Провадження № 2-о/201/8/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2021 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Демидової С.О.

присяжних Левченко Р.П.

Разумовської І.Ю.,

з секретарем судового засідання Шумейко А.С.

за участі заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про оголошення особи померлою,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, де заінтересованою особою є ОСОБА_3 , у якій просить ухвалити рішення про оголошення померлим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування своєї заяви заявник посилається на те, що він є рідним дядьком ОСОБА_4 , який перебував у розшуку Жовтневого районного відділу Дніпропетровського міського управління ГУ МВС України в Дніпропетровській області як безвісно відсутній, внаслідок чого було заведено розшукову справу № 26304001 від 16 квітня 2004 року. 08 червня 2004 року мати ОСОБА_4 ОСОБА_5 (рідна сестра заявника) в ході розшукової справи впізнала у знайденому правоохоронними органами трупі свого сина, у зв`язку з чим розшукову справу було закрито. Вже 16 років рідні ОСОБА_4 вважають його померлим, проте жодних дій щодо офіційного визнання його померлим не вчиняли. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , у зв`язку з чим приватним нотаріусом Піонтковською О.О. 03 вересня 2020 року було заведено спадкову справу. ОСОБА_5 у відповідності до заповіту від 16 вересня 2014 року заповіла все своє майно ОСОБА_3 , проте остання має намір відмовитися від прийняття спадщини, а тому спадкування буде проводитись за законом. Оскільки ОСОБА_4 зареєстрований за місцем проживання своєї матері, то вважається, що останній автоматично прийняв спадщину, що перешкоджає заявнику звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини (а.с.1-2).

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 грудня 2020 року справа за указаної заявою передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.20).

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2020 року було відкрито провадження у справі окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про оголошення особи померлою (а.с.23-26).

Заявник та його представник у судовому засіданні заяву підтримали та просили задовольнити в повному обсязі, пояснивши, що ОСОБА_4 зник, коли йому було 22 роки. Розшуком племінника займалася його мати, яка у подальшому і впізнала його труп.

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_4 є її двоюрідним братом. Коли він зник вона була маленькою та нічого не пам`ятає. З приводу заповіту її тітки зазначила, вона не знає чому остання залишила заповіт саме на її ім`я та має намір відмовитися від прийняття спадщини на користь свого батька ОСОБА_1 .

Суд, розглянувши подані заявником матеріали, заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до таких висновків.

Судом було встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є рідним дядьком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 , свідоцтвом про народження ОСОБА_1 , свідоцтвом про народження ОСОБА_4 (а.с.6-12).

ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).

16 вересня 2014 року ОСОБА_1 залишила заповіт на ім`я своєї племінниці ОСОБА_3 (після укладення шлюбу ОСОБА_3 ) (а.с.14-15).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати ОСОБА_4 - ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , після смерті якої відкрилася спадщина (а.с.16-17).

Згідно з відповіддю Соборного ВП ДВП ГУ НП України в Дніпропетровській області від 25 жовтня 2018 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував у розшуку Жовтневого РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області як безвісно відсутній, відносно останнього було заведено розшукову справу № 26304001 від 16 квітня 2004 року. 08 червня 2004 року ОСОБА_4 було впізнано у трупі, в зв`язку з чим розшукову справу закрито (а.с.19).

На виконання ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 грудня 2020 року Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України надано відповідь, згідно з якою відомостей про перетинання державного кордону, лінії розмежування в межах Донецькою та Луганською областями ти тимчасово окупованою територією АР Крим, ОСОБА_10 у період з 29 січня 2016 року по 29 січня 2021 року в базі даних не виявлено (а.с.37).

Відповідно до відповіді ГУ НВ в Дніпропетровській області інформація про притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності та засудження станом на 08 лютого 2021 року відсутня (а.с.41).

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснив, що він є двоюрідним братом ОСОБА_4 та сином заявника ОСОБА_1 . Щодо зникнення ОСОБА_4 пояснив, що останній зник, коли йому було 22 роки та його розшуком займалася ОСОБА_1 , яка впізнала труп сина.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_4 його син. Про зникнення сина він дізнався від колишньої дружини ОСОБА_1 , яка і зверталася до поліції з заявою про розшук і саме вона опізнала його труп за фотокартками. Також свідок пояснив, що якась невідома йому жінка повідомила, що син похований на «Ігрені» під номером 905.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому у цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно з ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

У відповідності до ст. 76 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1, 2 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд, зокрема, розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України, фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років.

Оголошення особи померлою має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідомо.

Так рішення про оголошення фізичної особи померлою приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку протягом шести місяців. Особливості цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущені смерті особи.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. У цих справах суд визнає днем смерті громадянина, оголошеного померлим, день його гаданої смерті, якщо він пропав безвісті за обставин, які загрожували смертю або давали підстави припускати його загибель від певного нещасного випадку, а в інших випадках днем смерті вважається день набрання законної сили рішення суду про оголошення громадянина померлим.

Згідно ст. 47 ЦК України правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п`яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв`язку з відкриттям спадщини.

Тому, враховуючи вищевикладене, те що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутній в місці його постійного проживання, а також відсутні відомості про місце його перебування більш ніж 17 років, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. Копію рішення суд надсилає відповідному органу державної реєстрації актів цивільного стану для анулювання актового запису про смерть.

Згідно ч. 3 ст. 46 ЦК України передбачено, що фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 308, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_3 про оголошення особи померлою задовольнити в повному обсязі .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, Україна, оголосити померлим з дня набрання законної сили рішенням суду про оголошення його померлим.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 27 липня 2021 року.

Суддя С.О. Демидова

Присяжні Левченко Р.П.

Разумовська І.Ю.