1Справа № 335/9254/20 2/335/614/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Рибалко Н.І., за участю секретаря судового засідання Смірнової А.О., розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Сербіної Анастасії Валеріївни до Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області про стягнення в порядку спадкування недоотриманої пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Сербіної Анастасії Валеріївни, звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області про стягнення в порядку спадкування недоотриманої пенсії, яка увійшла до складу спадщини, який обґрунтовує наступним.

ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом померлої ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшла недоотримана пенсія. 04.02.2020 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гончаренко Т.А. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, яке складається з грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії в загальній сумі 127 590,52 грн. На адвокатський запит від 05.08.2019 року, відповідачем було повідомлено, що сума недоотриманої пенсії за період з 01.03.2016 до 31.08.2019 становить 158 590,07 грн., після чого, позивач звернулася до відповідача з метою оформлення та отримання вказаної грошової суми. Однак, відповідачем виплачена сума у розмірі 124 900,51 грн., тобто відповідач неправомірно не виплатив грошову суму у розмірі 33 698,56 грн.

На повторний адвокатський запит від 15.06.2020 року позивач отримав від відповідача лист, в якому йдеться посилання на норми ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо обов`язку УПФ виплатити недоотриману пенсію за минулий час, але не більш ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Вважає такі дії відповідача неправомірними та такими, що порушують права ОСОБА_1 як спадкоємиця.

Посилаючись на викладене, позивач просить суд стягнути з ГУПФУ в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 залишок недоотриманої пенсії у розмірі 33 698,56 грн., з яких 30 999,55 грн. не було включено до спадщини, але нараховано відповідачем та сума у розмірі 2 690,01 грн. яка увійшла до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 05.11.2020 року зазначену позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи.

28.12.2020 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що у 13.02.2020 року позивач звернулася до ГУПФУ в Запорізькій області із заявою про виплату недоотриманої пенсії. Із свідоцтва про право на спадщину за законом виданого приватним нотаріусом, вбачається, що спадщина складається з недоотриманої пенсії в розмірі 127 590,52 грн., з яких позивачу було сплачено у встановленому порядку 124 900,51 грн., з обмеженням виплати періодом три роки, на підставі ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою суду від 27.01.2021 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті.

Позивач та його представник до судового засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача надала до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, просить позов задовольнити з підстав зазначених у ньому.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, у поданому відзиві просить розглянути справу у відсутність представника.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Макіївці Донецької області померла ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.02.2019 року, виданим приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Гончаренко Т.А., спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з грошових коштів у вигляді недоотриманої пенсії в сумі 127 590,52 грн.

Згідно відповіді Пологівського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 05.08.2019 року, наданої на адвокатський запит представнику позивача, недоотримана за життя пенсія ОСОБА_2 з дати останньої виплати по місяць смерті складає 158 590,07 грн. (за період з 01.03.2016 по 31.08.2019). Недооотримана пенсія померлої ОСОБА_2 виплачена позивачу згідно свідоцтва про право на спадщину за законом №337 та заяви від 13.02.2020 за період з 12.02.2017 по 31.07.2017 в сумі 124 900,51 грн. Сума недоотриманої пенсії була зменшена згідно ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у ч.2 ст.36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті суми пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Цивільний кодекс України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі без будь-яких часових обмежень. Норми ч.1 ст.46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Таким чином, відповідач у спірних правовідносинах незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом спадкового майна.

Зазначене узгоджується із правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду від 06 липня 2020 року у справі № 750/8819/19.

Тому суд вважає що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача необхідно стягнути грошові кошти, набуті ним в порядку спадкування за законом у вигляді недоотриманої пенсії, яка належала за життя його матері ОСОБА_2 , та які не були виплачені позивачу згідно виданого свідоцтва про право на спадщину за законом в повному обсязі, а саме недоплачена сума становить 2 690,01 грн. (із розрахунку: 127 590,52 грн. належних до виплати спадкоємцю згідно свідоцтва про право на спадщину 124 900,51 грн. фактично виплачених спадкоємцеві = 2 690,01 грн.).

Щодо стягнення суми, яка перевищує несплачену недоотриману пенсію згідно свідоцтва про право на спадщину, то в цій частині позовних вимог слід відмовити, виходячи з такого.

Пред`являючи до стягнення суму, що є більшою від різниці між розміром спадкового майна, визначеного свідоцтвом про право на спадщину за законом, та виплаченою відповідачем недоотриманою пенсією, позивач фактично вимагає визнання за ним права власності у порядку спадкування на недоодержану пенсію померлої матері у сумі 30 999,55 грн. (158 590,07 грн. загалом нарахованої ОСОБА_2 пенсії 127 590,52 грн. успадкованої пенсії згідно із свідоцтвом про право на спадщину = 30 999,55 грн.) та стягнення цієї суми з відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, яке згідно з положеннями частини 1 статті 1298 ЦК України видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Тобто, зверненню до суду із вимогами про визнання права власності у порядку спадкування має передувати відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Судом встановлено, що позивач як спадкоємець за законом після смерті ОСОБА_2 звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину та отримав свідоцтво про право на спадщину, до складу якої входить недоотримана пенсія у сумі 127 590,52 грн. Згідно з наданими суду відомостями відповідача в свідоцтві про право на спадщину зазначено суму, яка є меншою від дійсного розміру недоотриманої пенсії, в той час як постанови про відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначену недоотриману пенсію (у більшому розмірі) матеріали справи не містять. Свідоцтво про право на спадщину за законом від 04 лютого 2020 року неоспорене та є чинним, докази визнання його недійсним в цілому чи певних його частинах, чи внесення змін у нього у матеріалах справи відсутні. За таких обставин у позивача відсутні перешкоди для оформлення своїх спадкових прав у нотаріальному порядку. Таким чином, вимога про стягнення неохопленої свідоцтвом про право на спадщину суми недоотриманої пенсії є такою, що задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 67,14 грн. (2 690,01 грн. х 840,80 грн. : 33 689,56 грн. = 106,25 грн.).

На підставі ст.ст. 1216, 1218, 1227 ЦК України, ст.ст. 46, 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», керуючись ст.ст.2, 5, 10-13, 34, 141, 258-259, 265, 274, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , в особі представника - адвоката Сербіної Анастасії Валеріївни до Головного управління Пенсійного фонду України у Запорізькій області про стягнення в порядку спадкування недоотриманої пенсії задовольнити частково.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 грошові кошти, набуті ним в порядку спадкування за законом у вигляді недоотриманої пенсії за життя ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2 690 (дві тисячі шістсот дев`яносто) гривень 01 копійки.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 67 (шістдесят сім) гривень 14 копійок.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 23 березня 2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (, знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158-Б).

Суддя Н.І.Рибалко