення боржника про призначення арбітра і про арбітражний розгляд є самостійною необхідною та достатньою умовою для відмови у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу.

Керуючись ст. 268, 474, 477, 479, 482 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви РС Інтернешнл ГмбШ (PS International GmbH) про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-Промисловій палаті Російської Федерації від 16 липня 2018 року відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до цього суду.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено 29 липня 2021 року.

Суддя В.О. Фінагеєв