РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 року м. Одеса Справа № 522/20782/20

Провадження № 2/522/864/21

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кузнецової В.В.

за участю секретаря судового засідання Довгань Ж.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», третя особа ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

25.11.2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант», третя особа ОСОБА_2 , про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що їй на праві власності належить автомобіль «MITSUBISHI LANCER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску. 30.10.2019 року о 12 год. 55 хв. водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «LEXUS GS 300», реєстраційний номер НОМЕР_2 , по вул. Розумовська, 16 у м. Одесі, при виїзді на нерегульоване перехрестя не надав перевагу в русі транспортному засобі «MITSUBISHI LANCER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_3 , який рухався по головній дорозі, в результаті чого сталося зіткнення транспортних засобів, внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 29.11.2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На час зазначеної дорожньо-транспортної пригоди вона, будучи вагітною із строком вагітності 13-14 тижнів, знаходилась в салоні належного їй автомобіля на передньому пасажирському місці, а автомобілем безпосередньо керував її цивільний чоловік ОСОБА_3 . При цьому під час ДТП автомобіль «LEXUS GS 300» своєю передньою частиною в`їхав в праву сторону належного їй автомобіля «MITSUBISHI LANCER», тобто в ту частину, де вона на той час перебувала. У зв`язку з чим, побоюючись за стан свого здоров`я та стан здоров`я своєї майбутньої дитини, відразу після оформлення працівниками поліції відповідних матеріалів ДТП вона надала нотаріально посвідчену довіреність щодо права представлення її інтересів з питань належного їй автомобіля ОСОБА_4 , а сама того ж дня повернулась до свого фактичного місця мешкання, де пройшла відповідне медичне обстеження.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 на момент ДТП була застрахована ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АМ- від 08.11.2018 року.

На виконання положень закону позивач звернулась до страхової компанії про настання страхового випадку та подала усі необхідні документи для виплати страхового відшкодування. 14.02.2020 року відповідачем здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 24 453,60 грн., однак, на думку позивача, виплачена сума відшкодування не відповідає фактичному розміру заподіяної шкоди. Не погодившись з таким розміром страхового відшкодування позивач звернулась до відповідача з вимогою сплатити їй недоплачену суму страхового відшкодування у розмірі 39 229,86 грн, але відповідачем було відмовлено у виплаті зазначеної суми.

Відповідно до звіту №243-11/19 від 21.11.2019 року ФОП ОСОБА_5 вартість відновлювального ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників транспортного засобу «MITSUBISHI LANCER», реєстраційний номер НОМЕР_1 позивача складає 63683,46 грн без ПДВ. Тому позивач вважає, що розмір страхового відшкодування, який підлягає стягненню з відповідача становить 63683,46 грн (вартість відновлювального ремонту) 24453,60 грн (виплачене відшкодування) = 39229,86 грн.

Зважаючи на викладене, позивач просив стягнути з відповідача на її користь недоплачене страхове відшкодування у розмірі 39229,86 грн та судовий збір у розмірі 908 грн.

Ухвалою суду від 26 листопада 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за вказаним позовом, судове засідання для розгляду справи по суті призначити на 21 січня 2021 року .

18.01.2021 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, оскільки згідно висновку експертного дослідження від 13.02.2020 року №07-D/65/3, виконаного судовим експертом Яремчуком В.В. вартість матеріального збитку завданого власнику майна «MITSUBISHI LANCER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, внаслідок ДТП, складає 30633,31 грн, в тому числі 4209,грн. ПДВ на вартість матеріалів та складових. Страхова компанія перерахувала позивачу вказану суму у повному об`ємі, отже виконала свої зобов`язання в повному обсязі. Вважає, що відсутнє зобов`язання перед позивачем зі сплати страхового відшкодування, визначеного з урахуванням звіту №243-11/19 від 21.11.2019 року.

21.01.2021 року у зв`язку з неявкою сторін судове засіданням відкладене на 25.02.2021 року.

25.02.2021 року у зв`язку з відсутністю відомостей щодо вручення судової повістки відповідачу та неявкою в судове засідання представника відповідача та третьої особи судове засідання відкладене на 30.03.2021 року.

30.03.2021 року у зв`язку з неявкою сторін судове засідання відкладене на 19.05.2021 року.

19.05.2021 року у зв`язку з неявкою сторін судове засідання відкладене на 29.06.2021 року.

