Справа № 185/2171/21
Провадження № 2/185/1869/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2021 року м.Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Зінченко А.С., за участю секретаря судового засідання - Молчанової Н.Ю., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу ЄУ № 185/2171/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні батька з дитиною,

ВСТАНОВИВ:

В березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить зобов`язати відповідача не перешкоджати позивачу у вихованні і вільному спілкуванні з дитиною - малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити наступний порядок участі позивача у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

особисті побачення три рази на тиждень в будні дні кожного тижня в залежності від графіку роботи позивача, в період часу з 17:00 години до 19:00 години, за місцем проживання відповідача і дитини, з можливістю забирати дитину з дитячих і навчальних закладів;

особисті побачення з 10:00 години суботи до 18:00 години неділі кожного тижня місяця з ночівлею за місцем проживання позивача та реєстрації дитини, а саме в будинку АДРЕСА_1 , з урахуванням розпорядку дня та стану здоров`я дитини;

два тижні на рік для спільного відпочинку і оздоровлення дитини без супроводу матері без присутності матері в курортних або туристичних центрах відпочинку та оздоровлення на території України;

з 10:00 години до 14:00 години в день народження дитини, а саме 20 березня кожного року як за місцем проживання відповідача і дитини, так і за його межами;

необмежене протягом дня з 08:00 години до 20:00 години право на спілкування з дитиною засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, які не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином, кожного дня, з урахуванням розпорядку дня та стану здоров`я дитини;

за домовленістю з матір`ю дитини у разі зміни обставин (хвороба та інше) вказаний порядок може бути змінений у кожному конкретному випадку за обов`язкової умови, щоб загальний встановлений час спілкування батька з дитиною не був зменшений.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що сторони перебували в шлюбі з 09.08.2014 по 05.10.2018 . В період шлюбу у сторін народилася дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_3 мешкає разом з матір`ю. Останнім часом відповідач чинить позивачу перешкоди у вихованні та спілкуванні з дитиною. Відповідач не допускає позивача до сина ОСОБА_3 , не надає можливості спілкуватися з останнім, приймати участь у вихованні, займатися розвитком дитини. Такими діями відповідача порушуються права дитини. З системного тлумачення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ст.7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватись передусім інтереси дитини. Тому просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 19.04.2021 відкрито загальне позовне провадження по справі ЄУ № 185/2171/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні батька з дитиною, та призначено підготовче судове засідання.

В підготовче судове засідання позивач та відповідач, представник третьої особи не з`явились, подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення, представник третьої особи не висловив позиції щодо спору, надав висновок щодо участі батька у вихованні дитини.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровськ Дніпропетровської області народився ОСОБА_3 , батьками якого є - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 належить на праві власності житловий будинок, що розташований: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину від 14.02.2017, посвідчене державним нотаріусом Тимченко О.М., реєстровий №2-172.

Дитина ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону України "Про охорону дитинства" батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 91 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 91 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Таким чином із консолідованого змісту положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст. 7, 141, 159, 257 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, мають враховуватися передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини.

Відповідно до частин 4, 5 ст.19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Разом з тим орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Водночас, у частині 6 вказаної статті зазначено, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Отже, висновок та рішення органу опіки та піклування, є дорадчими, не є нормативно-правовими актами або правовими актами індивідуальної дії та мають не обов`язковий характер.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, щодо визначення способу участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 від 13.07.2021 за вих. № 1930/0/2-21, враховуючи вік дітей, стан їх здоров`я, режим дня, діючи виключно в інтересах дітей, орган опіки та піклування Павлоградської міської ради вважає за доцільне визначити способи участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_6 за порядком: три рази на тиждень, в будні дні, кожного тижня з 17.00 години до 19.00години за місцем проживання матері, з можливістю забирати дітей з садка чи школи, враховуючи бажання дітей, їх стан здоров`я та графік занять, за взаємною попередньою домовленістю; у день народження дітей з 10.00 години до 14.00 години з можливістю відвідування місць масового відпочинку, враховуючи бажання дітей, їх стан здоров`я, за взаємною попередньою домовленістю; 2 тижні на рік для спільного відпочинку і оздоровлення дітей без супроводу матері в курортних або туристичних центрах відпочинку та оздоровлення на території України, враховуючи стан здоров`я дітей, за взаємною попередньою домовленістю; спілкування з дітьми у вільний від занять час засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, враховуючи стан здоров`я дітей, за взаємною попередньою домовленістю.

