Справа № 266/954/21
Провадженя№ 2/266/501/21
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2021 року м. Маріуполь Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Пантелєєва Д.Г., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом,
Позивач звернулась до суду з позовом про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 32,6 кв.м., житловою площею 11,6 кв.м., після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є власницею будинку АДРЕСА_1 . Вказаний будинок їй належить на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №507 від 28.12.1993 року, зареєстрованого в реєстрі за №3-3015 і який вона успадкувала після смерті своєї матері ОСОБА_2 . Оригінал свідоцтва про право на спадщину за законом №507 від 28.12.1993 року, зареєстрованого в реєстрі за №3-3015 був втрачений, в зв`язку з чим, вона не має можливості належним чином зареєструвати право власності. Оскільки вона не має на даний час належно оформлених документів на належний їй будинок, вона звернулася 02.02.2021року до державного нотаріусу Другої маріупольської державної нотаріальної контори з заявою про видачу дублікату свідоцтва про право на спадщину по закону №507 від 28.12.1993 року, зареєстрованого в реєстрі за №3-3015, оскільки воно їй було видано саме цією нотаріальною конторою.
Постановою державного нотаріусу Другої маріупольської державної нотаріальної контори від 02.02.2021 року №75/02-31 їй відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі дублікату свідоцтва про право на спадщину по закону №507 від 28.12.1993 року, зареєстрованого в реєстрі за №3-3015, з тих підстав, що архівні документи другої нотаріальної контори за період з 1950 по 1993 роки були передані на постійне зберігання до Донецького обласного нотаріального архіву, місцезнаходження якого є м. Донецьк, вул. Ніжнєудинська, 3. У зв`язку з проведенням на території Донецької області АТО, а зараз ООС нотаріальні документи на цей час знаходяться в обласному архівосховище м. Донецька, тобто на непідконтрольній українській владі території та не можуть бути передані за належністю до другої маріупольської нотаріальної контори. У зв`язку з викладеним видача дублікату є неможливою та їй було запропоновано звернутися до суду.
Крім того, вона має технічний паспорт на будинок АДРЕСА_1 , виданий ККП «МБТІ Маріупольська нерухомість».
Таким чином, вона як спадкоємиця першої черги за законом прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_2 та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом.
На підставі чого, вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою
Ухвалою судді від 23.02.2021 року провадження по цивільній справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.
Судове повідомлення, яке направлялося відповідачу Маріупольської міської ради вручено.
Позивачу надіслана ухвалу про відкриття провадження у справі.
Клопотань від учасників процесу про розгляд справи у поряду загального позовного провадження не надходило.
Відзив від відповідача до суду не надходив.
При цьому, від представника відповідача ОСОБА_3 до суду надійшло клопотання, в якому просила прийняти рішення на підставі відомостей з нотаріальної контори на розсуд суду та за відсутності Маріупольської міської ради.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами ( ч.8 ст.178 ЦПК України).
Оскільки, відповідно до вимог ст.279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процессу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.
Суд, дослідивши надані докази і матеріали справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, прийшов до наступного.
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась ОСОБА_1 , батьками якої зазначено батька ОСОБА_4 , матір`ю ОСОБА_2 . (а.с.8).
Згідно свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_2 , виданого 05.01.1993 року, ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено відповідний актовий запис №21. (а.с.9).
В копії свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Другою маріупольською державною нотаріальною конторою 28.12.1993 року, зазначено, що ОСОБА_1 , яка є донькою ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримала у спадщину житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 . (а.с.18-19).
З технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , випливає, що він виданий на ім`я ОСОБА_1 . (а.с.12).
Постановою державного нотаріусу Другої маріупольської державної нотаріальної контори від 02.02.2021 року за №75/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 . Після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , на підставі того, що архівні документи другої нотаріальної контори за період з 1950 по 1993 роки були передані на постійне зберігання до Донецького обласного нотаріального архіву, місцезнаходження якого є м. Донецьк, вул. Ніжнєудинська, 3. У зв`язку з проведенням на території Донецької області АТО, а зараз ООС нотаріальні документи на цей час знаходяться в обласному архівосховище м. Донецька, тобто на непідконтрольній українській владі території і не можуть бути передані за належністю до другої маріупольської нотаріальної контори. У зв`язку з викладеним зазначили, що видача дублікату є неможливою та запропоновано звернутися до суду. (а.с.10).
Відповідно до вимог п. п. 1, 5 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця та той з подружжя, який його пережив.
Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом.
Статтею 392 ЦК України встановлено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Згідно зі ст. 1268 ч.5 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.
Згідно роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться у листі № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Оскільки позивач не має можливості отримати дублікат свідоцтва про право на спадщину за законом в нотаріальній конторі, у зв`язку з тим, що архівні документи другої нотаріальної контори за період з 1950 по 1993 роки були передані на постійне зберігання до Донецького обласного нотаріального архіву, і на підставі проведення операцій об`єднаних сил на території Донецької області нотаріальні документи на цей час знаходяться в обласному архівосховище м. Донецька, тобто на непідконтрольній українській владі території і не можуть бути передані за належністю до другої маріупольської нотаріальної контори, тому право позивача підлягає захисту в судовому порядку.
Аналізуючи вищевказані норми закону, суд вважає, що позивач позбавлена можливості іншим шляхом захистити своє право власності на спадщину за законом, до складу якої входить нерухоме майно, а тому приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності на спадкове нерухоме майно підлягають задоволенню, в порядку ст. 1216, ст. 1217, п.1 ч. 2, абз .2 ст.16 ЦК України, так як способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Питання щодо стягнення з відповідача судового збору судом не вирішується, оскільки позивачем даної вимоги заявлено не було.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 328, 392, 1216-1217, 1233, 1268, 1296 ЦК України, ст. ст. 5, 76-81, 258, 259, 265 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , право власності в порядку спадкування за законом на будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 32,6 кв.м., житловою площею 11,6 кв.м., після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідач: Маріупольська міська рада, юридична адреса: Донецька область, м. Маріуполь, пр. Миру, б.70.
Суддя: Д.Г.Пантелєєв