ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/1233/20 Номер провадження 22-ц/814/473/21Головуючий у 1-й інстанції Киричок С. А. Доповідач ап. інст. Чумак О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Чумак О.В.

суддів: Дряниці Ю.В., Кривчун Т.О.

за участю секретаря Ткаченко Т.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інтайм Фінанс" - адвоката Маслової Ольги Сергіївни

на рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 26 листопада 2020 року, ухвалене суддею Киричок С.А., повни йтекст рішення складено 04 грудня 2020 року,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інтайм Фінанс", третя особа: приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Доценко Андрій Миколайович про визнання протиправними та скасування рішення про державну реєстрацію права власності та зобов`язання вчинити певні дії.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм фінанс» про визнання протиправним та скасування рішення приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Доценка А.М. №52869316 від 27 червня 2020 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ "Фінансова компанія "Інтайм фінанс"; скасування запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про проведення державної реєстрації права власності №37079141 від 26 червня 2020 року про реєстрацію за ТОВ "Фінансова компанія "Інтайм фінанс" права власності на вищевказану квартиру та відновити право власності за позивачем на зазначену квартиру.

В обґрунтування позову зазначив, що на початку липня 2020 року йому стало відомо про те, що 23 червня 2020 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Доценком А.М. зареєстровано право власності на зазначену вище квартиру за відповідачем.

Державна реєстрація права власності на квартиру була проведена з порушенням Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки предмет іпотеки підпадає під критерії майна, на яке розповсюджує дію вищезазначений Закон.

Рішенням Гадяцького районного суду Полтавської області від 26 листопада 2020 року визнано протиправним та скасовано рішення приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Доценка А.М. №52869316 від 27 червня 2020 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ "Фінансова компанія "Інтайм фінанс" (ідентифікаційний код юридичної особи 39692262).

Скасовано запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про проведення державної реєстрації права власності №37079141 від 26 червня 2020 року про реєстрацію за ТОВ "Фінансова компанія "Інтайм фінанс" права власності на квартиру АДРЕСА_1 та відновити право власності за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на квартиру АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ТОВ "Фінансова компанія "Інтайм фінанс" (ідентифікаційний код юридичної особи 39692262) на користь ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 сплачений судовий збір в сумі 1681,6 грн. та 9100 грн. витрат на правову допомогу.

Не погодившись з даним судовим рішенням, його в апеляційному порядку оскаржило ТОВ "Фінансова компанія "Інтайм фінанс».

У поданій апеляційній скарзі представник відповідача адвокат Маслова О.С.,посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, неправильне встановлення обставин справи, прохає скасувати рішення та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що між ПАТ «Банк «Фінанси і кредит» та ОСОБА_1 29.01.2007 р. укладено кредитний договір № 505-Г, згідно якого

він отримав від банку кредит у розмірі 29 000 доларів США з оплатою по процентній ставці 10% річних, з цільовим призначенням придбання 3-кімнатної квартири АДРЕСА_1 .

В рахунок забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ними цьогож числа укладено договір іпотеки №505-Г, відповідно до умов якого позивач передав в іпотеку вищевказану квартиру.

10 жовтня 2019 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ "Фінансова компанія "Інтайм фінанс" укладено договір про відступлення права вимоги серія та номер: р.№3407, відповідно до якого "Фінансова компанія "Інтайм фінанс" набуло статусу іпотекодержателя.

Оскільки ОСОБА_1 не виконує належним чином умови кредитного договору, має заборгованість у сумі 3 587 054,61 грн., ТОВ «Фінанс інтайм» направило йому вимогу про усунення порушення та сплату заборгованості у тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Вимога ним отримана та порушення не усунуто. У зв`язку з чим товариство звернулося до приватного нотаріуса із заявою про державну реєстрацію права власності на вказане нерухоме майно за товариством.

Вважає, що на правовідносини, які виникли у даному випадку, не розповсюджується мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, оскільки кредитний договір, укладений між сторонами, не є споживчим, а містить ознаки іпотечного житлового кредиту.