29.06.2021 року у зв`язку з відсутністю відомостей щодо вручення судових повісток відповідачу та третій особі судове засідання відкладене на 28.07.2021 року.

Сторони у судове засідання не з`явилися.

Позивач звернулася до суду із клопотанням про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача та третя особа причини неявки суду не повідомили.

Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 ОСОБА_1 є власником автомобіля марки «MITSUBISHI» модель «LANCER 1,5» реєстраційний номер НОМЕР_1 .

30.10.2019 року на вул. Розумовська, 16 в м. Одесі відбулась ДТП за участю належного позивачу автомобіля марки «MITSUBISHI LANCER» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 та автомобіля «LEXUS GS 300», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 .

Внаслідок ДТП був пошкоджений автомобіль марки «MITSUBISHI LANCER» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить позивачу.

Постановою Малиновського районного суду м. Києві від 29 листопада 2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля на момент ДТП була застрахована ТДВ «СК «Альфа-Гарант» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АМ- від 08.11.2018 року, який діяв на дату настання зазначеної дорожньо-транспортної пригоди.

Як вказує позивач, на час зазначеної дорожньо-транспортної пригоди вона, будучи вагітною із строком вагітності 13-14 тижнів, знаходилась в салоні належного їй автомобіля на передньому пасажирському місці, а автомобілем безпосередньо керував її цивільний чоловік ОСОБА_3 . При цьому під час ДТП автомобіль «LEXUS GS 300» своєю передньою частиною в`їхав в праву сторону належного їй автомобіля «MITSUBISHI LANCER», тобто в ту частину, де вона на той час перебувала. У зв`язку з чим, побоюючись за стан свого здоров`я та стан здоров`я своєї майбутньої дитини, відразу після оформлення працівниками поліції відповідних матеріалів ДТП вона надала нотаріально посвідчену довіреність щодо права представлення її інтересів з питань належного їй автомобіля ОСОБА_4 , а сама того ж дня повернулась до свого фактичного місця мешкання, де пройшла відповідне медичне обстеження.

31.10.2019 року позивач звернулась до відповідача про страхове відшкодування, у зв`язку з пошкодження «MITSUBISHI LANCER» реєстраційний номер НОМЕР_1 внаслідок ДТП.

04 листопада 2019 року представником ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» у присутності довіреної особи позивача - ОСОБА_4 був проведений огляд пошкодженого автомобіля «MITSUBISHI LANCER», реєстраційний номер НОМЕР_1 та складений Протокол огляду транспортного засобу з переліком пошкоджень, які виникли внаслідок вищезгаданої дорожньо-транспортної пригоди.

З метою визначення вартості матеріального збитку, заподіяного внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, на підставі договору №243-11/19, який був укладений 12.11.2019 року між позивачем та ФОП ОСОБА_5 , було проведено автотоварознавче дослідження із візуальним оглядом автомобіля «MITSUBISHI LANCER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить позивачу.

Згідно Звіту №243/11/19 від 12.11.2019 року ФОП ОСОБА_5 , вартість відновлюваного ремонту з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу складників транспортного засобу «MITSUBISHI LANCER», номерний знак НОМЕР_1 , без ПДВ на складові частини, складає суму у розмірі 63 683,46 грн.

При цьому за проведення цього дослідження позивачем було сплачено 1 500 грн., що підтверджується відповідним рахунком-фактурою №243-11/19 від 11.11.2019 року.

Позивач вказує, що після зазначеного експертного дослідження її представником ОСОБА_4 на адресу Відповідача була подана заява про страхове відшкодування матеріальних збитків у розмірі 63 683,46 грн. разом із Звітом №243/11/19 від 21.11.2019 року.

Проте, ніяких відповідей на подану заяву з боку Відповідача вона так і не отримала.

Не отримавши відповіді, вона вирішила за власний рахунок відремонтувати належний їй автомобіль. У зв`язку з чим наприкінці листопада 2019 року автомобіль «MITSUBISHI LANCER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , був евакуйований до м.Лисичанська Луганської області, де на Станції технічного обслуговування, що знаходиться за адресою м.Лисичанськ вул.Лервона, 245, ФОП ОСОБА_6 був проведений відновлювальний ремонт вказаного, за що позивачем було сплачено суму у розмірі 102 511,59 грн, що підтверджується Актом виконаних робіт №АВР-0000388 від 11.12.2019 року, Рахунком-фактурою №СЧ-0000388 від 11.12.2019 року та квитанцією до прибуткового касового ордеру №29 від 11.12.2019 року.

