Справа № 2-2561/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" липня 2021 р. Ленінський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді - Шевченко І.М.

при секретарі Мачулці П.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький справу за заявою Акціонерного товариства «Універсал Банк», стягувач: Публічне акціонерне товариство «ВТБ банк», боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В :

Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося в суд із заявою, в якій просить замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» на Акціонерне товариство «Універсал Банк» у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа №2-2561/11, виданого 30.01.2012 року Ленінським районним судом м. Кіровограда, про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 .

Заяву обґрунтовує тим, що 03 вересня 2007 р. між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №20.00.000103, згідно з умовами якого їй було надано в кредит грошові кошти в сумі 65 000,00 доларів США, строком кредитування на 240 місяців до 02.09.2027 року, з процентною ставкою за користування грошовими коштами 12,00 % річних, цільове використання - для придбання квартири.

З метою своєчасного забезпечення зобов`язань за кредитним договором, між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_2 03 вересня 2007 р. було укладено договір поруки №20.00.000103/1.

В результаті невиконання договірних зобов`язань у ОСОБА_1 виникла заборгованість за вищевказаним кредитним договором, у зв`язку із чим ПАТ «ВТБ Банк» звернувся до Ленінського районного суду м. Кіровограда з позовною заявою до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості.

18.11.2011 року Ленінським районним судом м. Кіровограда задоволено позов ПАТ «ВТБ Банк» в особі Кіровоградської філії Пат «ВТБ» банк до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВТБ Банк» суму заборгованості по кредиту в розмірі 61 490 доларів США, що еквівалентно 490 450,79 грн., проценти 22 419,04 долара США, що еквівалентно 178 807,54 грн., пеню за період з 01.08.2008 року по 01.09.2009 року в сумі 662,3 долара США та сплачені судові витрати в сумі 1 820 грн.

Рішення набрало законної сили 28.11.2011 року.

30.01.2012 року на виконання зазначеного рішення суду було видано виконавчий лист №2- 2561/11 про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВТБ Банк».

В подальшому вказаний виконавчий документ було передано на виконання до Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції.

23.03.2012 року державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-2561/11 від 30.01.2021 р., про що винесена відповідна постанова про відкриття виконавчого провадження №31828136.

Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження №31828136 від 30.11.2012 року виконавчий лист №2-2561/11 від 30.01.2021 р. про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що була чинна на дату винесення постанови) було направлено на виконання до Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ, оскільки за боржником зареєстровано нерухоме майно, що відноситься до території Кіровського ВДВС Кіровоградського МУЮ.

Однак, згідно до інформації, що міститься в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, станом на 02.07.2021 р. відкриті виконавчі провадження про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВТБ Банк» - відсутні.

21.10.2020 року між АТ «ВТБ Банк» та АТ «Універсал Банк» було укладено договір № 75-РБ «Про відступлення прав вимоги», відповідно до якого АТ «ВТБ Банк» відступило АТ «Універсал Банк», а АТ «Універсал Банк» - набуло право вимоги заборгованості за кредитним договором № КД №20.00.000103 від 03.09.2007 року з урахуванням усіх змін, доповнень та додатків.

Відповідно до додатку №1 до вищевказаного договору, у пункті 33 визначено боржника ОСОБА_1 . Відповідно до Додатку №3 до вищевказаного договору, у пункті 28 визначено поручителя ОСОБА_2 .

Посилаючись на вимоги ст. 442 ЦПК України, просить задовольнити заяву.

Учасники судового розгляду в судове засідання не з`явилися, про день та час судового розгляду повідомлялися належним чином, причини неявки до суду не повідомили, заяви про відкладення розгляду до суду не надходило.

Відповідно до положень абз. 2 ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 433 ЦПК України суд визнав за можливе розглянути заяву за відсутності учасників справи. Неявка вказаних осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду заяви.

Розглянувши заяву, вивчивши матеріали справи, судом встановлено, що заочним рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 18.11.2011 року задоволено позов ПАТ «ВТБ Банк» в особі Кіровоградської філії Пат «ВТБ» банк до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВТБ Банк» суму заборгованості по кредиту в розмірі 61 490 доларів США, що еквівалентно 490 450,79 грн., проценти 22 419,04 долара США, що еквівалентно 178 807,54 грн., пеню за період з 01.08.2008 року по 01.09.2009 року в сумі 662,3 долара США та сплачені судові витрати в сумі 1 820 грн.

