Справа № 638/9617/20
Провадження № 2/638/893/21
РІШЕННЯ

іменем України

27.07.2021 Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючої судді Штих Т.В.,

за участі секретаря Овчаренко К.В.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства « Харківобленерго», Приватного акціонерного товариства « Харківенергозбут» про захист прав споживачів, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до АТ Харківобленерго та ПрАТ Харківенергозбут, в якій просить зобов`язати відповідачів виключити з особового рахунку за адресою: АДРЕСА_1 , суми заборгованості за послуги електропостачання попереднього споживача , що утворилась до 06.09.2019, а саме: АК Харківобленерго у розмірі 6215,16 грн.; ПрАТ Харківенергозбут - 1503,06 гривень.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що в липні 2019 року нею отримано ордер № 149486 від 05 липня 2019 року на квартиру АДРЕСА_2 . У вказаній квартирі АДРЕСА_3 та 10 липня 2019 року були зареєстровані вона та члени її родини. Станом на липень 2019 року за вказаною адресою існувала заборгованість за електроенергію у сумі 6215,16 гривень. Проте позивач не погоджується сплачувати вказану заборгованість, так як заборгованість належала померлій колишній користувачці вказаною квартирою ОСОБА_2 . Крім того ПрАТ « Харківенергозбут» нараховано 1503 ,06 гривни. З якими позивач також не погоджується, та зазначає, що наявність вказаних сум заборгованості створює незручності у користуванні сервісами під час сплати комунальних платежів, а також завдає шкоди інтересам та репутації, як добросовісного квартиронаймача.

У судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду клопотання про розгляд позову за її відсутності.

Представники відповідачів у судове засідання з`явились, заперечували проти позовних вимог. просили відмовити у їх задоволенні. Представник ПрАТ « Харківенергозбут» повідомила, що спір у частині заборгованості 6215,16 гривень взагалі відсутній, так як у позасудовому порядку сторони вирішили вказане питання, та позивачеві надано довідку абоненту про відсутність поточного боргу, яку долучено і до матеріалів справи. Представник АК Харківобленерго вказала, що сума 1503,06 гривень- це сума вартості спожитої електричної енергії за час, коли користувачем квартири стала позивач та члени її родини, тому виключити вказану суму з особового рахунку не можливо до її сплати.

Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши думку представників відповідачів, приходить до наступного.

У відповідності до ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд зокрема вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати.

Статтями 12, 13, 77 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити докази, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко-і відеозаписів, висновків експертів.

За змістом статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З`ясувавши дані у справі, дослідивши докази, суд приходить до висновку про не обґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно ст. 10-13 ЦПК України - суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України.

Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Суд застосовує норми права інших держав у разі, коли це передбачено законом України чи міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Суд, дослідивши доводи сторін, надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що позовні вимоги з приводу суми 6215,16 гривень між сторонами вирішені у позасудовому порядку.

Відповідно до довідки абоненту станом на 30 липня 2019 року поточний борг за вказаною адресою відсутній.

Судом встановлено, що у зв`язку з відокремлення функції з розподілу електричної енергії від функцій постачання електричної енергії, що визначено положеннями Закону України Про ринок електричної енергії від 13.04.2017 (далі Закон), з 01.01.2019 ПрАТ Харківенергозбут є постачальником електричної енергії за вільними цінами на підставі Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 19.06.2018 № 505 та постачальником універсальних послуг на території Харківської області у відповідності до Постанови НКРЕКП від 26.10.2018 № 1268.

Згідно з пунктом 13 розділу XVII Закону передача постачальнику універсальних послуг персональних даних побутових споживачів під час здійснення заходів з відокремлення оператора системи розподілу не потребує отримання згоди та повідомлення таких споживачів про передачу персональних даних і вважається такою, що здійснена в загальносуспільних інтересах з метою забезпечення постачання електричної енергії споживачам.

Так за адресою: АДРЕСА_1 , на момент відокремлення функцій та передачу відповідної інформації до ПрАТ Харківенергозбут договір було укладено з ОСОБА_2 .

На підставі п. 3.1.9 розділу 3 Правил роздрібного ринку електричної енергії (далі Правил), затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, споживання електричної енергії без укладання відповідних договорів на роздрібному ринку не допускається.

