КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/3018/2021
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 березня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Мостової Г.І., Рейнарт І.М.,

за участю секретаря судового засідання Верес Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Хорошайло Наталії Вікторівни в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 10 вересня 2020 року у складі судді Плахотнюк К.Г.,

у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про виділ частки в натурі, що є у спільній частковій власності,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2017 року ОСОБА_3 звернувся у суд із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про виділ частки в натурі, що є у спільній частковій власності.

Позов обґрунтовано тим, що він є власником 2/3 частин житлового будинку з відповідними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 на підставі договору дарування житлового будинку, укладеного 17.02.2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кисельовою Н.В.

Відповідно до п.п. 1, 10 зазначеного договору, житловий будинок дерев`яний, загальною площею 134, 5 кв.м., житловою площею 61, 8 кв.м., зазначений в плані під літерою «А», сарай під літерою «Б», убиральня під літерою «Г», убиральня під літерою «В», № 1-4 спорудження, який розташований на земельній ділянці площею 0, 0467 га, кадастровий номер :79:316:0049; житловий будинок візуально оглянутий обдаровуваним до підписання договору. Дарувальник заявляє, а обдаровуваний підтверджує, що будинок являє собою стару глиняну перед аварійну споруду, збудовану близько 1960 року. Останні кілька років споруда не використовується й не підтримується, і вимагає капітального ремонту або знесення. Будинок також має спільний дах з сусідським будинком.

Одночасно з укладенням та посвідченням договору дарування житлового будинку, 17.02.2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки 0, 0467 га, кадастровий номер :79:316:0049, цільове призначення (використання) земельної ділянки - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кисельовою Н.В.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками в рівних частках 2/6 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом від 23.01.1997 року та за заповітом від 17.09.2019 року.

Однак, за наявності однієї адреси та трьох співвласників між сторонами виникають складнощі в отриманні поштової кореспонденції, оформленні документів та користування нерухомим майном. У зв`язку із зазначеним вище, неодноразово звертався до відповідачів з пропозицією укласти договір про виділ в натурі частки житлового будинку, однак зазначена пропозиція залишена відповідачами без розгляду.

Спірний будинок розділений між співвласниками на дві окремі квартири з обладнаними окремими входами та підведеними окремо до кожної з них комунікаціями.

Тому відсутні будь-які перешкоди для виділення частки житлового будинку в натурі та присвоєння окремого номеру. Також зазначив, що відповідно до розпорядження № 262 від 17.05.2013 року, відповідачами отримано окрему поштову адресу: АДРЕСА_1 .

У користуванні позивача відповідно до висновку щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна та технічного паспорту від 24.12.2014 року знаходяться приміщення АДРЕСА_1 , а саме: № 1 - кухні площею 13, 7 кв.м., № 2 - коридору площею 5, 5 кв.м., № 3 - житлової кімнати площею 7, 4 кв.м., № 4 - коридору площею 18, 3 кв.м., № 5 - житлової кімнати площею 10, 6 кв.м., № 6 - житлової кімнати площею 12, 4 кв.м., загальна площа приміщень 67, 9 кв.м., які становлять реальну частку 51/100.

За даними довідки про показники об`єкта нерухомого майна від 18.05.2015 року та довідки від 24.04.2017 року, сарай - літера Б, убиральня - літера В, убиральня - літера Г - зруйновані з плином часу.

Частини житлового будинку знаходяться на окремих земельних ділянках відповідно до кадастрового плану від 15.03.2017 року.

З огляду на викладене вище, просив виділити йому в натурі приміщення квартири № 1 , до складу якої входять приміщення: № 1 - кухні площею 13, 7 кв.м., № 2 - коридору площею 5, 5 кв.м., № 3 - житлової кімнати площею 7, 4 кв.м., № 4 - коридору площею 18, 3 кв.м., № 5 - житлової кімнати площею 10, 6 кв.м., № 6 - житлової кімнати площею 12, 4 кв.м. та припинити право спільної часткової власності на будинок АДРЕСА_1 .

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 10 вересня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

В апеляційній скарзі адвокат Хорошайло Н.В. в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 посилаючись на неповне з`ясування та неправильне встановлення обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просила скасувати рішення районного суду та ухвалити нове судове рішення про в задоволенні позову ОСОБА_3 .

Вказано, що районним судом жоден з доводів відповідачів під час ухвалення оскаржуваного рішення не було враховано, зокрема, що будь-яких складнощів в оформленні документів та отриманні поштової кореспонденції, як стверджує позивач, немає.

Зазначено, що відповідач недобросовісно ставиться до свого обов`язку щодо збереження спільного майна, що призвело до тріщин на суміжній з позивачем стіні та заблокувано вхід до загального горища через яке проходить димохід та система опалення жилої частини будинку.

