Справа № 274/7321/20 Провадження № 2/0274/599/21 РІШЕННЯ
21.07.2021 м. Бердичів
Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Большакова Т.Б. (далі - Суд),
за участю секретаря судового засідання Лободи В.І.,
представника позивача - адвоката Архіпова А.А.,
відповідача ОСОБА_2 ,
представника відповідача ОСОБА_3 ,
розглянувши в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Бердичівський об`єднаний міський військовий комісаріат про встановлення факту проживання однією сім`єю,
ВСТАНОВИВ:
І. Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу її та ОСОБА_4 з 20 серпня 2013 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Обгрунтовуючи позов зазначає, що з серпня 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 почали проживати однією сім`єю в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить позивачу на праві приватної власності. В період спільного проживання однією сім`єю (без реєстрації шлюбу) в них народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 батько спільної дитини позивача та ОСОБА_4 помер. З ІНФОРМАЦІЯ_3 по день смерті, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 та ОСОБА_4 проживали у фактичних шлюбних відносинах, як одна сім`я, виховували сина, були пов`язані спільним побутом та веденням господарства,мали взаємні права та обов`язки подружжя. Зазначає, що встановлення факту проживання однією сім`єю потрібне позивачу для отримання соціальної допомоги у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 , яка передбачена Законом України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
ІІ. Процедура та позиції сторін
Ухвалою суду від 26.11.2020 прийнято позовну заяву до рзляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленям (викликом) сторін.
Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому остання просить в задоволенні позову відмовити. Зазначає зокрема, що з 28.04.1999 по день смерті її син ОСОБА_4 був зареєстрований та проживав один в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 . Довідкою, витягом із послужного списку особової справи та свідоцтвом про розірвання шлюбу підтверджується, що ОСОБА_4 був розлучений, мав 2 дітей, близькі родичі - мати, попередній шлюб розірвано 12.11.2011. Посилається на те, що відповідачу достименно відомо, в тому числі зі слів сина, що в 2012 році він зустрічався з позивачем, вони мали близькі стосунки. Позивач у цей період перебувала у шлюбі. Стосунки між позивачем та ОСОБА_4 були короткотривалими, неодноразово припинялися. ІНФОРМАЦІЯ_5 у позивача народився син ОСОБА_6 , батьком якого записаний ОСОБА_4 . Після народження дитини позивач та ОСОБА_4 підтримували між собою товариські стосунки, спілкувалися в інтересах дитини, син проживав та був зареєстрований разом з матір`ю; ОСОБА_4 періодично приходив до сина за місцем його реєстрації. Наголошує, що до моменту смерті ОСОБА_4 проживав один в гуртожитку за місцем своєї реєстрації, однією сім`єю з ОСОБА_1 не проживав і не був пов`язаний з нею спільним побутом, спільне господарство вони не вели, взаємних прав та обов`язків не мали, спільного бюджету також не мали. Саме відповідач піклувалася про ОСОБА_4 : готувала їжу, періодично прала одяг, прибирала у кімнаті в гуртожитуку, разом з ним проводила час у період відпустки останнього; одна здійснила за власні кошти оргаізацію його поховання. Окрім того, довідкою про склад сім`ї №2 від 05.10.2017, виданою ОСБ "Фіалка -59" підтверджується, що станом на 2017 рік з позивачем за адресою її реєстрації фактично проживали: син ОСОБА_6 , син ОСОБА_7 та дочка ОСОБА_8 .
В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити з підстав, наведених у позові. Пояснила, що з 2013 року проживала з ОСОБА_4 за адресою її реєстрації; останній ночував окремо в гуртожитку у випадках, пов`язаних з перебуванням на роботі, а також у разі виникнення між ними конфліктних ситуацій. Вказала, що спільних витрат з ОСОБА_4 не здійснювала. Дочка ОСОБА_4 від першого шлюбу приходила навідувати його в гуртожиток. Підтвердила, що сповіщення про смерть ОСОБА_4 було адресовано його матері. Також зазначила, що встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 необхідно їй для отримання одноразової грошової допомоги (соціальної виплати) у зв`язку зі смертю останнього, яка передбачена Законом України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".
Представник позивача просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі з підстав їх обгрунтованості та доведеності поданими до матеріалів справи доказами.
Відповідач проти позову заперечила. Вказала, що її син не проживав з позивачем однією сім`єю; остання йому не прала, не готувала. Усі дні народження та відпустки ОСОБА_4 проводив з відповідачем; привозив онука в село до останньої. Поховання ОСОБА_4 здійснювала відповідач та його брат. Позивача сприймала лише як матір свого онука та запрошувала в гості щоб побачити онука. З урахуванням наведеного зазначає, що між позивачем та її сином не склалися усталені сімейні відносини, притаманні подружжю, а тому у задоволенні позовних вимог просить відмовити у повному обсязі.
Представник відповідача просила відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю та недоведеністю з підстав, наведених у відзиві.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що їй не відомо де саме проживали позивач та ОСОБА_4 ; переважно їх бачила разом на святкуваннях, та один раз в гостях у відповідача за адресою: АДРЕСА_3 .
