Справа № 450/2597/13-ц Провадження № 2/450/187/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" червня 2021 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі :

головуючого-судді Кукси Д.А.

секретаря судового засідання Оленич О.І.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про (предмет спору з врахуванням уточнень): про визнання об`єкта незавершеного будівництва та земельної ділянки по АДРЕСА_1 спільним сумісним майном подружжя без визначення часток та без його поділу між подружжям в натурі, -

в с т а н о в и в :

25.07.2013 року позивач звернулась із позовною заявою в суд, у якій просить визнати за нею право власності на незаврешений будівництвом будинок по АДРЕСА_1 . Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 13.03.1997 року ОСОБА_2 і ОСОБА_3 зареєстрували шлюб. Позивач стверджує, що під час щлюбу, 13.08.2003 року, вона розпочала будувати подинок по АДРЕСА_1 не земельній ділянці, що належала матері відповідача. 06.09.2004 року матір відповідача, ОСОБА_3 , подарувала йому вказану земельну ділянку , площею 0,1069 га. Позивач обгрунтовує свої вимоги тим, що 07.04.2005 року вона продала двохкімнатну квартиру, придбану нею до шлюбу, а виручені кошти в розмірі 24600,00 гривень вклала в будівництво. В подальшому, рішенням Зимноводівської сільської ради Пустомитівського району Львівської області №269 від 11.10.2007 року ОСОБА_2 і ОСОБА_3 було надано ще 0,01 га земельної ділянки, розташованої поряд із будинком і оформленої на ім`я відповідача. Позивач вважає, що будинок збудований за її кошти і належить тільки їй, зокрема і через те, що вона займалась підприємницькою діяльністю.

28.11.2013 року позивач подала заву про уточнення позовних вимог, у якій до обгрунтування позовних вимог додала, що значну частину коштів, вкладених у будівництво їй подарували батьки, що відбувалось шляхом перерахунку коштів на поточний рахунок позивача, який був відкритий 26.12.2001 року. У вказаній заяві ОСОБА_2 просить визнати за нею право власності на будинок по АДРЕСА_1 .

25.01.2016 року позивач подала заву про зміну предмета позову, у якій просила визнати за нею майнове право на будинок по АДРЕСА_1 .

28.03.2016 року позивач зареєструвала заяву про зміну предмета позову, у якій просила визнати за нею майнове право на об`єкт незавершеного будівництва по АДРЕСА_1 .

15.06.2016 року позивач подала заву про визнання об`єкта незавершеного будівництва по АДРЕСА_1 спільним сумісним майном подружжя без визначення часток та без його поділу між подружжям в натурі.

Позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Показами свідків підтверджена спільна участь сторін у будівництві спірного будинковолодіння.

З копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 13.03.1997 року вбачається, що 13.03.1997 року ОСОБА_2 і ОСОБА_3 зареєстрували шлюб.

З копії договору дарування земельної ділянки від 06.09.2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Копійчак С. В., вбчається, що ОСОБА_4 подарувала ОСОБА_3 земельну ділянку для будівництва і обслуговування господарських будівель, що розташована на території с. Зимна Вода Пустомитівьського району Львівської області, площею 0,1069 га.

Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб і сім`ю УРСР (в редакції чинній на час придбання незавершеного будівництвом житлового будинку), майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Так, відповідно до ст. 60 СК України (в редакції чинній на даний час), набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Речі для професійних занять (музичні інструменти, оргтехніка, лікарське обладнання тощо), придбані за час шлюбу для одного з подружжя, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (батьки позивачки ОСОБА_2 ) надали суду пояснення, що вони надавали кошти та допомагали дочці у будівництві будинку за адресою АДРЕСА_1 , яке проводили сторони у справі, проживаючи однією сім`єю. Вказали, що ними було продано квартиру , щоб допомогти дочці у будівництві житлового будинку.

Дані факти підтверджуються наявними у справі доказами, а саме копіями платіжних доручень, щодо оплати товарів і послуг пов`язаних з будівництвом за 2003-2006 роки, що підтверджують, що будівництво житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 здійснювалось за особисті кошти позивачки по справі.

Відповідно до ст. 120 ЗК України, яка чинна на час виникнення спірних правовідносин, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

З урахуванням того, що стороною позивача доведено наданими суду доказами (а.с. 33-49) підтверджено участь у будівництві спірного незавершеного будівництвом житлового будинку про який вказано вище.

Також, згідно правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду України від 07 вересня 2016 року (Справа №6-47цс16) за позовом одного з подружжя, членів сім`ї забудовника, які спільно будували будинок суд має право здійснити поділ об`єкта незавершеного будівництва, якщо, враховуючи ступінь його готовності, можна визначити окремі частини, що підлягають виділу, і технічно можливо довести до кінця будівництво зазначеними особами. У разі неможливості поділу об`єкта незавершеного будівництва суд може визнати право за цими особами на будівельні матеріали і конструктивні елементи будинку або з урахуванням конкретних обставин залишити його одній зі сторін, а іншій присудити грошову компенсацію. Таким чином, об`єкт незавершеного будівництва, що зводився за час шлюбу, може бути визнаний об`єктом права спільної сумісної власності подружжя із визначенням часток. При цьому суд може визнати право на частину об`єкта незавершеного будівництва за кожною зі сторін.

Зважаючи на вказане, предметом спору є об`єкт, який має правовий статус об`єкту незавершеного будівництва, оскільки у встановленому законом порядку не прийнятий в експлуатацію, хоча готовий до експлуатації, і на нього відсутня державна реєстрація права власності, яка для виникнення права власності на нерухоме майно в силу закону є обов`язковою. Тому, з урахуванням ст. 120 ЗК України позовні вимоги вимоги ОСОБА_2 , зокрема, визнати об`єкт незавершеного будівництва (будинок готовністю 90,37%) та земельну ділянку кадастровий номер :01:010:0207, площею 0,1169 га за адресою АДРЕСА_1 спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , без визначення часток та без його поділу між подружжям в натурі підляггають задоволенню.

Судові витрати витрати підлягають стягненнб відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263,265, 268 ЦПК України, суд,-

ухвалив :

позовні вимоги ОСОБА_2 задоволити.

Визнати об`єкт незавершеного будівництва (будинок готовністю 90,37%) та земельну ділянку кадастровий номер :01:010:0207, площею 0,1169 га за адресою АДРЕСА_1 спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , без визначення часток та без його поділу між подружжям в натурі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати по оплаті судового збору у розмірі 250 гривень та витрати за проведення судових експертиз у розмірі 5544 (п`ять тисяч п`ятсот сорок чотири) гривні та 10 725 (десять тисяч сімсот двадцять п`ять) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_2 , с. Рокитне, Яворівського район, Львівська область.

Відповідач: ОСОБА_3 , АДРЕСА_2 .

Третя особа: Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, м. Львів, вул. Генерала Чупринки, 71.

Повне рішення виготовлено 15.06.2021.

СуддяД. А. Кукса