Справа №266/4655/21
Провадження№ 2-з/266/20/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року м. Маріуполь

Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Федотова В.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» про визнання виконавчого напису нотаріуса, таким що не підлягає виконанню,

треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Приморський відділ державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), -

В С Т А Н О В И В:

27.07.2021 р. заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову до подачі позовної заяви до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» про визнання виконавчого напису нотаріуса, таким що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що заявником ОСОБА_1 , готується позовна заява про визнання нотаріального напису від 09.04.2021 р. №18966 таким, що не підлягає виконанню. 08.07.2021 р. Приморським відділом державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), відкрито виконавче провадження №65989203, на підставі виконавчого надпису від 09.04.2021 р. №18966 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром маркет» грошової суми 50613 грн. 75 коп. Відповідно до матеріалів виконавчого провадження №65989203 загальна сума до стягнення становить 55675,13 грн., в тому числі 5061,38 грн. виконавчий збір. В ході примусового виконання даного виконавчого напису постановами державного виконавця може бути накладено арешт на все майно та кошти заявника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, в тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів, щогрубо порушує його право вільно користуватись майном та коштами, позбавляє прав споживача фінансових послуг, лишає без коштів на прожиття, харчування, лікування, забезпечення родини, сплату комунальних послуг та ін. Виконавчий напис ним не визнається в повному обсязі, оскільки вважає, що був вчинений з порушенням законодавства України. Позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення. У зв`язку із чим, позивач ставить питання про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса, що фактично тягне за собою зупинення виконавчого провадження.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи

Дослідивши заяву та додані до неї документи, суд прийшов до наступного висновку.

Підстави зупинення вчинення виконавчих дій регламентовані статтею 34 Закону України «Про виконавче провадження».

Вказаною нормою визначений виключний перелік підстав зупинення вчинення виконавчих дії, які вчиняються виконавцем шляхом винесення відповідної постанови. Тобто, законодавством чітко визначені обставини, які можуть бути підставою для зупинення виконавчого провадження, та порядок вирішення питання про зупинення виконавчого провадження, а саме зупинення виконавчого провадження вирішується безпосередньо виконавцем, на примусовому виконанні якого знаходиться виконавче провадження.

Відповідно до частини першої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтю 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною другою статті 149 ЦПК України встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Зупинення стягнення на підставі виконавчого документа допускається лише в разі, коли порушено питання про перегляд рішення, на підставі, якого виданий цей виконавчий документ.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову є визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №18966 від 09.04.2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., щодо стягнення грошової суми з ОСОБА_1 у розмірі 50613,75 грн, який перебуває на виконанні у державного виконавця.

На теперішній час на підставі виконавчого напису №18966 від 09.04.2021 року, державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), в межах виконавчого провадження № ВП65989203 вживаються заходи забезпечення його примусового виконання.

Враховуючи те, що державним виконавцем відкрито виконавче провадження за оспорюваним виконавчим написом, в рамках якого здійснюються виконавчі дії, щодо стягнення грошової суми, необхідність застосування заходів забезпечення позову є обґрунтованою, так як свідчить про наявність підстав вважати, що існує ризик подальшого стягнення належних заявнику грошових коштів, що може унеможливити виконання рішення у даній справі.

За таких обставин, враховуючи предмет позову та характер спірних правовідносин, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, шляхом зупинення стягнення за вказаним виконавчим написом, оскільки вказаний вид забезпечення позову пов`язаний з розглядом позову, який заявник має намір подати і виконанням можливого рішення за результатами його розгляду, а тому є співмірним із позовними вимогами.

Вказаний висновок обґрунтовано позицією зазначеній в постанові Верховного Суду від 16 серпня 2018 року у справі № 910/1040/18, що застосування заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом, яким звернено стягнення на майно, та встановлення заборони на здійснення будь-яких дій відносно виконання такого виконавчого напису є адекватним та ефективним способом забезпечення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Зазначений висновок узгоджується з позицією Верховного Суду висловленій у постанові від 06.04.2020 року у справі №203/1491/19 (провадження №61-1765св20) та від 21.01.2020 року у справі №753/20449/18.

Обраний спосіб забезпечення позову - зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, є законним, оскільки такий передбачений п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд. та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINAv. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСІІЛ, від 18 липня 2006 року).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.149, 150 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подачі позовної заяви до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» про визнання виконавчого напису нотаріуса, таким що не підлягає виконанню - задовольнити.

Зупинити стягнення у виконавчому провадженні ВП №65989203 за виконавчим написом, вчиненим 09.04.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., зареєстрованим в реєстрі за №18966, за вимогою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» про стягнення з ОСОБА_1 грошової суми у розмірі 50613,75грн. до вирішення справи по суті.

Копію ухвали суду направити для виконання Приморському відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків).

Копію ухвали, відповідно до ч. 2 ст. 157 ЦПК України, до відома направити заявнику та відповідачам.

Відповідно до ч.1 ст. 157 ЦПК України, ухвала підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Донецького апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до ч.10 ст. 153 ЦПК України, оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала, постановлена без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Федотова В. М.