Свідок ОСОБА_10 вказав, що сприймав позивача та ОСОБА_4 як сім`ю, вони приїздити до нього та допомагали по господарству. ОСОБА_4 про особисті стосунки йому не розповідав.
ОСОБА_11 (свідок) в судовому засіданні пояснив, що з позивачем та ОСОБА_4 зустрічався у матері (відповідача) померлого. Пояснював, що йому було відомо про те, що ОСОБА_4 проживав у гортожитку під час конфліктів із позивачкою. Крім того, останній позичав у нього (свідка) кошти, щоб навідати до сина.
Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні вказала, що позивач з 2012 року розірвала шлюб з її братом та почала проживати з ОСОБА_4 за адресою реєстрації позивача ще до народження дитини; бачила їх разом на свята.
Свідок ОСОБА_13 пояснила, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 приходили разом на свята вгості, а тому сприймала їх як родину. З гуртожитку, де проживав ОСОБА_4 , перевозили речі до помешкання позивача, бачила у квартирі позивача речі чоловіка. З 2017 року свідок проживає в Республіці Польща та приїжджаючи до м. Бердичева бачила їх разом.
ОСОБА_14 (свідок) в судовому засіданні зазначила, що позивач проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 2006 року, а з 2013 року разом з нею проживав ОСОБА_4 , спиймала останніх як родину.
Свідок ОСОБА_15 пояснила, що була підлеглою ОСОБА_4 та у 2013 році їй стало відомо, що він зустрів жінку ( ОСОБА_1 ) та почав з нею проживати. Згодом у них народився син. В 2019 році свідок вийшла на пенсію, проте періодично спілкувалася з ОСОБА_4 , який розповідав їй, що має жінку. Відомо, що проживав періодично то у позивача, то у гуртожитку.
Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що товаришував з позивачем та ОСОБА_4 ; неодноразово возив останнього на службу і забирав зі служби, привозячи до місця проживаня позивача; ОСОБА_1 та ОСОБА_4 возив до батьків позивача, де вони залишалися, а також в село Сингаївку до відповідача. Відомо, що ОСОБА_4 мав кімнату в гуртожитку, однак там постійно не проживав.
Свідок ОСОБА_17 зазначила, що відповідач постійно розповідала їй, що її син ОСОБА_18 проживає сам, то в гуртожитку, то приїздить до неї. У 2019 році була угостях відповідача, де ОСОБА_4 повідомив їй, що сім`ї у нього немає, ОСОБА_1 не дає йому спілкуватися з сином.
ОСОБА_19 (свідок) в судовому засіданні пояснила, що з 2013 по 2017 роки проживала у гуртожитку, в якому проживав ОСОБА_4 , та бачила як останній йшов до гуртожитку. З 2017 по 2019 роки бачила, що в гуртожиток приходила дочка ОСОБА_4 - Настя; ОСОБА_1 в гуртожитку не бачила. ОСОБА_4 про відносини із позивачем ніколи не розповідав.
Свідок ОСОБА_20 зазначила, що зі слів свого племінника - ОСОБА_4 дізналася, що він зустрічався з позивачем, потім у них народився син. ОСОБА_18 навідував сина, однак повертався в гуртожиток. З 2018 по 2019 роки три рази на місяць вона заходила до померлого в гуртожиток у різний час доби; жіночих речей там не було. Дочка ОСОБА_4 та його мати приходили до останнього в гуртожиток. Також їй відомо, що ОСОБА_4 фінансово допомагав лише сину, позивачу коштів не надавав та спільних речей з нею не купував.
Свідок ОСОБА_21 (донька ОСОБА_4 ) пояснила, що починаючи з 2012 року її тато - ОСОБА_4 зустрічався з позивачем, у 2014 році у них народився син. Після 2015 року, коли дитині виповнився 1 рік, відносини між ними припинилися. Зазначила, що ОСОБА_4 проживав у гуртожитку, зі слів батька спільного бюджету із позивачем у нього не було, спільних речей не купували; допомагав сину, забирав його до себе у гуртожиток. З 2015 по 2017 роки свідок приходила до батька у гуртожиток, ночувала там; пояснила, що жіночих речей у нього не було, тато сам готував, прибирав, прати одяг ходив до відповідача. Коли був в АТО відповідач сплачувала за гуртожиток. Бачила тата після 2017 року з іншою жінкою. Додатково зазначила, що всі витрати по похованню її батька понесли бабуся (відповідач) та його (батька) брат. Позивач допомоги в цей час не надавала.
Свідок ОСОБА_22 (брат ОСОБА_4 ) пояснив, що позивач та його рідний брат зустрічалися, періодично проживали разом; коли дитині виповнився 1 рік відносини між ними припинилися. Зазначив, що ОСОБА_4 проживав у гуртожитку, самостійно прибирав, готував, до мами їздив прати одяг. Не заперечує, що позивач у справі була присутня на сімейних святах, оскільки, крім тих обставин що була мамою його племінника, є і його (свідка) кумою. Свідку також відомо, що ОСОБА_4 кошти позивачу не надавав, лише сину купував деяку одежу, продукти; спільного бюджету позивач та його брат не мали. Похованням ОСОБА_4 займалася мама (відповідач) та він.