Крім цього, вважає, що позивачем не надано доказів на підтвердження використання спірної квартири як місця його постійного проживання.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача адвокат Артеменко С.М. прохає залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення місцевого суду без змін, оскільки воно відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

За змістом ст. 374 ч. 1 п. 1 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права

Позивач та його представник у судове засідання не з`явились, про день, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

18.03.2021 р. на електронну адресу апеляційного суду надійшло клопотання представника позивача про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою його доньки задоволенню не підлягає, оскільки доказів на підтвердження вказаних обставин не надано, тому причини для відкладення розгляду справи є неповажними.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що 29 січня 2007 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» укладено кредитний договір №505-Г, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав від ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» кредит у розмірі 29 000 доларів США з оплатою по процентній ставці 10% річних, з цільовим призначенням придбання 3-кімнатної квартири АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 14-17).

В рахунок забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 29 січня 2007 року було укладено договір іпотеки № 505-Г, відповідно до умов якого позивач передав в іпотеку квартиру, належну йому на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Заєць Н.М. від 29 січня 2007 року за реєстровим номером 444 та зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів за номером 1887312 (т. 1 а.с. 7-12).

10 жовтня 2019 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ "Фінансова компанія "Інтайм фінанс" укладено договір про відступлення права вимоги серія та номер: р.№3407, відповідно до якого "Фінансова компанія "Інтайм фінанс" набуло статусу іпотекодержателя (т. 1 а.с. 18-24).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна власником квартири АДРЕСА_1 зазначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інтайм фінанс».

Підставою внесення запису про право власності є рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 52869316 від 27.06.2020 приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Доценко А.М. (а.с. 25-29).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення Закону № 1304-VII, який передбачає тимчасову заборону на примусове звернення стягнення на нерухоме майно, оскільки укладений між позивачем та ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» кредитний договір є споживчим, а передано в іпотеку банку житло в рахунок забезпечення споживчого кредиту, наданого для придбання цього ж майна, використовується позивачем для проживання.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до статті першої Закону України «Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (стаття 3).

За приписами частини першої статті 35 Закону N 898-IV у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Положеннями статті 37 Закону N 898-IV (в редакції, чинній на час укладення договору іпотеки) визначено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

Із внесенням змін до цієї норми згідно із Законом України від 25 грудня 2008 року N 800-VI "Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва" (далі - Закон N 800-VI) норми статті 37 Закону N 898-IV передбачають, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Стаття 36 Закону N 898-IV (в редакції, яка діяла на час укладення договору іпотеки) передбачала, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений у будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Після внесення Законом N 800-VI змін до статті 36 Закону N 898-IV її нормами передбачено, зокрема, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Разом з тим відповідно до пункту 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року N 1127 (далі - Порядок), для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються:

1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця;

2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі;

3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу).

Згідно пункту 7.4.3 договору іпотеки № 505-Г від 29.01.2007 р., іпотекодержатель має право звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до чинного законодавства України у разі, коли в момент настання терміну виконання іпотекодавцями зобов`язань, забезпечених іпотекою за цим договором, вони не будуть виконані чи будуть виконані неналежним чином.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у випадку порушення кредитного договору позичальником або цього договору іпотекодавцем іпотекодержатель направляє іпотекодавцю і позичальнику письмову вимогу про усунення порушення. Якщо протягом тридцятиденного строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі почати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього договору.

З наведеного слідує, що підставами для задоволення вимог іпотекодердателя шляхом позасудового врегулювання є надсилання іпотекодавцю письмової вимоги про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором.

Як убачається з матеріалів справи, та не заперечувалося сторонами, ОСОБА_2 не виконував належним чином зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим за ним утворилась заборгованість, а 31.10.2019 р. ТОВ «Фінансова компанія «Інтайм Фінанс» направила на його адресу заяву-вимогу про усунення порушення зобов`язань за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, яка залишена ним без реагування (т. 1 а.с. 71).

07 червня 2014 року набрав чинності Закон України № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» (далі Закон № 1304-VII).

Підпунктом 1 пункту 1 вказаного Закону передбачено, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

- таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

- загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку.

