233 № 233/2351/21
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
30 липня 2021 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого судді Мартишева Т. О.
за участі секретаря Кюсєвої Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати,-
В С Т А Н О В И В:
В судове засідання позивач не з`явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, підтримує позовні вимоги.
Представник АТ «Українська залізниця» в судове засідання не з`явився,про час і місце його проведення був належним чином повідомлений, що підтверджується поштовими повідомленнями про одержання судових повісток, відзив на позовну заяву не подав, зважаючи на що та беручи до уваги відсутність заперечень позивача проти ухвалення заочного рішення, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
З`ясувавши позицію сторони позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 (а.с. 11-14) перебувала у трудових правовідносинах з відповідачем, працювала майстром поточного ремонту та утримання будівель і споруд станції Дебальцеве виробничого підрозділу «Ясинуватське будівельно-монтажне експлуатаційне управління» структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця». Наказом № 9723/ДН-ОС від 10 липня 2017 року ОСОБА_1 звільнено з 17 липня 2017 року за скороченням штату на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки з відповідними записами (а.с. 4-10).
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2018 року № 938 змінено тип та найменування відповідача по справі на акціонерне товариство «Українська залізниця».
Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про оплату праці», ст. 94 Кодексу законів про працю Ураїни заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Згідно частини першої статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.
Відповідно до статті 110 КЗпП України при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Вказана норма права кореспондується із ч. 1 ст. 30 ЗУ «Про оплату праці», а другою частиною цієї статті встановлено обов`язок роботодавця забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.
Згідно із ч. 1 ст. 44 КЗпП України, при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у пункті 6 статті 36 та пунктах 1, 2 і 6 статті 40 цього Кодексу, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше середнього місячного заробітку.
Частиною 1 статті 83 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.
Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до частин першої, другої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
На підтвердження заявлених позовних вимог позивачка ОСОБА_1 надала копію зведеної відомості № 103 на виплату заборгованості станом на 01 липня 2016 року (а.с. 15), довідку про розмір заборгованості (а.с. 19), а також розрахункові листи за березень - липень 2017 року (а.с. 16-18).
З індивідуальних відомостей про застраховану особу ОСОБА_1 . Реєстру застрахованих осіб, сформованих станом на 08 червня 2021 року (а.с. 36-40), вбачається, що страхувальником Ясинуватським будівельно-монтажним експлуатаційним управлінням «Державного підприємства «Донецька залізниця» (код 26222152) нараховано ОСОБА_1 : - у січні 2016 року 4802 грн. 81 коп.; у лютому 2016 року 3804 грн. 48 коп.; за період часу, що є спірним за даним позовом з березня 2016 року по липень 2016 року включно відсутні відомості про нарахування заробітної плати;
- страхувальником - регіональною філією «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця» (код 40150216) нараховано ОСОБА_1 заробітну плату в березні 2017 року в розмірі 5147 грн 26 коп, що узгоджується із відомостями наданих позивачем розрахункових листів про розмір нарахованої заробітної плати за березень 2017 року; з квітня по липень 2017 року відсутні відомості про нарахування заробітної плати, при цьому зазначено кількість трудоднів.
Таким чином, загальний розмір нарахованої заробітної плати позивачці ОСОБА_1 за період січень-лютий 2016 року складає 8607, 29 грн.
Суд вважає належними та допустимими доказами надані позивачкою на підтвердження позовних вимог розрахункові листи (табуляграми), оскільки їх видача працівнику передбачена ст. 110 КЗпП України та ч.1 ст.30 Закону України «Про оплату праці».
Вказані в розрахункових листах відомості відповідачем не спростовані.
Ухвала Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01 червня 2021 року щодо витребування доказів відповідачем не виконана, зважаючи на що суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Будь-яких відомостей про виплату на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі за період з січня по лютий 2016 року включно та за період з березня по липень 2017 року включно відповідачем не надано.

Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 та стягнення з відповідача на її користь заборгованості по заробітній платі за період з січня по лютий 2016 року включно у розмірі 8607,29 грн., та з березня по липень 2017 року включно у розмірі 36015,05 грн., а всього 44622 грн. 34 коп.

Заборгованість по заробітній платі за період часу за період часу з січня по лютий 2016 року та з березня 2017 року по липень 2017 року у розмірі 44622 грн 34 коп підлягає виплаті позивачці за вирахуванням суми податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів, що відповідно до статей 14.1.180, 18, 162.1.3, 168 Податкового кодексу України є обов`язком податкового агента, яким є відповідач.

При цьому, суд не приймає до уваги надану позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог копію зведеної відомості № 103 на виплату заборгованості станом на 01 липня 2016 року (а.с. 15), що не містить необхідних реквізитів, не завірена належним чином, а також довідку про розмір заборгованості, видану, як в ній зазначено начальником ВП Ясинуватського будівельно-монтажного експлуатаційного управління Гук О.Н. та головним бухгалтером Рижовою О.О., із змісту якої вбачається, що сума нарахованої позивачу заробітної плати з березня 2017 року по липень 2017 року становить 36015 грн 05 коп, сума до виплати за цей період часу складає 28712 грн 35 коп.; відсутнє документальне підтвердження про виплату заробітної плати з березня 2017 року по липень 2017 року із структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» (а.с. 19), оскільки така довідка виготовлена на аркуші паперу, а не на бланку структурного/виробничого підрозділу, не містить дати її видачі, реєстраційного номеру, підписів посадових осіб, не скріплена печаткою, тож ці документи не є належними, достовірними та достатніми доказами.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (справа «Суханов та Ільченко проти України» заяви № 68385/10 та 71378/10, справа «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам II проти Німеччини», заява N9 42527/98 тощо) «майно» може являти собою «існуюче майно» або засоби, включаючи «право вимоги» відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання»/«правомірне очікування» (legitimate expectation) стосовно ефективного здійснення права власності.

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 до 17 липня 2017 року перебувала у трудових відносинах з АТ «Українська залізниця», майнові вимоги позивачки щодо оплати її праці відповідають критеріям правомірних очікувань в розумінні практики Європейського суду з прав людини.

За таких обставин позов ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 430 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Відповідно до ст.141 ЦПК України у зв`язку із частковим задоволенням позову судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, слід покласти на відповідача по справі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 4, 19, 141, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Акціонерного товариства «Українська залізниця» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Тверська, 5, ідентифікаційний код 40075815) про стягнення заборгованості по заробітній платі, компенсації за невикористану відпустку та допомоги при скороченні, - задовольнити частково.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати за період з січня по лютий 2016 року включно у розмірі 8607 гривень 29 копійок, з березня по липень 2017 року включно у розмірі 36 015 гривень 05 копійок, а всього 44 622 (сорок чотири тисячі шістсот двадцять дві) гривні 34 копійки.

Зобов`язати Акціонерне товариство "Українська залізниця" при виплаті ОСОБА_1 заборгованості за період часу з січня по лютий 2016 року та з березня по липень 2017 року утримати з цієї суми податки та інші обов`язкові платежі.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

В частині стягнення заборгованості по заробітній платі за один місяць допустити негайне виконання рішення суду.

Стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» в дохід держави судовий збір у розмірі 884 (вісімсот вісімдесят чотири) гривні 42 копійки.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення суду виготовлений 30 липня 2021 року.

Суддя :