Ухвала

29 липня 2021 року

м. Київ

справа № 295/6490/20

провадження № 61-12592ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Жданової В. С., Коротенка Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Папазова Галина Анатоліївна, на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 15 квітня 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 29 червня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила визнати судовий наказ таким, що не підлягає виконанню.

Заява ОСОБА_1 мотивована тим, що 11 червня 2020 року Богунський районний суд м. Житомира за заявою ОСОБА_2 видав судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на його користь аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 02 червня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття. Заявником при поданні заяви про видачу судового наказу не було підтверджено наявність спору про визначення місця проживання дитини та рішення суду, яке набрало законної сили, а також наявність апеляційного провадження, яке станом на 02 червня 2020 року розглядалось Київським апеляційним судом, чим було введено Богунський районний суд м. Житомира в оману та видано помилково такий наказ 11 червня 2020 року.

Богунський районний суд м. Житомира ухвалою від 15 квітня 2021 року, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 29 червня 2021 року, відмовив у задоволенні заяви про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

26 липня 2021 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Папазова Г. А., подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 15 квітня 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 29 червня 2021 року, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, просила оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву задовольнити в повному обсязі.

Згідно з пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до статті 160 ЦПК України та статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» судовий наказ є особливою формою судового рішення та одночасно виконавчим документом.

Пунктом 4 частини першої статті 161 ЦПК України визначено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно із статтею 173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з пунктом 25 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо виправлення помилки у виконавчому документі або визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Отже, зміст пункту 25 частини першої статті 353 та частини першої статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права та регламентує право касаційного оскарження судових рішень, свідчить про те, що оскарження ухвал суду першої інстанції щодо визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, після їх перегляду в апеляційному суді, у касаційному порядку не передбачено. Постанова апеляційного суду, прийнята за наслідками апеляційного перегляду ухвали місцевого суду, також не може бути предметом перегляду у касаційному порядку.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи викладене, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки ухвала Богунського районного суду м. Житомира від 15 квітня 2021 року та постанова Житомирського апеляційного суду від 29 червня 2021 року щодо відмови у задоволенні заяви про визнання виконавчого документа - судового наказу таким, що не підлягає виконанню, не підлягають касаційному оскарженню.

Зазначення у постанові Житомирського апеляційного суду від 29 червня 2021 року про можливість оскарження цієї постанови в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки ухвалені у ній судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.

Керуючись пунктом 2 частини першої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Папазова Галина Анатоліївна, на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 15 квітня 2021 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 29 червня 2021 року у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. Ю. Зайцев

В. С. Жданова

Є. В. Коротенко