Також, позивач вказує, що впродовж наступних місяців вона неодноразово особисто та через свого представника зверталась в телефонному режимі до Відповідача з проханням вирішити як можна найбистріше питання виплати суми страхового відшкодування у розмірі 63 683,46 грн. Проте, її звернення фактично залишились без задоволення.

Крім того позивач зазначає, що лише 13 лютого 2020 року з метою визначення вартості матеріального збитку, завданого внаслідок пошкодження при ДТП, ФОП ОСОБА_7 на замовлення Відповідача та на підставі Протоколу огляду транспортного засобу від 04.11.2019 року, без візуального огляду транспортного засобу, було проведено автотоварознавче дослідження належного їй автомобіля.

Згідно висновку експертного дослідження від 13.02.2020 року №07-D/65/3, виконаного судовим експертом Яремчуком В.В. вартість матеріального збитку завданого власнику майна «MITSUBISHI LANCER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2008 року випуску, внаслідок ДТП, складає 30633,31 грн, в тому числі 4209,грн. ПДВ на вартість матеріалів та складових.

14.02.2020 року ТДВ «СК «Альфа-Гарант» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 24 452,60 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 6576 від 14 лютого 2020 року.

Не погоджуючись сумою виплати Відповідача, ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_4 21.02.2020 року звернулась із заявою до Відповідача, в якій вимагала сплатити на її користь недоплачену суму страхового відшкодування у розмірі 39 229,86 грн.

Листом від 02.03.2020 року ТДВ «СК «Альфа-Гарант» відмовило ОСОБА_1 у виплаті на її користь недоплаченої суми страхового відшкодування.

Не погоджуючись з розміром відшкодування, позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення несплаченої частини страхового відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За загальним правилом обов`язок відшкодувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки покладається на володільця джерела.

Разом з тим, метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», стаття 3 якого визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників.

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Вказані висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18).

Крім того, пунктом 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» передбачено, що «Необхідною умовою виникнення обов`язку страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які на відповідній правовій підставі володіють транспортними засобами, є настання страхового випадку (події, внаслідок якої завдано шкоди третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, цивільно-правова відповідальність якої застрахована за договором».

Відповідно до статті 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, завдану майну потерпілих, становить 100 000 грн. на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені у договорі страхування.

Статтею 22.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до вимог ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договору страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.

При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Пунктами 34.2, 34.3 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування ди вільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, то протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею - цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з моменту отримання заяви про страхове відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 988 ЦК України передбачено, що страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати страхувальникові. Відповідно до п. 1 ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Як встановлено судом, відповідач своєчасно не виконав пункт 34.2 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», замовивши проведення експертного дослідження з метою встановлення розміру збитків лише 30 січня 2020 року, про що зазначено у вступній частині Висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 13.02.2020 року.

Крім того, як встановлено судом, під час виготовлення експертного автотоварознавчого дослідження від 13.02.2020 року, ФОП ОСОБА_7 не проводився візуальний огляд транспортного засобу, а відповідні висновки були зроблені лише на підставі Протоколу огляду транспортного засобу від 04.11.2019 року та фотокарток, виготовлених під час складання цього Протоколу.

Таким чином, суд вважає, що в порівняні із Висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 13.02.2020 року, Звіт №243-11/19 від 21.11.2019 є більш об`єктивним та коректним щодо встановлення характеру і обсягу пошкоджень автомобіля «MITSUBISHI LANCER», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Оскільки збитки в межах 100 000 грн має відшкодовувати ТДВ «СК «Альфа-Гарант», суд не погоджується з доводами відповідача про виконання страховиком зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АМ- від 08.11.2018 року, у зв`язку з чим вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з відповідача недоплаченої суми страхового відшкодування у розмірі 39229,86 грн (63683,46 грн - 24453,60 грн) та суму, сплачену за проведення експертного дослідження у розмірі 1500 грн., підлягають задоволенню.

На підставі статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати.

Керуючись ст. ст. 76, 77, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (, адреса: м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26), третя особа ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (, адреса: м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ) недоплачену суму страхового відшкодування у розмірі 40 729 (сорок тисяч сімсот двадцять дев`ять) грн 86 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складений та підписаний суддею 30.07.2021 року.

Суддя В.В. Кузнецова