Справа №519/467/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

27.07.2021 року м. Южне

Южний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Лемця С.П.,

при секретарі судового засідання Коршак Ю.М.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Сухецької С.М.,

представника відповідача адвоката Шумейко М.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в м. Южне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, шляхом зобов`язання не перешкоджати у користуванні житлом

Встановив:

28.04.2021 позивач звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, шляхом зобов`язання не перешкоджати у користуванні житлом, який обґрунтувала тим, що з листопада 2014 року з відповідачем постійно проживали у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , однак у липні 2020 року відповідач вигнав позивача із належної їм квартири та перешкоджав вселенню, а тому вона була вимушена проживати певний час у родичів.

08.09.2020 року шлюб з відповідачем було розірвано Южненським міським відділом ДРАЦС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

Після розірвання шлюбу сторони продовжили проживати сумісно у належній їм квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , однак тиск та перешкоди з боку відповідача посилилися.

Починаючи з грудня 2020 року колишній чоловік постійно погрожував виселенням, неодноразово виганяв на вулицю та вимагав, щоб ОСОБА_1 залишила вказану квартиру, знялася з реєстрації постійного місця проживання за вказаною адресою та забрала усі речі. Відповідач постійно влаштовував скандали, сварки, з погрозами та вимогами покинути єдине житло, чим здійснює для позивача до сьогоднішнього дня перешкоди в проживанні в житлі, яке належить на праві спільної часткової власності.

19.01.2021 року ОСОБА_2 вигнав позивача на вулицю, здійснив заміну замків та запорів на вхідних дверях та залишив ОСОБА_1 просто на вулиці. У зв`язку з викладеним, позивач вимушена була викликати наряд поліції та слюсаря для відкриття дверей.

Незважаючи на викладене, відповідач продовжує перешкоджати позивачу у користуванні житловим приміщенням, влаштовує скандали, постійно ображає та виганяє на вулицю. Щодня повертаючись додому з роботи, позивачу страшно, чи зможе вона потрапити у квартиру, та чи буде, де їй ночувати.

Ухвалою суду від 19.05.2021 відкрито провадження у даній справі у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

07.06.2021 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому ОСОБА_2 з позовними вимогами не погоджується та зазначає, що дверний замок вирішив змінити враховуючи зникнення грошових коштів в сумі 30000 американських доларів та те, що в квартирі були знайомі його дружини. Не заперечує, що 19.01.2021 ОСОБА_3 йому телефонувала, однак виклик був пропущений у зв`язку з знаходженням в автомобілі. З 01.02.2021 в спільній квартирі не проживає. Також зазначає, що не чинив будь-яких перешкод в проживанні відповідача в зазначеній квартирі, наразі проживає за іншою адресою, а всі наведені в позові доводи є вигаданими.

14.06.2021 до суду надійшла відповідь на відзив в якій позивач з доводами відзиву повністю не погоджується та зазначає, що факт проживання чи не проживання відповідача у квартирі жодним чином не підтверджує та не спростовує факту перешкоджання у користуванні квартирою, та не заважає відповідачу змінювати замки на вхідних дверях, ритися у одязі, спідній білизні, гігієнічних засобах, косметиці, виносити побутову техніку з квартири, викрадати одяг, документи, грошові кошти, коштовності позивачки. Так само не заслуговують на увагу і доводи відповідача щодо, нібито, викрадених 30000,00 доларів США, оскільки таких коштів у ОСОБА_2 ніколи не було.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник адвокат Сухецька С.М. позов підтримали в повному обсязі з підстав зазначених в позовній заяві та відповіді на відзив. При цьому позивач зазначила, що вона не заперечує щоб відповідач користувався спільною квартирою, однак вона більше не може жити в постійному страху та напруженні. Відповідач хоча і з березня місяця постійно в квартирі не ночує, більше того, його дії не є такими агресивними в період судового розгляду, однак ОСОБА_2 приходить час від часу, систематично (і в квітні, і в травні) погрожує їй і тиснить морально щоб вона виписалась із квартири, вказує, що вона ні на що немає права. Вважає, що рішення суду унеможливить в подальшому чинення перешкод у користуванні житлом зі сторони ОСОБА_2 і вона зможе себе впевнено почувати у спільній квартирі і не переживати за своє майно.

Представник відповідача адвокат Шумейко М.Т. позов не визнав з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву. При цьому пояснив, що відповідач не мав за ціль перешкоджати ОСОБА_1 у користуванні квартирою, однак визнає, що мав попередити про заміну замка вхідних дверей. Все інше вважає припущенням позивачки щодо перешкоджання у користуванні власністю, а тому вважає, що у позові повинно бути відмовлено через його недоведеність.

Свідок ОСОБА_4 , яка являється сусідкою позивача та відповідача і проживає на одному поверсі, пояснила суду, що ОСОБА_1 вже протягом кількох років та на даний час проживає в АДРЕСА_1 . Останнім часом вона бачить, що час від часу приходить ОСОБА_2 і чує голосні розмови та сімейні скандали між позивачем та відповідачем.

Свідок ОСОБА_5 , яка є рідною сестрою позивача, пояснила, що починаючи з минулого року між позивачем та відповідачем мають місце напружені стосунки. Сестра неодноразово, коли ОСОБА_2 виганяв її з дому, ночувала в неї дома. Вперше такий конфлікт стався в липні 2020 року і вона вночі їздила забирала ОСОБА_6 до себе додому. В подальшому, зокрема і в цьому році, відповідач неодноразово говорив сестрі, щоб вона виписалась з квартири, що вона немає ні на що права, щоб забирала свої речі і йшла.