Положення ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначають, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» наголосив, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини.

Згідно з ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Частиною 3 статті 9 вказаної Конвенції визначено право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

В статті 18 Конвенції про права дитини зазначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до статті 4 Конвенції про контакт з дітьми, дитина та її батьки мають право встановлювати й підтримувати регулярний контакт один з одним. Такий контакт може бути обмежений або заборонений лише тоді, коли це необхідно в найвищих інтересах дитини.

Відповідно до чинної судової практики по справах про визначення порядку участі у виховання дітей і спілкуванні з ними того з батьків, який проживає окремо, суди повинні виходити не з формальних міркувань, а з фактичних інтересів дітей та умов їх нормального виховання. При цьому, суди повинні враховувати вік дитини, стан її здоров"я, поведінку батьків та ставлення до них інших близьких родичів, а також - чи відповідає встановлений порядок психічному, фізичному, етичному розвитку дитини, чи не порушуються права батьків і чи забезпечується достатньою мірою участь у вихованні обох батьків тощо.

Враховуючи характер стосунків, які склались між батьками дитини, а також вік дитини, з метою забезпечення прав дитини та виходячи з принципу повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей, суд вважає доцільним та таким, що відповідає якнайкращім інтересам дитини встановити способи участі батька ОСОБА_1 у вихованні малолітнього ОСОБА_3 за порядком запропонованим батьком у позовній заяві, який беззаперечно визнала відповідач.

На думку суду, встановлення способу участі батька у вихованні дитини у даному вигляді і на даному етапі буде максимально відповідати інтересам дитині, із врахуванням його віку та необхідністю забезпечення належних умов для проживання, виховання та навчання дитини, виходячи з балансу в першу чергу інтересів дитини та інтересів його батьків.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст. 2, 5, 7, 8, 10, 12, 13, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні батька з дитиною - задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 у вихованні і вільному спілкуванні з дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити наступний порядок участі ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

особисті побачення три рази на тиждень в будні дні кожного тижня в залежності від графіку роботи ОСОБА_1 , в період часу з 17:00 години до 19:00 години, за місцем проживання ОСОБА_2 і дитини, з можливістю забирати дитину з дитячих і навчальних закладів;

особисті побачення з 10:00 години суботи до 18:00 години неділі кожного тижня місяця з ночівлею за місцем проживання ОСОБА_1 , а саме в будинку АДРЕСА_1 , з урахуванням розпорядку дня та стану здоров`я дитини;

два тижні на рік для спільного відпочинку і оздоровлення дитини без супроводу матері без присутності матері в курортних або туристичних центрах відпочинку та оздоровлення на території України;

з 10:00 години до 14:00 години в день народження дитини, а саме 20 березня кожного року як за місцем проживання ОСОБА_2 і дитини, так і за його межами;

необмежене протягом дня, з 08:00 години до 20:00 години право на спілкування з дитиною засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, які не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином, кожного дня, з урахуванням розпорядку дня та стану здоров`я дитини.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання зареєстроване за адресою: : АДРЕСА_2 .

Третя особа: Орган опіки та піклування Павлоградської міської ради, , місце знаходження, вул. Соборна, 95, м. Павлоград, Дніпропетровська область.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження відповідно та в порядку і строки, визначені ст. 354 ЦПК України.

Рішення знаходиться в Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб - адресою: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя А. С. Зінченко