Також судом не взято до уваги та не з`ясовано, яким чином можна здійснити виділ частки, якщо будинок знаходиться в передаварійному стані, що вказано у висновку ТОВ «АЛАМАК-77» та підлягає знесенню.

Крім того, не враховано висновок експерта ОСОБА_5 , що виділ частки можливий, але за умови одночасного проведення будівельних робіт та реконструкції будинку.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Кікена П.І. в інтересах ОСОБА_3 просив рішення районного суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши ОСОБА_1 та її представника Хорошайло Н.В., як також діє в інтересах ОСОБА_2 , які просили апеляційну скаргу задовольнити, ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_3 , який просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 є власником 2/3 частин житлового будинку з відповідними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 на підставі договору дарування житлового будинку, укладеного 17.02.2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кисельовою Н.В. (т. 1, а. с. 5-8).

Відповідно до п.п. 1, 10 зазначеного договору, житловий будинок дерев`яний, загальною площею 134, 5 кв.м., житловою площею 61, 8 кв.м., зазначений в плані під літерою «А», сарай під літерою «Б», убиральня під літерою «Г», убиральня під літерою «В», № 1-4 спорудження, який розташований на земельній ділянці площею 0, 0467 га, кадастровий номер :79:316:0049; житловий будинок візуально оглянутий обдаровуваним до підписання договору. Дарувальник заявляє, а обдаровуваний підтверджує, що будинок являє собою стару глиняну перед аварійну споруду, збудовану близько 1960 року. Останні кілька років споруда не використовується й не підтримується, і вимагає капітального ремонту або знесення. Будинок також має спільний дах з сусідським будинком.

17.02.2017 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 також укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки 0,0467 га, кадастровий номер :79:316:0049, цільове призначення (використання) земельної ділянки - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кисельовою Н.В.(т. 1, а. с. 23-26).

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками в рівних частках 2/6 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом від 23.01.1997 року та за заповітом від 17.09.2019 року (т. 1, а. с. 17, т. 2, а. с. 87, 88).

Відповідно до розпорядження № 262 від 17.05.2013 року, відповідачами отримано окрему поштову адресу: АДРЕСА_1 (т. 1, а. с. 19).

Згідно з висновком щодо технічної можливості виділу в натурі частки з об`єкта нерухомого майна та технічного паспорту від 24.12.2014 року у користуванні позивача знаходяться приміщення АДРЕСА_1 , а саме: № 1 - кухні площею 13, 7 кв.м., № 2 - коридору площею 5, 5 кв.м., № 3 - житлової кімнати площею 7, 4 кв.м., № 4 - коридору площею 18, 3 кв.м., № 5 - житлової кімнати площею 10, 6 кв.м., № 6 - житлової кімнати площею 12, 4 кв.м., загальна площа приміщень 67, 9 кв.м., які становлять реальну частку 51/100 (т. 1, а. с. 21-22).

За результатами технічної інвентаризації будинків та споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (замовник ОСОБА_3 , справа № 0254 від 12.04.2017 року), на момент технічної інвентаризації спеціалістами ТОВ "Аламак-77" був про інвентаризований житловий будинок літ. А житловою площею 61,8 кв. м, який на момент технічної інвентаризації частково знаходиться в незадовільному стані основних будівельних конструкцій. Крім того інші будівлі, а саме: сарай - літера Б, убиральня - літера В, убиральня - літера Г - зруйновані з плином часу (т. 1, а. с. 20).

Частини житлового будинку знаходяться на окремих земельних ділянках відповідно до кадастрового плану від 15.03.2017 року (т. 1, а. с. 29, 30).

Встановлено, що позивач просив суд виділити йому в натурі приміщення квартири АДРЕСА_1 , до складу якої входять приміщення: № 1 - кухні площею 13,7 кв.м, № 2 - коридору площею 5,5 кв.м, № 3 - житлової кімнати площею 7,4 кв.м, № 4 - коридору площею 18,3 кв. м, № 5 - житлової кімнати площею 10,6 кв.м, № 6 - житлової кімнати площею 12,4 кв.м та припинити право спільної часткової власності на вищевказаний будинок.

Убачається, що відповідачі заперечували проти позову з тих підстав, що виділ в натурі частки житлового будинку призведе до руйнування їх частини будівлі в результаті чого вони залишаться без житла. На підтвердження своїх заперечень надали суду висновок експерта за результатами проведення будівельно-технічного дослідження судового експерта Голубенко І.М. від 28.09.2017 року, з яким позивач не погодився та заявив клопотання про призначення судом судової будівельно-технічної експертизи, проти задоволення якого не заперечувала і представник відповідачів.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 4481/18-43 від 03.07.2019 року на виконання ухвали суду від 15.01.2018 року було зроблено наступні висновки з приводу поставлених судом двох питань на вирішення експерта: технічна можливість виділу 2/3 часток будинку АДРЕСА_1 позивачу існує за умови відступу від рівності часток та за умови одночасно з виділом проведення будівельних робіт по реконструкції будинку із посиленням конструкцій та приведення будинку у відповідність до вимог пунктів 2.22, 2.23, 2.24, 2.26, 2.27, 2.29, 2.30 ДБН В 2.2-15-2005 "Житлові будинки. Основні положення". Варіант виділу частини будинку позивачу, який відповідає фактичному поділу будинку між співвласниками, розрахований, описаний в дослідницькій частині та зображений на схемі в додатку 2 до висновку. (т. 1, а. с. 151-166).

