Єдиний унікальний номер 341/437/21
Номер провадження 2/341/525/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

30 липня 2021 року місто Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Мергеля М. Р. розглянув заочно у порядку загального позовного провадження без участі сторін справу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ будинковолодіння в натурі.

встановив:

16 березня 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить провести між нею та відповідачем поділ будинковолодіння в натурі.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що їй на праві приватної власності належить Ѕ частка будинковолодіння по АДРЕСА_1 . Інша половина цього будинковолодіння належить відповідачу. З приводу користування цього майна у неї з відповідачем немає згоди.

З огляду на викладене, позивачка просить суд здійснити виділ її частки будинковолодіння в натурі, яке належить їй на праві спільної часткової власності та знаходиться за вищевказаною адресою.

Ухвалою суду від 13 квітня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 01 червня 2021 року.

Ухвалою суду від 01 червня 2021 року замінено первісного відповідача ОСОБА_3 на належного ОСОБА_2 . Підготовче засідання відкладено на 06 липня 2021 року з викликом сторін.

Ухвалою суду від 06 липня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 30 липня 2021 року.

30 липня 2021 року позивачка та відповідач у судове засідання не з`явились.

Позивачка через канцелярію суду подала заяву, у якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує з підстав, викладених у позові та просить суд їх задоволити та виділити їй літну кухню площею 7,2 м2 та житлову кімнату площею 17,8 м2 загальною площею 25,0 м2, що становить 48,7 % реальної частини житлового будинку (а. с. 81).

Відповідач у судове засідання не з`явився, хоч про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. На адресу місця проживання відповідача надсилалась поштова кореспонденція із суду, яку відповідач отримав 15 липня 2021 року, що підтверджуться рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 80).

Відповідно до пункту 1 частини восьмої статті 128 ЦПК України днем вручення судової повістки, є день вручення судової повістки під розписку.

Таким чином, відповідач вважається належним чином повідомленим, а документи йому врученими.

Проте, своїм правом подати відзив на позовну заяву відповідач не скористався, жодних заяв чи клопотань до суду не надсилав.

Положеннями частини першої статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки ( пункт 1 часини третьої статті 223 ЦПК України).

Таким чином, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності сторін, оскільки позивачка та відповідач повідомлені належним чином про судове засідання, причини неявки суду не повідомили, заяв чи клопотань про відкладення судового засідання не подавали.

Згідно з частинами четвертою та п`ятою статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з частиною восьмою статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою суду від 02 серпня 2021 року постановлено здійснити розгляд справи у заочному порядку.

З огляду на викладені обставини та строки розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи та ухвалення рішення без участі сторін на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і способом цього захисту може бути визнання права.

Суд установив, що згідно зі змістом наявної у матеріалах справи копії витягу від 19 листопада 2004 року № 5508624 про реєстрацію права власності на нерухоме майно позивачка ОСОБА_1 є власницею Ѕ частки будинковолодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 6).

На замовлення позивачки 10 грудня 2020 року виготовлений технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 7-10).

Відповідно до копії характеристики з технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за вищевказаною адресою, підтверджується факт побудови вказаного будинку у 1959 році з погребом літера «Г» (а. с. 10).

Копією довідки, виданою Івано-Франківським ОБТІ від 10 грудня 2020 року № 306 підтверджується те, що станом на 19 листопада 2004 року (момент здійснення рестрації права власності) до складу спірного будинковолодіння входили: житловий будинок, площею 49,8 м2 - літера «А», стайня, площею 22,6 м2 - літера «Б», комора, площею 9,5 м2 - літера «В», погріб, площею 8,9 м2 - літера «Г».

Станом на 10 грудня 2020 року (момент здійснення обстеження) до складу домоволодіння входили: житловий будинок, площею 49,8 м2 - літера «А», погріб, площею 8,9 м2 - літера «Г». Знесено стайню та комору.

Щодо реєстрації права власності, то згідно з архівними даними 19 листопада 2004 року за позивачкою ОСОБА_1 зареєстровано право власності на Ѕ частину будинковолодіння по АДРЕСА_1 . Підстава для реєстрації права власності - свідоцтво про право на спадщину, видане 28 серпня 2003 року Галицькою районною ДНК Р № 1171. Рішення про реєстрацію права власності прийняте 11 листопада 2004 року, реєстровий запис № 853, книга № 6.

29 травня 2003 року за ОСОБА_3 зарестроване право власності на Ѕ частину спірного будинковолодіння. Підстава для реєстрації права власності - свідоцтво про право на спадщину, видане 30 квітня 2003 року Галицькою районною ДНК Р № 478. Рішення про реєстрацію права власності прийняте 29 травня 2004 року, реєстровий запис № 853, книга № 6. Переходів права власності на цей об`єкт в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не реєструвалось (а. с. 11).

