Ухвала

29 липня 2021 року

м. Київ

справа № 415/9826/19

провадження № 61-12632ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Тітова М. Ю., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 19 червня 2020 року та постанову Луганського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Луганській області, Державної казначейської служби України, третя особа - поліцейський роти №1, батальйону №1 Управління патрульної поліції в Луганській області рядовий поліції Братішко Владислав Олександрович, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив стягнути з Державної казначейської служби України на його користь за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з відповідного рахунку моральну шкоду у розмірі 42 500 грн та майнову шкоду у розмірі 3 000 грн.

Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 19 червня 2020 року, залишеним без змін постановою Луганського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 26 липня 2021 року подав до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 19 червня 2020 року та постанову Луганського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року. Посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права і просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої, частини дев`ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ціна позову у справі № 415/9826/19 становить 45 500 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто справа № 415/9826/19 є малозначною у силу вимог закону.

Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржені рішення ухвалені у малозначній справі, ціна позову в якій не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 19 червня 2020 року та постанову Луганського апеляційного суду від 01 грудня 2020 року за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Луганській області, Державної казначейської служби України, третя особа - поліцейський роти №1, батальйону №1 Управління патрульної поліції в Луганській області рядовий поліції Братішко Владислав Олександрович, про відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. Ю. Тітов