У грудні минулого року коли сестра захворіла на ковід, вона проживала разом із батьками, а в кінці грудня після одужання повернулась проживати до своєї квартири по АДРЕСА_2 . В січні 2021 року ОСОБА_6 зателефонувала і повідомила, що ОСОБА_2 змінив замки і вона не може потрапити до квартири, і тоді ОСОБА_5 наполягла щоб звернутись до поліції, оскільки раніше такі його вчинки ОСОБА_6 не хотіла фіксувати, через свою терпимість. Сестра постійно проживає у цій квартирі, при цьому відповідач приходить туди час від часу і хоче виписати її з квартири, щоб вона ні на що не претендувала.

Свідок ОСОБА_7 , яка була знайомою із позивачем та відповідачем в силу виконання трудових обов`язків і наразі є подругою позивача, повідомила, що оскільки проживає в Одесі, тому в більшості знає ситуацію зі слів ОСОБА_6 . Їй відомо, що ОСОБА_6 проживає в квартирі, яка належить їй та ОСОБА_8 , при цьому ОСОБА_6 дуже хотіла зберегти сім`ю. Один раз вона спілкуючись із ОСОБА_6 онлайн стала свідком, коли зайшов ОСОБА_8 , ОСОБА_9 перестала говорити і в неї очі наповнились слізьми. З цього вона зробила висновок про дуже складні відносини між позивачем та відповідачем.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши докази, встановивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного.

07.06.2013 між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 був укладений шлюб (а.с.7), який 08.09.2020 було розірвано Южненським міським відділом ДРАЦС Південного міжрегіонального управління МЮ (м. Одеса) (а.с.8).

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності по Ѕ належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

У статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (частина перша статті 316 ЦК України).

Частиною першою статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до частини другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва (частина перша статті 383 ЦК України).

Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного із них у праві власності є спільною частковою власністю (частина перша статті 356 ЦК України).

Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Таким чином, первинне значення у врегулюванні відносин між співвласниками має домовленість. При виникненні конфліктної ситуації, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками, такий порядок користування може встановити суд.

Відповідно до п.33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Згідно вимог статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень прав, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.

Як вбачається з талона-повідомлення єдиного обліку № 198 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_3 19.01.2021 о 18.09 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 19.01.2021 о 18:06 за адресою: АДРЕСА_3 під`їзд заявниця просить поліцію з приводу колишнього чоловіка, який у квартирі змінив замок, та наразі не відповідає на дзвінки, жінка викликала слюсаря щоб той відчинив двері, та очікує на поліцію (а.с.12).

Як вбачається з талона-повідомлення єдиного обліку № 226 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію від ОСОБА_3 22.01.2021 о 16:40 надійшла заява до РУ про те, що 22.01.2021 о 16:33 за адресою: АДРЕСА_1 , про прийняття заходів до колишнього чоловіка, який з спільного помешкання забрав особисті речі, коштовності, документи та грошові кошти (а.с.11).

Відповідно до листа ОРУ № 2 ВП № 1 СПД № 2 від 22.02.2021 по факту повідомлення ОСОБА_3 від 11.02.2021 була проведена перевірка, в ході якої було встановлено що між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 з приводу проживання у квартирі АДРЕСА_4 мають бути розглянуті в порядку цивільно-правового судочинства.

Таким чином, з урахуванням показів свідків та матеріалів справи, суд вважає, що факт чинення перешкоди ОСОБА_2 у користуванні квартирою ОСОБА_1 знайшов своє підтвердження під час судового розгляду, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідач не надав доказів та не навів обґрунтованих висновків того, що він сприяє домовленості з позивачем щодо користування спільною власністю, як і не спростував факту чинення перешкод у користуванні житлом, зокрема 19.01.2021 шляхом зміни дверних замків.

Суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_2 про те, що дверний замок він вирішив змінити враховуючи зникнення грошових коштів в сумі 30000 американських доларів, оскільки це не підтверджено жодними належними та допустимими доказами, а долучений до відзиву на позовну заяву талон-повідомлення єдиного обліку № 252 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення та іншу подію містить лише інформацію про те, що 24.01.2021 року о 19:45 годині надійшла заява від гр. ОСОБА_2 , мешкає: АДРЕСА_1 , який просить прийняти заходи до колишньої дружини ОСОБА_3 , яка 19.01.2021 року без згоди заявника, пошкодивши замки, потрапила до кв. АДРЕСА_4 , де вона зареєстрована, але не мешкає.

Суд також відхиляє пояснення відповідача, що 19.01.2021 він не відповідав на телефонний дзвінок через знаходження в автомобілі, оскільки ОСОБА_2 змінюючи замок вхідних дверей квартири мав розуміти, що відповідачка не зможе увійти до їх спільної квартири у холодну пору року, однак жодних превентивних заходів не прийняв, зокрема не попередив ОСОБА_3 про заміну замка, не передав дублікат ключа.

Крім того, як вбачається з пояснень свідків та позивача, існує реальна небезпека порушення права власності зі сторони відповідача, оскільки ОСОБА_2 і надалі продовжує влаштовувати скандали з погрозами та вимогами покинути житло.

Також суд вважає, що сам по собі факт проживання в даний час ОСОБА_2 за іншою адресою не є достатнім доказом того, що він не чинить позивачу перешкоди у користуванні їх спільною квартирою за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до вимог ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 908,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 150, 155 ЖК Української РСР, ст. ст. 15, 16, 311, 319, 321, 391 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 133, 141, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

Ухвалив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, шляхом зобов`язання не перешкоджати у користуванні житлом задовольнити повністю.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_2 не перешкоджати ОСОБА_1 у користуванні вищевказаною квартирою.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення та його проголошення 30.07.2021 о 14.45 год.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 .

Суддя Южного міського суду Сергій ЛЕМЕЦЬ