Допитана в якості свідка - відповідач ОСОБА_2 пояснила, що її син ОСОБА_4 останні 20 років проживав у гуртожитку один, позивач проживала у своєму помешканні. Відповідач готувала синові (двічі на тиждень), прала. Не заперечила, що періодично син проживав з ОСОБА_1 , однак, з 2015 року відносини припинилися; останній підтримував дружні стосунки з позивчем заради спілкування з їх спільним з позивачем сином. Відповідач запрошувала ОСОБА_1 на свята в гості, щоб побачитися з онуком, а крім того, остання є кумою її молодшого сина. Наголосила, що поховання ОСОБА_4 здійснювала вона та її молодший син. Позивача сприймала виключно як матір свого онука, як невістку не сприймала ніколи. Неодноразово позивач їй жалілася, що ОСОБА_4 фінансово не допомагає сину.
ІІІ. Обставини встановлені судом та докази на їх підтвердження
Так, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , про що свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.10).
Останній та позивач ОСОБА_1 були батьками ОСОБА_5 (а.с.9).
ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8, 11).
ОСОБА_4 до дня смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.48, 49).
На наданих позивачем фотознімках вбачається, що з 2015 по 2018 позивач та ОСОБА_4 зображені поруч. Більшість фотознімків зроблені під час великих сімейних свят.
У відповідності до довідки ФОП ОСОБА_23 №02 від 18.12.2020 ОСОБА_2 здійснювала закупівлю ритуальних товарів 03 вересня 2019 року для поховання свого сина ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.51).
ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 , було сповіщено про смерть (загибель) її сина ОСОБА_4 , 1976 року народження (а.с.46, зв).
ІV. Національне законодавство, що підлягає застосуванню та мотиви суду
Згідно із частиною другою статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.
За змістом статті 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.
Тобто при застосуванні статті 74 СК України слід виходити із того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що «вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті 3, 74 СК України)».
Відповідно до статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.
Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що факт проживання її з ОСОБА_4 однією сім`єю з 20.08.2013 і до дня смерті підтверджується, зокрема, актом проведення розслідування по факту смерті військовослужбовця, довідкою ОСББ "Фіалка - 59" №58 від 02.11.2020, свідоцтвом про народження сина ОСОБА_5 , фотознімками та показами свідків.
Водночас, ні показами свідків з боку позивача, ні показами свідків з боку відповідача не підтверджено факту наявності між позивачем та померлим ОСОБА_4 прав та обов`язків осіб, які складають сім`ю; наявність між ними усталених відносин, притаманних подружжю. Пояснення усіх без виключення свідків зводяться лише до того, що вони бачили позивача та померлого ОСОБА_4 разом на сімейних святах.
Що ж до посилань позивача на довідку ОСББ "Фіалка - 59" №58 від 02.11.2020, то таку суд не приймає до уваги, оскільки матеріали справи містять довідку цього ж ОСББ №2 від 15.01.2017 іншого змісту, зокрема, у останій відсутні відомості про проживання у квартирі за адресою реєстрації позивача померлого ОСОБА_4 , хоча така була видана ще у 2017 році.
Окрім того, під час розгляду справи судом встановлено, що про факт смерті ОСОБА_4 було повідомлено його матір, яка разом з іншим своїм сином здійснювала поховання останнього, що позивачем у судовому засіданні не заперечувалось.
Суд зазначає, що спільні фотографії, факт спільного відпочинку сторін, спільна присутність на святкуванні свят, самі по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не можуть свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю.
З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними і допустимими доказами обставини спільного проживання з померлим ОСОБА_4 однією сім`єю без реєстрації шлюбу у вказаний нею період, а саме: з 20 серпня 2013 року по 02 вересня 2019 року, оскільки встановлені обставини справи та ті підстави, на які є посилання в позові не є такими, з якими закон пов`язує правовий статус жінки та чоловіка, які проживають у фактичних шлюбних відносинах.
Водночас, під час розгляду справи встановлено, що у визначеному законом порядку позивач не зверталася до Міністерства оборони України із заявою про отримання одноразової грошової допомоги, яка передбачена Законом України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 , що не заперечувалось позивачем в судовому засіданні, натомість пояснила, що зверталась усно до третьої особи - ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що було підтверджено представником третьої особи, який пояснив, що позивачу були надані усні роз`яснення щодо здійснення виплати такої допомоги, що, у свою чергу, свідчить про відсутність порушеного права позивача на отримання останньої.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 137, 141, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
В задовленні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Бердичівський об`єднаний міський військовий комісаріат про встановлення факту проживання однією сім`єю відмовити.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Третя особа: Бердичівський об`єднаний міський військовий комісаріат, місцезнаходження: 13312, м. Бердичів, вул. Гетьмана Мазепи, 49.
Повний текст рішення виготовлено 26.07.2021.

Суддя Т.Б.Большакова