2/279/826/21 Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/1122/21
Провадження № 2/279/826/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.08.2021 року

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Коваленко В.П.

секретаря Комарової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Коростень цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Хотинівської сільської ради Коростенського району Житомирської області про визначення права власності на майно , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на спадкове майно - будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . В підтвердження своїх вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 . За життя , 16.07.2008 року ОСОБА_2 склала заповіт , яким усе своє майно заповіла ОСОБА_1 .. Він звернувся до нотаріуса Коростенської районної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини, було заведено спадкову справу № 415/2020, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено , так як відсутні правовстановлюючі документи підтверджуючі право власності на дане спадкове майно.

В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача - голова комісії з реорганізації Хотинівської сільської ради Москаленко В.В. , також надав заяву, в якій просить слухати справу без його участі, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. А тому суд вважає за можливе розглядати справу на підставі наявних матеріалів та без фіксації технічними засобами .

Перевіривши матеріали справи, оцінивши всі докази та обставини по справі, суд прийшов до наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 93 років померла мати позивача ОСОБА_2 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ( а.с.8).

16.07.2008 року приватним нотаріусом Коростенського міського нотаріального округу Житомирської області Добролежою Л.Г. посвідчено заповіт, яким ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: належний їй в цілому житловий будинок АДРЕСА_1 та все своє майно, де б воно не було і з чого воно не складалося і в загалі, все те, що їй буде належати на день смерті заповіла своєму сину ОСОБА_1 , позивачу по справі. Даний заповіт зареєстровано в реєстрі № 6429. Вказаний заповіт не змінено та не скасовано. ( а.с. 10).

Згідно довідки №55 від 28.01.2021 року, виданої Хотинівською сільською радою Коростенського району, слідує, що житловий будинок АДРЕСА_1 , належав покійній ОСОБА_2 (а.с.11).

Згідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Позивач звернувся до нотаріуса Коростенської районної нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини. На підставі заяви було заведено спадкову справу № 415/2020, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено , так як відсутні правовстановлюючі документи підтверджуючі право власності на дане спадкове майно (а.с.13).

На час набуття права власності спадкодавцем на спірний будинок державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди, регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56, а підстави набуття права власності на таке майно визначались ст.ст.100,101 ЦК УРСР. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте, виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України віж 04.01.2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Закону України від 01.07.2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину.

Як роз`яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відтак, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають до задоволення.

У відповідності до вимог ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10,11,213-215 ЦПК України, ст.ст. 392 1261, 1268 ЦК України , суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя: В.П. Коваленко