Справа № 286/3742/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2021 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Вачко В. І.

з секретарем Деменчук О. Г.,

розглянувши в спрощеному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви, просить змінити розмір аліментів, який було встановлено рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 03.12.2010 року у справі № 2-5396/10 про стягнення з ОСОБА_1 , 1977 року народження, аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/3 частини заробітку (доходу) на 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, щомісячно, до досягнення ними повноліття, припинити стягнення аліментів за рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 03.12.2010 року у справі № 2-5396/10 про стягнення з ОСОБА_1 , 1977 року народження, аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше встановленого законодавством мінімуму для дітей відповідного віку, мотивуючи вимоги обставинами зміни свого сімейного стану та погіршення матеріального становища, які виникли у зв`язку з фактами укладення нового зареєстрованого шлюбу з ОСОБА_5 та народження сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утримання якого за судовим рішенням з позивача стягуються аліменти в розмірі 1/2 частини усіх видів його доходів щомісячно; та фактами перебування на виконанні в органах виконавчої служби судових рішень про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері в сумі 2000 грн. щомісячно та про дострокове солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 478517,28 грн.; а також обставиною погіршення стану здоров`я у зв`язку з перенесеною коронавірусною пневмонією та необхідністю постійного лікування.

Відповідач подала відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечила, просила у його задоволенні відмовити, мотивуючи зокрема тим, що розмір стягуваних за судовим рішенням аліментів на утримання двох дітей - 1/3 частка від доходу платника аліментів - передбачений законом та є мінімальним розміром достатнім для утримання двох дітей, проте вказаних аліментних зобов`язань позивач не виконує у нього утворилася значна заборгованість; покликання на обставину перебування на виконанні судового рішення про дострокове солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 478517,28 грн. є безпідставним, оскільки іншим солідарним боржником за цим рішенням є саме відповідач у розглядуваній справі - ОСОБА_2 ; а щодо стягнення з позивача за іншим судовим рішенням аліментів в розмірі 1/2 частини усіх видів його доходів щомісячно на утримання однієї дитини, то позивач вправі звернутися з позовом про зменшення саме цього розміру аліментів, тому підстав для зменшення розміру аліментів на утримання двох дітей - немає.

Позивач подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи, що неявка учасників справи в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, у задоволення клопотання позивача, керуючись нормами ст.223 ЦПК України, суд здійснює розгляд справи за відсутності її учасників.

Відтак, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд дійшов наступних висновків.

Рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 03.12.2010 року у справі № 2-5396/10 вирішено стягувати з ОСОБА_1 , 1977 року народження, на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше встановленого законодавством мінімуму для дітей відповідного віку, з 01.11.2010 року і до ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто досягнення ОСОБА_3 повноліття; починаючи з 09.09.2023 року в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше встановленого законодавством мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і до ІНФОРМАЦІЯ_5, тобто до її повноліття.

Згідно з довідкою-розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, складеним державним виконавцем Овруцького районного відділу ДВС Центрального-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Лосенко Н., заборгованість ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за виконавчим листом № 2-5396/10, виданим Овруцьким районним судом Житомирської області 12.04.2010 року, за період з грудня 2012 року по листопад 2020 року, станом на 01.11.2020 року склала 161085,16 грн.

З 08.08.2014 року позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 , від якого вони мають малолітню дитину сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується наявними у матеріалах справи копіями свідоцтва про шлюб та свідоцтва про народження.

На утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з відповідача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 за виконавчим листом, виданим Березівським районним судом Одеської області від 09.11.2020 року у справі № 494/432/20, стягуються аліменти у збільшеному розмірі - в розмірі 1/2 частини всіх видів його доходу щомісячно, починаючи з 29.04.2020 року до 15.08.2035 року.

Крім того, рішенням Березівського районного суду Одеської області від 13.12.2016 року у справі № 494/859/16-ц стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» достроково солідарно заборгованість за кредитним договором від 03.09.2007 року в сумі 18751,27 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ становить 478517,28 грн.

Рішенням Березівського районного суду Одеської області від 18.10.2019 року у справі № 494/963/19 стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на утримання непрацездатної матері ОСОБА_8 в розмірі 2000 грн. щомісячно.

Звертаючись до суду із позовом, позивач зазначив, що з часу ухвалення рішення Овруцьким районним судом Житомирської області від 03.12.2010 року його сімейний стан та матеріальне становище змінилися, що свідчить про наявність підстав для зміни розміру аліментів, стягнутих судом на утримання двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також погіршився стан здоров`я, оскільки він перехворів коронавірусною пневмонією і потребує постійного лікування, що підтверджується медичною довідкою.

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150,180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Як роз`яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно дост.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи зміст статей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі №6-143 цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки народилася дитина від іншого зареєстрованого шлюбу.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану.

При цьому такі положення закону не виключають і одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Однак, зміна сімейного стану є самостійною, незалежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Вказаний висновок узгоджується із останньою позицією Верховного Суду у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19.

Разом з тим, відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

В даному випадку вирішуючи спір, суд вважає, що зміна сімейного стану позивача, а саме народження дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів на старших дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачем належними та допустимими доказами не підтверджено погіршення його майнового стану, у тому числі, у зв`язку з народженням дитини від іншого шлюбу. Крім того, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншими та виникненням інших боргових зобов`язань.

Так, відповідно до рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 03.12.2010 року розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, а його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні малолітню дитину - сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь якого за виконавчим листом від 09.11.2020 року з батька стягуються аліменти в збільшеному розмірі 1/2 частини всіх видів його доходу щомісячно, без підтвердження погіршення його матеріального становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та суперечитиме їх інтересам.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з статтями 18, 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада1989 року держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Аналізуючи надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено підстав для задоволення позову, передбачених ст.192 СК України.

Зокрема, позивачем не надано належних та допустимих доказів, що із моменту постановлення судового рішення про стягнення аліментів суттєво погіршився його матеріальний стан, через що він немає змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. А тому зазначені обставини не можуть бути враховані судом при ухваленні судового рішення. Підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Тому керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 223, 258, 259, 263-265, 273, 279, 354, п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень, пп.15.5) п.15) п.1 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Житомирського апеляційного суду або через Овруцький районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду або якщо суд визнає причини пропуску строку поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 24.03.2021 року.

Суддя: В. І. Вачко