ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/397/21 Справа № 182/149/18 Суддя у 1-й інстанції - Кобеляцька-Шаховал І. О. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
УХВАЛА

29 липня 2021 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.

розглянула у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк»,

на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2020 року

по справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2018 року до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов позов Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2020 року у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ КБ ПриватБанк просить скасувати рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2020 року у справі та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги АТ КБ ПриватБанк задовольнити в повному обсязі.

Відзивів на апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2020 року від інших учасників справи до суду не надходило.

Оскільки апеляційним судом у складі колегії суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог Банку, суд першої інстанції дійшов до висновку, що відповідач не знімав та не користувався кредитними коштами, які АТ КБ ПриватБанк намагається з нього стягнути, оскільки наявне кримінальне провадження, у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами відповідача.

Але з таким висновком суду першої інстанції погодитись неможливо з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 звертався до AT КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву №б/н від 11.09.2013 року.

У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором станом на 17.12.2017 року має заборгованість за кредитом у розмірі 81613,54грн., яка складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту 39277,55 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 16445,98 грн., заборгованість за пенею 21527,46 грн., штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 3862,55 грн.

Згідно зі ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

На підтвердження умов договору Банк надав суду копію анкети-заяви, витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, розрахунок заборгованості,

Під час розгляду справи у суді першої інстанції Банком було надано виписку по рахунку відповідача та довідку про видачу кредитних карток (а.с. 84-92, 93, 94, 95).

А тому, колегія суддів приходить до висновку, щодо необхідності врахування зазначених доказів, які свідчать про користування ОСОБА_1 кредитними коштами, оскільки відповідачем вказана обставина не спростовувалась.

При цьому, вищевказані документи не підтверджують погодження сторонами умов кредитування, а підтверджуються тільки факт отримання спірних коштів.

Як вбачається з матеріалів справи, ні витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», ні витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку не містять підпису ОСОБА_1 .

Анкета-заява містить лише анкетні дані відповідача, його контактну інформацію. Заява не містить даних про умови кредитування (а.с. 7).

03 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову в аналогічній справі за позовом ПАТ «КБ «Приватбанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом (справа №342/180/17).

У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

В цій же постанові Велика Палата Верховного Суду вказала, що АТ КБ «Приватбанк» має право вимагати захисту своїх прав шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Отже, з урахуванням зазначеної позиції Великої Палати Верховного Суду позивач має право на повернення сум фактично отриманих коштів.

З огляду на наведене, суд першої інстанції прийшов до необґрунтованого висновку, щодо відмови в задоволенні позову АТ «КБ «Приватбанк», оскільки у відповідності до вищезазначеного наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 39277,55 грн.

У відповідності до наданого розрахунку та інформації з виписки по рахунку, розмір заборгованості за простроченим тілом кредиту відповідає сукупному розміру отриманих відповідачем коштів та коштів витрачених на здійснення покупок.

Посилання ОСОБА_1 у відзиві на позовну заяву про те, що з 15.10.2016 року по 13.01.2017 року невідома особа, знаходячись на території м. Нікополя Дніпропетровської області, шляхом обману, з банківської картки ПриватБанк, яка належить відповідачу, заволоділа грошима в сумі 14773,00 грн., колегія суддів не може прийняти до уваги, як підставу для відмови у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача заборгованості по тілу кредиту, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не заперечується укладення між ним та Банком кредитного договору №б/н від 11.09.2013 року та користування кредитними коштами.

З виписки по рахунку вбачається, що заборгованість за кредитом у відповідача існувала ще й до 15.10.2016 року у сумі 3307,95 грн.

Крім того, після вчинення спірних операцій у період з 15.10.2016 року по 13.01.2017 року відповідач з заявою про блокування картки до Банку не звертався, а продовжив активно користуватись карткою, використовував кредитні кошти та погашав заборгованість.

Також, відповідачем не наведено конкретні транзакції які він оскаржує та не надано розрахунку щодо загального підсумку за такими операціями.

Щодо шахрайських дій з боку невідомих осіб, то 25.06.2019 року слідчим СВ Нікопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області кримінальне провадження за фактом вчинення шахрайських дій відносно відповідача по справі ОСОБА_1 невідомою особою було закрито в зв`язку з неможливістю дослідити всі обставини, що визначають розмір завданої шкоди, а також проведення експертних досліджень (а.с. 162-163).

Отже, судом першої інстанції не враховано факти наявності боргу за кредитом до 15.10.2016 року, використання відповідачем кредитних коштів після вчинення спірних операцій, не встановлено розмір заборгованості перед Банком та передчасно відмовлено у позові.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 39 277,55 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк заборгованість по тілу кредитного договору №б/н від 11.09.2013 року станом на 17.12.2017 року у розмірі 39277,55 грн.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк судові витрати у розмірі 2119,69 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 389 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк задовольнити частково.

Рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 травня 2020 року - скасувати.

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк заборгованість по тілу кредитного договору №б/н від 11.09.2013 року станом на 17.12.2017 року у розмірі 39277,55 грн.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк судові витрати у розмірі 2119,69 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича

М.Ю.Петешенкова