Згідно з пунктом 23 статті 1 Закону України 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів» споживчий кредит кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції.

Пунктом 4 Закону № 1304-VII передбачено, що протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки (частина друга статті 36 Закону України «Про іпотеку»).

Отже, Закон України «Про іпотеку» прямо вказує, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, є одним із шляхів звернення стягнення на предмет іпотеки.

Підписавши іпотечне застереження, сторони визначили лише можливі шляхи звернення стягнення, які має право використати іпотекодержатель. Стягнення є примусовою дією іпотекодержателя, направленою до іпотекодавця з метою задоволення своїх вимог.

Водночас Закон № 1304-VII ввів тимчасовий мораторій на право іпотекодержателя відчужувати майно іпотекодателя без згоди останнього на таке відчуження, у тому числі шляхом, передбаченим частиною першою статті 37 Закону № 898-IV.

Встановивши обставини справи, проаналізувавши наявні у справі докази та вищенаведені правові норми, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що кредитний договір, укладений між позивачем та банком, має ознаки споживчого, а квартира АДРЕСА_1 , яка передана в іпотеку, та в якій зареєстрований позивач, використовується ним для проживання, що стороною відповідача не спростовано.

Крім того, площа квартири складає 64,2 кв.м., що не перевищує норми площі, встановлені Законом України № 1304-VII.

Доказів того, що у позивача наявне у власності чи користуванні інше нерухоме майно, придатне для проживання, матеріали справи не містять.

Отже, колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду про те, що на ці правовідносини поширюється дія Закону № 1304-VII, оскільки визначення споживчого кредиту згідно з пунктом 23 статті 1 Закону України 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів» не виключає його застосування до правовідносин, які виникли у зв`язку з укладенням 29 січня 2007 року кредитного договору №505-Г та договору іпотеки №505-Г між позивачем та ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит».

За вказаних обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову та скасування рішення приватного нотаріуса Кременчуцького міського нотаріального округу Доценка А.М. №52869316 від 27 червня 2020 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) на квартиру АДРЕСА_1 за ТОВ "Фінансова компанія "Інтайм фінанс", оскільки воно протирічить вимогам Закону № 1304-VII.

Також місцевий суд обґрунтовано задовольнив позов про скасування записів у Державному реєстрі речових прав на вказане нерухоме майно та відновлення права власності на квартиру за ОСОБА_1 , як похідної вимоги від основної.

Такі висновки місцевого суду узгоджуються з судовою практикою Верховного Суду у справах з аналогічними правовідносинами, зокрема, наведеними у постановах від 19.05.2020 р. № 644/3116/18, від 01.07.2020 р. № 760/18364/16-ц.

Доводи апеляційної скарги, які дублюють заперечення відповідача проти позову, зводяться до незгоди з ухваленим рішенням та правильних висновків місцевого суду не спростовують.

Посилання апелянта на те, що на правовідносини, які виникли, не розповсюджується мораторій на стягнення майна громадян, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, оскільки кредитний договір, укладений між сторонами, не є споживчим, а містить ознаки іпотечного житлового кредиту, - до уваги колегії суддів не приймаються, оскільки суперечать висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 19.05.2020 р. у справі № 644/3116/18.

Як убачається з копії паспорта позивача (т. 1 а.с. 30-34), його місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 , з 15.08.2007 р.

Доказів на підтвердження того, що позивач має у власності чи користуванні інше нерухоме майно, придатне для проживання, матеріали справи не містять та апелянтом не надано. Отже, доводи апеляційної скарги відповідача про те, що вказана квартира не використовується позивачем як місце постійного проживання, є неспроможними.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, узгоджується з висновками Верховного Суду у справах з аналогічними правовідносинами, та не може бути скасовано з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інтайм Фінанс" - адвоката Маслової Ольги Сергіївни залишити без задоволення.

Рішення Гадяцького районного суду Полтавської області від 26 листопада 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 25.03.2021 р.

Головуючий суддя О.В.Чумак

Судді Ю.В.Дряниця

Т.О.Кривчун