Згідно з абз. 1.3 п. 1.1.2 Правил договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг це домовленість між постачальником універсальних послуг та побутовим або малим непобутовим споживачем, або іншим споживачем, який відповідно до законодавства має право на отримання універсальних послуг, яка передбачає постачання всього обсягу фактичного споживання електричної енергії споживачем у певний період часу постачальником універсальних послуг за цінами постачальника універсальних послуг.

Договір про постачання універсальних послуг є публічним договором приєднання та розробляється постачальником універсальної послуги на підставі типового договору, форма якого затверджується Регулятором. Постачальник універсальних послуг розміщує договір постачання універсальних послуг на своєму офіційному веб-сайті, як це передбачено ч. 4 ст. 63 Закону.

Абзацом 5 п. 13 розд. 17 Закону встановлено, що фактом приєднання споживача до умов договору постачання універсальних послуг (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, що засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної заяви про приєднання, оплата рахунка постачальника універсальної послуги та/або факт споживання електричної енергії. Аналогічні приписи містить і п. 7 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312.

Відповідно до ст. 714 ЦК України договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До зазначеного договору застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом не випливає із суті відносин сторін.

Так, враховуючи наведені приписи, з 05.06.2019 Позивач приєдналась до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг та за адресою: АДРЕСА_1 , відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

У відповідності до п. 4.12 Правил розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії.

Пунктом 10 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 № 312 встановлено, що до запуску електронної платформи Датахаб адміністратора комерційного обліку функції адміністратора комерційного обліку на роздрібному ринку електричної енергії, у тому числі адміністрування процедури зміни постачальника електричної енергії у межах території ліцензованої діяльності, виконує відповідний ОСР (оператор системи розподілу).

Отже, АТ Харківобленерго за вказаною адресою передавав до ПрАТ Харківенергозбут наступні показання засобу комерційного обліку: 31.12.2019 9762; 02.02.2019 9762;18.02.2019 9762; 25.02.2019 9762; 20.03.2019 9762; 06.05.2019 9762; 20.07.2019 9762; 30.07.2019 9762; 05.09.2019 1036, отже, з 30.07.2019 по 05.09.2019 нараховано 1274 кВт.

Борг в сумі 1503,06 гривень нараховано 05.09.2019 вже новому споживачу ОСОБА_1 .

Вказаний борг не може бути колишнього споживача, оскільки як вбачається з позовної заяви, ОСОБА_2 померла ще в 2017 році, що виключає нею споживання електричної енергії.

Відповідно до п. 5 ч. 2 Закону України Про житлово-комунальні послуги індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами

Згідно з п. 5.10 Договору оплата рахунка Постачальника має бути здійснена Споживачем у строк, визначений в комерційній пропозиції, яка є додатком 3 до цього Договору. За умовами п. 3 комерційної пропозиції розрахунковим періодом є календарний місяць; оплата електричної енергії, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії, здійснюється Споживачем один раз за фактичний обсяг відпущеної електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом), на підставі виставленого рахунка Споживачу Постачальником, в якому зазначаються сума до сплати за електричну енергію, в тому числі послуги з розподілу електричної енергії.

Відповідно до п. 6.2 Договору Споживач зобов`язується забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору.

Відповідно до ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, виходячи з правового аналізу вищенаведених норм Позивачем укладено Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, спожито електричну енергію, яка підлягає оплаті.

З огляду на викладене необхідно прийти до висновку, що позивач не надав жодних належних та допустимих доказів на підтвердження порушення його прав відповідачами, споживання електричної енергії іншими особами та відсутності заборгованості за спожиту електричну енергію.

На підставі вищевикладеного, керуючись Законом України Про ринок електричної енергії, Правил роздрібного ринку електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕКП від 14.03.2018 № 312, ст. 714 ЦК України, ст.258,263-265 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Харківобленерго», Приватного акціонерного товариства « Харківенергозбут» про захист прав споживачів - залишити без задоволення.

Судові витрати вважати сплаченими позивачем.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з моменту проголошення через районний суд, шляхом подачі апеляційної скарги.

Рішення ухвалено та надруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Повний текст документу виготовлено 29 липня 2021 року.

Суддя: Штих Т.В.