Справа № 350/475/21
Провадження № 22-ц/4808/1131/21
Головуючий у 1 інстанції Максимів І. В.
Суддя-доповідач Бойчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Бойчука І.В.,

суддів: Фединяка В.Д.,Девляшевського В.А.,

секретаря Максимів Ю.В.,

з участю ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Перегінської селищної ради Івано-Франківської області, ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: державний реєстратор відділу у Рожнятівському районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, про визнання незаконним та скасування рішення сесії сільської ради, рішення про реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 адвоката Хоптія Мирослава Васильовича на ухвалу Рожнятівського районного суду від 09 червня 2021 року під головуванням судді Максиміва І.В. у селищі Рожнятів,

в с т а н о в и в:

У березні 2021 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися з позовом до Перегінської селищної ради Івано-Франківської області, ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: державний реєстратор відділу у Рожнятівському районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, про визнання незаконним та скасування рішення сесії сільської ради, рішення про реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі.

Одночасно з пред`явленням позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали до суду першої інстанції заяву про забезпечення вказаного позову.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначили, що їм стало відомо, що відповідач по справі ОСОБА_4 отримавши оскаржуване рішення сесії Ясенської сільської ради від 29.10.2017 виготовив технічну документацію на приватизацію земельної ділянки, 15.12.2017 зареєстрував її в Державному земельному кадастрі отримавши кадастровий номер :01:006:0189 та звернувся до Перегінської селищної ради із заявою про затвердження даної технічної документації і передачу у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд по АДРЕСА_1 .

Посилаючись на виконання певних дій до моменту вирішення судом справи за їх позовом, що може в майбутньому ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду за їх позовом, просили заборонити Перегінській селищній раді Івано-Франківської області приймати рішення про затвердження ОСОБА_4 технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 0,0826 га кадастровий номер :01:006:0189 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд по АДРЕСА_1 та державному реєстратору приймати будь-які рішення щодо реєстрації права власності на вказану земельну ділянку за ОСОБА_4 до моменту вирішення справи, тобто набрання судовим рішенням законної сили.

Ухвалою Рожнятівського районного суду від 09 червня 2021 року задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Заборонено Перегінській селищній раді Івано-Франківської області приймати рішення про затвердження ОСОБА_4 технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0826 га кадастровий номер :01:006:0189 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд по АДРЕСА_1 , а також заборонено державному реєстратору вчиняти будь-які дії та приймати рішення щодо реєстрації права власності на вказану земельну ділянку, до вирішення справи по суті даного спору.

У апеляційній скарзі представник ОСОБА_4 посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду.

Зазначає, що суд першої інстанції постановив ухвалу без урахування фактичних обставин справи, не досліджуючи генеральний план станом на даний час, на припущення без дослідження доказів та без присутності сторін.

Позивачем не зазначено причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, обґрунтування необхідності вжиття забезпечення позову. Заява позивача про забезпечення позову не містить жодних обґрунтувань щодо відсутності гарантій виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. При цьому, вимоги позивача до відповідача носять безпідставний характер, оскільки спростовуються документами і доказами наявними в матеріалах справи.

Судом першої інстанції не враховано, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів, оскільки обмеження можливості суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном може призвести до незворотних наслідків.

Забезпечуючи безпідставні вимоги позивача суд не врахував попередні рішення судів, в тому числі постанову Верховного Суду (справа № 350/366/17, провадження № 61-6255св19) від 09 грудня 2020 року.

Рішенням від 29.10.2017 ОСОБА_4 надано дозвіл на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 0,0826 га для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Це рішення є в силі у зв`язку з рішенням суду.

Вказує, що жодних причин, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов та будь-яких сумнівів, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити не можливим виконання рішення суду, у позивача не було. Обрання виду забезпечення позову шляхом заборони Перегінській селищній раді Івано-Франківській області приймати рішення про затвердження ОСОБА_4 , технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 0,0826 га кадастровий номер :01:006:0189 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд у АДРЕСА_1 , а також заборони державному реєстратору вчиняти будь-які дії та приймати рішення щодо реєстрації права власності на вказану земельну ділянку, позивачем не обґрунтовано.

Також зазначає, що забезпечення позову є непропорційним обмеженням судом повноважень селищної ради, наданих їй відповідно до закону, у вигляді необґрунтованого втручання в дискреційні повноваження органу місцевого самоврядування, оскільки право здійснювати розпорядження землями комунальної власності, у тому числі передавати їх у власність або користування фізичним особам, належить до виключної компетенції органу місцевого самоврядування.

Просить ухвалу суду скасувати.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зазначають про безпідставність тверджень представника апелянта та невідповідність таких дійсності, оскільки судом першої інстанції при вирішенні поданої ними заяви про забезпечення позову повністю перевірено аргументованість зазначених в заяві обставин та доводів про вжиття заходів забезпечення позову і встановлено реальну небезпеку, за якої невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду у разі задоволення позову, так як відповідач Перегінська селищна рада може вжити заходів щодо затвердження технічної документації та передачі у власність земельної ділянки відповідачу ОСОБА_4 .

