Справа №491/353/20
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

24 березня 2021 року м. Ананьїв

Ананьївський районний суд Одеської області у складі головуючого у справі судді Желяскова О.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду в м.Ананьїв Одеської області, цивільну справу за позовною заявою АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача заборгованості за кредитним договором на загальну суму 24603,61 грн., а також судові витрати.

В позовній заяві позивач зазначає, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 12 вересня 2008 року.

Як зазначено в позовній заяві, при укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

На думку позивача, відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

Як зазначено в позовній заяві, формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», які згідно до заяви отримані Відповідачем для ознайомлення в письмовій формі.

Отже, на думку позивача, підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст.634 ЦК України, був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку та кредитного договору.

Також, в позовній заяві зазначено, що 12 вересня 2008 року відповідачем була підписана довідка, про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». В цій же довідці відповідач власним підписом підтвердив, що «З фінансовими умовами надання кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений».

Позивач вказує, що банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 5500.00 грн., що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позовної заяви.

Згідно позовної заяви, щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.3.2, п.3.3 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни (збільшення або. зменшення) за рішенням та ініціативою Банку.

Таким чином, на думку позивача, банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Як зазначено в позовній заяві, відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. Але в процесі користування кредитним рахунком відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями.

Таким чином, у порушення п. 6.5 Договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав, хоча ст.629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Позивач зазначає, що виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання клієнта вважаються простроченими.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 22 березня 2020 року має заборгованість - 24603.61 грн., яка складається з наступного:

- 11869,12 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч.: 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 11869,12 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту;

- 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками;

- 0,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками;

- 4882,84 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625;

- 6441,95 грн. - нарахована пеня;

- 0,00 грн. - нараховано комісії;

а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг:

250,00 грн. - штраф (фіксована частина);

1159,70 грн. - штраф (процентна складова).

Як зазначено в позовній заяві, на даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за Договором про надання банківських послуг, що є порушенням законних прав та інтересів АТ КБ «ПРИВАТБАНК», у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Позивачем до позовної заяви було додано клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.7), що передбачено ст.276 ЦПК України.

Крім того, до позовної заяви додано клопотання представника позивача про розгляд справи за відсутності представників позивача (а.с.5).

Ухвалою Ананьївського районного суду Одеської області від 4 січня 2021 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін та надано позивачу та відповідачу строк для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву та зустрічної позовної заяви.

Зазначену ухвалу, разом з копією позовної заяви та додатків до неї, було направлено на адресу відповідача за вихідним №491/353/20/18/2021 від 4 січня 2021 року (а.с.64) та отримано відповідачкою 23 січня 2021 року, що підтверджується розпискою у «Рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення…» (а.с.66).

При цьому, відповідачка в установлений ч.7 ст.178 ЦПК України строк не подала до суду відзив на позовну заяву або заяву про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, а тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст.178, ч.5 ст.279 ЦПК України.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Вирішуючи заявлені позовні вимоги, суд виходить з того, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу кредиту, які регулюються параграфами 1, 2 Глави 71 Цивільного кодексу України.

Як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 12 вересня 2008 року.

Як зазначено в позовній заяві, при укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

На думку позивача, відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. Заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

Як зазначено в позовній заяві, формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», які згідно до заяви отримані Відповідачем для ознайомлення в письмовій формі.

Отже, на думку позивача, підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст.634 ЦК України, був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку та кредитного договору.

Зазначене підтверджується наданою позивачем разом з позовною заявою копією заяви (а.с.26), датованої 12 вересня 2008 року, в якій зазначено, що відповідачка отримала картку № НОМЕР_1 , з встановленим на неї кредитним лімітом, з базовою процентною ставкою 30 відсотків з розрахунку 360 днів у році, зі строком кредитного ліміту, що дорівнює строку дії картки, за сплатою щомісячного платежу у розмірі 7% від суми заборгованості. Також, заява містить запевнення відповідача про те, що вона ознайомилася з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, та на підставі її особистого волевиявлення просить надати їй кредитну картку на наведених умовах.

Також, в позовній заяві зазначено, що 12 вересня 2008 року відповідачем була підписана довідка, про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». В цій же довідці відповідач власним підписом підтвердив, що «З фінансовими умовами надання кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» і прикладами розрахунку суми плати за використання кредитних коштів ознайомлений».

На підтвердження зазначеного твердження позивачем надано разом з позовною заявою копію «Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с.27), в якій викладені умови надання кредиту, а саме: базова відсоткова ставка 2,5% на місяць, щомісячний платіж у розмірі 7% від заборгованості, але не менше 50 гривень і не більше залишку заборгованості.

Крім того, зазначена довідка містить відомості про те, за несвоєчасне погашення заборгованості клієнт сплачує банку пеню, яка дорівнює: пені(1) = (базова процентна ставка за договоро)/30-нараховуюється за кожен день прострочення кредиту; пеня(2) = 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. на місяць, нараховується 1 раз на місяць при наявності прострочення за кредитом або відсотками 5 та більше днів при виникненні прострочення на суму понад 50 грн.

Також, вказана довідка містить відомості про те, що клієнт сплачує банку штраф при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, який дорівнює 250 грн. + 5% від суми позову.

«Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с.27) містить запевнення відповідача про те, що вона ознайомлена з фінансовими умовами надання кредитки «Універсальна 55 днів пільгового періоду» та прикладами розрахунку плати за користування кредитними коштами. Довідка скріплена підписом відповідачки та датована 12 вересня 2008 року.

Згідно частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частин 1-4 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

У відповідності до частини 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 3 статті 626 ЦК України визначено, що договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно частини 1 статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

З урахуванням наведених норм та відомостей, що містяться в заяві (а.с.26) та «Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с.27), вбачається, що 12 вересня 2008 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, при укладенні якого було обумовлено його істотні умови, як то процентна ставка, відповідальність за порушення умов договору.

При цьому, статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Позивач вказує, що банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 5500,00 грн.

Зазначений факт підтверджується наданою позивачем довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 (а.с.24).

Згідно позовної заяви, щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.3.2, п.3.3 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни (збільшення або. зменшення) за рішенням та ініціативою Банку.

Таким чином, на думку позивача, банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Зазначене підтверджується наданою позивачем випискою за договором №б/н станом на 25 березня 2020 року (а.с.18-23), з якої вбачається, що відповідачка використовувала надані банком кредитні кошти.

Як зазначено в позовній заяві, відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором.

Зазначене узгоджується з відомостями, які містяться в «Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с.27) та відповідає положенням статті 1054 ЦК України.

Проте, як зазначає позивач, в процесі користування кредитним рахунком відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 22 березня 2020 року має заборгованість - 24603,61 грн., яка складається з наступного:

- 11869,12 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч.: 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 11869,12 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту;

- 0,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками;

- 0,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками;

- 4882,84 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625;

- 6441,95 грн. - нарахована пеня;

- 0,00 грн. - нараховано комісії;

а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг:

250,00 грн. - штраф (фіксована частина);

1159,70 грн. - штраф (процентна складова).

Вказані відомості підтверджуються зокрема випискою за договором №б/н станом на 25 березня 2020 року (а.с.18-23).

Слід також зауважити, що частиною 1 статті 546 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Частиною 1 статті 548 ЦК України визначено, що виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 549 ЦК України Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

При цьому, з «Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с.27), вбачається, що 12 вересня 2008 року між позивачем та відповідачем було узгоджено умови про те, що в разі порушення відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором відповідач повинен сплатити позивачу неустойку, у розмірах та порядку, наведених в довідці.

Крім того, згідно частини 2 статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Частиною 1 статті 1050 ЦК України визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Про стягнення, процентів нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України серед іншого просить позивач.

Як передбачено ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч.ч.3, 4 ст.77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Згідно зі ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Згідно із ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

На час розгляду справи, суду не надано будь-яких відомостей про те, що договір про надання банківських послуг №б/н від 12 вересня 2008 року визнано недійсним, розірваним чи припиненим не визнаний.

При цьому, як зазначалося, матеріали справи містять виписку за договором №б/н станом на 25 березня 2020 року (а.с.18-23), а також розрахунок заборгованості за кредитним договором №б/н від 12 вересня 2008 року (а.с.8-17), з яких зокрема вбачається, що відповідачем було отримано від позивача кредитні кошти, які станом на 25 березня 2020 року не повернуто, у зв`язку з чим у відповідача утворилася заборгованість перед банком в розмірі 23193 гривні 91 копійка.

Також, доданого позивачем до позовної заяви розрахунку заборгованості за договором №б/н від 12 вересня 2008 року (а.с.8-17), серед іншого вбачається, що банк просить суд стягнути з відповідача штраф у розмірі 1409 гривень 70 копійок, що відповідає умовам кредитного договору, наведеним в «Довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (а.с.27) підписаній відповідачем.

Наведені обставини під час розгляду справи сторонами не оспорювалися.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 2102,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням ІНВ99В3212 від 9 квітня 2020 року (а.с.1).

Судом позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, у зв`язку з чим судові витрати у справі, які складаються зі сплаченого позивачем судового збору, мають бути в повному обсязі покладені на відповідача.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76, 141, 264, 265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, ст. ст. 3, 11, 15, 16, 509, 510, 526, 527, 611, 612, 623, 624, 625, 1046-1049 1052, 1054ЦК України,суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Бишкек Республіки Киргизстан, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області 7 лютого 2002 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. №1Д, , рахунок № НОМЕР_4 (для погашення заборгованості та судових витрат), МФО № 305299, заборгованість за кредитним договором № б/н від 12 вересня 2008 року у розмірі 24603 (двадцять чотири тисячі шістсот три) гривні 61 копійка.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Бишкек Республіки Киргизстан, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Ананьївським РВ УМВС України в Одеській області 7 лютого 2002 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 , на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. №1Д, , рахунок № НОМЕР_4 (для погашення заборгованості та судових витрат), МФО № 305299, судові витрати в розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п.15.5 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто в даному випадку через Ананьївський районний суд Одеської області.

Відомості про сторін у справі:

Позивач:АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УНІВЕРСАЛ БАНК», юридична адреса: 04114, м.Київ, вул.Автозаводська, буд.54/19, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 21133352;
Відповідач:ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 .

Суддя: О.О.Желясков

Рішення набрало законної сили "__"__________________20___ року.