Представник позивачки 06 липня 2021 року до матеріалів справи долучив висновок експерта від 05 липня 2021 року № 72/з за результатами проведення судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи по зверненню ОСОБА_1 (а. с. 31-60).

Відповідно до цього висновку експерта вартість будинковолодіння, що припадає на житловий будинок загальною площею 49,8 м2 та надвірними будівлями, що розташовані по АДРЕСА_1 , без врахування вартості земельної ділянки, станом на час проведення дослідження, становить 145714,0 гривень.

Проведення реального розподілу житлового будинку та господарської будівлі за вищевказаною адресою між двома співвласниками у співвідношенні Ѕ частка до Ѕ частки здійснити технічно можливо за наступним варіантом:

-Першій стороні Ѕ частини пропонуються такі приміщення: коридор, площею 8,7 м2, житлова кімната, площею 16,1 м2. Загальна площа приміщень, які пропонуються цій стороні Ѕ частини становить 24,8 м2. Загальна вартість частини житлового будинку, яку пропонується надати цьому співвласнику становить 70387,0 гривень. Також, цьому співвласнику пропонується погріб, вартістю 4372,0 гривні. Загальна вартість реальної частини житлового будинку та господарських будівель, яку пропонується виділити першій стороні Ѕ частини становить 74759,0 гривень. Реальна частка становить 51,3 %.

-Другій стороні Ѕ частини пропонуються такі приміщення: кухня, площею 7,2 м2, житлова кімната, площею 17,8 м2. Загальна площа приміщень, які пропонуються цій стороні Ѕ частини становить 25,0 м2. Загальна вартість реальної частини житлового будинку, яку пропонується виділити другій стороні Ѕ частини становить 70955,0 гривень. Реальна частка становить 48,7 %. Грошову компенсацію за відхилення від частки в сумі 1902,0 гривні повина отримати друга сторона Ѕ частини.

Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені статтею 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Норми статей 317, 319 ЦК України передбачають, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Статтею 355 ЦК України передбачено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно з нормами частини першої статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у постанові № 7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру).

Згідно із положеннями статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою, які можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Відповідно до статті 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.

Згідно із статтею 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Аналізуючи положення статтей 358, 364 ЦК України, суд зазначає, що виділ часток (поділ) нерухомого майна в натурі, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності, а також якщо такий виділ (поділ) є технічно можливим.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 29 вересня 2020 року у справі № 286/3653/18.

При виділі частки зі спільного нерухомого майна власнику, частка якого виділяється, та власнику (власникам), частки яких залишаються, мають бути виділені окремі приміщення, які повинні бути ізольованими від приміщень іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід.

Аналогічний правовий висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 20 листопада 2019 року у справі № 344/8200/14-ц.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об?єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд установив, що відповідно до висновку експерта № 72/з від 05 липня 2021 року технічно можливо здійснити реальний розподіл спірного житлового будинку та виділити у натурі 1/2 частку з майна, що є у спільній частковій власності, оскільки можливо виділити окремі приміщення цього житлового будинку, як ізольовані від приміщень іншого співвласника.

Отже, враховуючи встановлені фактичні обставини справи, на підставі перелічених норм права та відсутність згоди співвласника відповідача ОСОБА_2 на проведення поділу в натурі спірного будинковолодіння в поза судовому порядку, суд дійшов висновку про наявність необхідних підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 шляхом проведення виділу позивачці в натурі 1/2 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 , виділивши їй у натурі Ѕ частку з майна, що у спільній частковій власності, а саме кухню, площею 7,2 м2 та житлову кімнату, площею 17,8 м2.

Таким чином, право спільної часткової власності позивачки ОСОБА_1 , як співвласника, на будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 підлягає припиненню, оскільки позивачка набуває права власності на виділену їй в натурі частку такої нерухомості, як на єдиний об`єкт нерухомого майна.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 258, 259, 263, 265, 272, 273, 280, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ будинковолодіння в натурі задоволити повністю.

Виділити ОСОБА_1 у натурі 1/2 частку з майна, що є у спільній частковій власності, а саме 1/2 частку у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме кухню, площею 7,2 м2 та житлову кімнату, площею 17,8 м2, загальною площею приміщень 25,0 м2, що становить 48,7 % реальної частки будинковолодіння.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Івано-Франківського апеляційного суду через Галицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його скасування.

Повний текст рішення складено 02 серпня 2021 року.

Сторони:

позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

відповідач: ОСОБА_2 , проживає за адресою: с. Поплавники Івано-Франківський район Івано-Франківська область.

Суддя:М. Р. Мергель