Вказують, що судом першої інстанції одним із критеріїв обґрунтованості заяви про забезпечення позову зазначено наявність причинного зв`язку між конкретним обраним видом забезпечення позову, про який йдеться у заяві та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 апеляційну скаргу підтримав з мотивів, наведених у ній.

ОСОБА_2 вимоги апеляційної скарги заперечила, покликаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції

ОСОБА_3 , представник Перегінської селищної ради Івано-Франківської області, державний реєстратор відділу у Рожнятівському районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області в засідання апеляційного суду не з`явилися, хоча судом належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Враховуючи вищенаведене та необхідність дотримання судом строків розгляду справи в апеляційному порядку, колегія суддів відповідно до статті 372 ЦПК України перешкод у розгляді справи в зв`язку з їх неявкою не вбачає.

Вислухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звертаючись з позовом до Перегінської селищної ради Івано-Франківської області, ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: державний реєстратор відділу у Рожнятівському районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, просили: визнати незаконним та скасувати рішення сесії Ясенської сільської ради від 29 жовтня 2017 року, яким надано дозвіл ОСОБА_4 на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки площею 0,0826 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд по АДРЕСА_1 ; скасувати державну реєстрацію, проведену державним кадастровим реєстратором відділу в Рожнятівському районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області 15 грудня 2017 року за ОСОБА_4 , земельної ділянки площею 0,0826 га за кадастровим номером :01:006:0189 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії, забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Згідно ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, ускладнення чи унеможливлення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

При цьому, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій у разі задоволення позову може бути ускладнено чи стане неможливим виконання рішення суду, ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Однією з підстав задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення.

Тобто, підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Фундаментними критеріями, які формують висновок про наявність дійсних підстав для забезпечення позову, є логічний та юридичний аналіз обставин справи, на які посилається позивач, та доводи заяви про забезпечення позову. Процесуальні норми лише вказують на порядок вчинення дій.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

На обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вказали, що вчинення відповідачами певних дій до моменту вирішення судом справи за їх позовом, може в майбутньому ускладнити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції дійшов висновку, що невжиття заходу забезпечення позову може в подальшому ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки відповідач Перегінська селищна рада може вжити заходів щодо затвердження технічної документації та передачі у власність спірної земельної ділянки відповідачу, а тому вимога про забезпечення позову підлягає до задоволення.

Також суд першої інстанції вказав, що одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки заявник не обґрунтував, яким чином вжиття заявлених заходів забезпечення позову забезпечить позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення прийнятого на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення, із зазначенням обставин, що свідчать про таке, та з підтвердженням таких обставин належними й допустимими доказами.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18 травня 2021 року у справі № 914/1570/20 (провадження № 12-90гс20) вказала, що особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення.

Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

Оскільки позивачі не навели достатнього обґрунтування необхідності застосування визначеного заходу забезпечення позову, тому судом першої інстанції безпідставно вжито заходів забезпечення позову.

Верховний Суд у постанові від 24 лютого 2021 року в справі № 755/5333/20, провадження № 61-17180св20 вказав, що предметом позову у цій справі є позовні вимоги немайнового характеру про визнання недійсними договорів (договору позики та договору іпотеки). В разі задоволення позову рішення суду не підлягатимуть примусовому виконанню, а тому суди помилково вважали, що незабезпечення позову в обраний спосіб ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду. Отже, такий захід забезпечення позову не відповідає змісту порушеного, на думку позивача, права, та не є співмірним із заявленими вимогами в цій справі.

При цьому, звертаючись із заявою про забезпечення позову, заявник повинен не лише навести, але й довести наявність підстав для вжиття заходів забезпечення цивільного позову, а також спроможну вірогідність саме таких обставин, що можуть перешкодити виконанню судового рішення. Однак таких заявником не наведено. Вимоги про заборону державному реєстратору вчиняти будь-які дії та приймати рішення щодо реєстрації права власності на вказану земельну ділянку є похідними від вирішення судом основної позовної вимоги, тому такий вид забезпечення позову у цій справі є передчасним.

Вирішуючи заяву, суд першої інстанції не врахував, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами, не дослідив співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

За статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню та з ухвалення нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. 374, 376, 381 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Рожнятівського районного суду від 09 червня 2021 року скасувати та ухвалити нове судове рішення. У задоволенні заявиОСОБА_2 та ОСОБА_3 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Перегінської селищної ради Івано-Франківської області, ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: державний реєстратор відділу у Рожнятівському районі Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, про визнання незаконним та скасування рішення сесії сільської ради, рішення про реєстрацію земельної ділянки відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 липня 2021 року.

Суддя-доповідач: І.В. Бойчук

Судді: В.Д. Фединяк

В.А. Девляшевський