На виконання рішення суду видано виконавчий лист, що підтверджується розпискою представника позивача ОСОБА_3 від 30.01.2012 року.

Згідно до інформації, що міститься в Автоматизованій системі виконавчих проваджень, станом на 02.07.2021 р. відкриті виконавчі провадження про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВТБ Банк» - відсутні.

21.10.2020 року між АТ «ВТБ Банк» та АТ «Універсал Банк» укладено договір № 75-РБ «Про відступлення прав вимоги». Відповідно до вказаного договору банк відступив новому кредитору належні банку, а новий кредитор набув права вимоги до позичальників та/або заставодавців (іпотекодавців) та/або поручителів, зазначених у додатку №1, додатку № 2 та додатку № 3 до цього договору (боржники), включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту) та/або договорами поруки та/або договорами іпотеки (іпотечними договорами) та/або договорами застави, з урахуванням усіх змін і додатків до них, згідно реєстру у додатку №1, додатку № 2 та додатку № 3 до цього договору.

Відповідно до додатку №1 до вищевказаного договору, у пункті 33 визначено боржника ОСОБА_1 . Відповідно до додатку №3 до вищевказаного договору, у пункті 28 визначено Поручителя ОСОБА_2 .

Згідно ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частина друга стаття 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Під процесуальним правонаступництвом у виконавчому провадженні слід розуміти заміну однієї зі сторін (стягувана або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередників до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні.

Підставами правонаступництва є смерть громадянина, що був стороною виконавчого провадження, оголошення його померлим, реорганізація юридичної особи, відступлення права вимоги, переведення боргу (глава 47 ЦК України).

Отже, за змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із результатів системного аналізу цих норм, зокрема пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У відповідності до ч. 1ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Частиною 2 статті 15 ЗУ «Про виконавче провадження», передбачено, що стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Частиною 1 статті 442 ЦПК України передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

З наведених положень ст.442 ЦПК України вбачається, що нею регламентовано порядок заміни сторони правонаступником на стадії виконання судового рішення.

Норма ст.442ППК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

У відповідності до правової позиції, яка сформульована у постанові Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 10/56-08, якщо заявник звернувся із заявою про заміну сторони виконавчого провадження - стягувана поза межами відкритого виконавчого провадження стосовно боржника, то це не позбавляє його права звернутись із заявою про заміну сторони у виконавчому провадженні та не є підставою для відмови судом у задоволенні такої заяви, у разі якщо судом не встановлено обставин закінчення виконавчого провадження у справі належним виконанням судового рішення. У протилежному ж випадку правонаступник стягувана - сторони виконавчого провадження, набувши таке право згідно з договором про відступлення права вимоги в порядку статті 512 ЦК України, позбавляється можливості та права реалізувати таке право у виконавчому провадженні у порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження".

Аналогічна позиція міститься і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі від 21 березня 2018 року по справі № 6-1355/10, провадження № 61-12076св18 (ЄДРСРУ № 73001190).

Враховуючи вищезазначене та позицію Верховного Суду, заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України та ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII.

Враховуючи відступлення права вимоги згідно договору № 75-РБ «Про відступлення права вимоги» від 21.10.2020 року укладеного між АТ «ВТБ банк» та АТ «Унверсал Банк», суд приходить до висновку, що вимогу заявника про заміну стягувача АТ «ВТБ Банк» на АТ «Універсал Банк» слід задовольнити.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 512, 514 ЦК України, керуючись ст. ст. 260, 261, 353, 442 ЦПК України, ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк», стягувач: Публічне акціонерне товариство «ВТБ банк», боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження, - задовольнити.

Замінити стягувача Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» (01004, м. Київ, б-р Т. Шевченка/вул. Пушкінська, буд. 8/26, ) на Акціонерне товариство «Універсал Банк» (04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 54/19, ) у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа №2-2561/11, виданого 30.01.2012 року Ленінським районним судом м. Кіровограда, про стягнення заборгованості з ОСОБА_2 .

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду, або в разі пропуску строку на апеляційне оскарження з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда І. М. Шевченко