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Відповідно до положень статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частинами третьою, четвертою статті 357 ЦК України передбачено, що співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна; співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності.

Згідно із частинами першою, третьою статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою; кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Частиною першою статті 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

Вид майна, що перебуває у спільній частковій власності, впливає на порядок виділу з нього частки.

Відповідно до частини другої статті 364 ЦК України, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна у порядку статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року № 1117 "Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них" (яка була чинною на час розгляду судами справи).

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 № 55 (далі - Інструкція).

Згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Як убачається з висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 4481/18-43 від 03.07.2019 року є варіант виділу 2/3 частини будинку, який відповідає фактичному поділу будинку АДРЕСА_1 між співвласниками, з якого виходить, що можливо виділити:

співвласнику 2/3 часток ОСОБА_3 1-1 кухня 14,2 кв.м, вартість 22237 грн., 1-2 коридор 5,6 кв.м, вартість 13862 грн., 1-3 житлова 7,3 кв.м, вартість 18070 грн., 1-4 житлова 19 кв.м, вартість 47030 грн., 1-5 житлова 12,6 кв.м, вартість 31189 грн., 1-6 житлова 10,6 кв.м, вартість 26238 грн., льох під літ. "а", вартість 15422 грн., всього в будинку 69,3 кв.м, вартість 174 047 грн. Відхилення від ідеальної частки складає: в будинку за площею - 21,23 кв. м, в будинку за вартістю - 74 288 грн.

співвласникам 1/3 частки ОСОБА_9 правонаступник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 веранда 3,8 кв.м, вартість 10872 грн., 2-2 коридор 2,1 кв.м, вартість 9009 грн., 2-3 кухня 4,5 кв.м, вартість 19305 грн., 2-4 вітальня 12,1 кв.м, вартість 51908 грн., 2-5 житлова 16,8 кв.м, вартість 51908 грн., 2-6 кухня 8,3 кв.м, вартість 20545 грн., 2-7 житлова 14 кв.м, вартість 34654 грн., 2-8 ванна 2,3 кв.м, вартість 6581 грн., І тамбур 2,6 кв.м, 3996 грн., всього в будинку 66,5 кв. м, вартість 198455 грн. Відхилення від ідеальної частки складає: в будинку площею + 21,23 кв. м, в будинку за вартістю + 74288 грн.

Варіант виділу частини будинку фактично існує, однак необхідне виконання робіт з реконструкції будинку для приведення приміщень у відповідність до вимог пунктів 2.22, 2.23, 2.24, 2.26, 2.27, 2.29, 2.30 ДБН В2-2-15-2005 "Житлові будинки. Основні положення". Проведення цих робіт потребує розробки проектної документації. Вартість і поточний перелік робіт залежить від прийнятих рішень (об`ємно-планувальних, конструктивних тощо), які обумовлюються розробленою і погодженою у встановленому законом порядку проектно-кошторисною документацією.

Між тим, матеріали справи не містять проектно-кошторисної документації розробленої і погодженої у встановленому законом порядку.

За таких обставин, висновки суду, щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_10 про виділ частки в натурі, що є у спільній частковій власності колегія суддів визнає поспішними, необґрунтованими, такими, що зроблені з порушенням норм процесуального права, неповним з`ясуванням обставин справи, що призвело до неправильного застосування норм матеріального права.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Аналіз фактичних обставин справи і зібраних у справі доказів свідчить про те, що оскаржуване рішення постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права, є передчасним, усунути вказані недоліки у суді апеляційної інстанції виявилося за неможливе, а тому рішення суду першої інстанції на підставі ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового - про відмову у задоволенні позову і відшкодуванню відповідачам понесених ними судових витрат зі сплати судового збору у суді апеляційної інстанції по 480 грн. кожному.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Хорошайло Наталії Вікторівни в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 10 вересня 2020 року скасувати.

Ухвалити по справі нове судове рішення, яким у позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про виділ частки в натурі, що є у спільній частковій власності - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 витрати по справі пов`язані з оплатою судового збору по 480 грн кожному.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з моменту складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 березня 2021 року.

Суддя-доповідач:

Судді: