Ухвала

27 липня 2021 року

м. Київ

справа № 757/2059/19-ц

провадження № 61-11826ск21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М.,

розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Квадр» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 03 вересня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Квадр» про визнання незаконними та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТОВ «Будівельна компанія «Квадр» та з урахуванням уточнених позовних вимог просив: визнати незаконним та скасувати наказ про звільнення позивача від 22 жовтня 2018 року з посади гардеробника та поновити на цій посаді; стягнути з ТОВ «Будівельна компанія «Квадр» на свою користь оплату за вимушений прогул з 22 жовтня 2018 року по 03 вересня 2020 року у розмірі 62 448,96 грн; стягнути з ТОВ «Будівельна компанія «Квадр» на свою користь вихідну допомогу при звільненні в розмірі одного посадового окладу в сумі 1 950,00 грн; стягнути з ТОВ «Будівельна компанія «Квадр» на свою користь допомогу при звільненні, як працівнику, який належить до категорії І громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в розмірі трикратної середньомісячної зарплати в сумі 8 229,00 грн; стягнути з ТОВ «Будівельна компанія «Квадр» на свою користь моральну шкоду в розмірі 192 000,00 грн; стягнути з ТОВ «Будівельна компанія «Квадр» на свою користь виплати на санаторно-курортне лікування 30 040,00 грн; стягнути з ТОВ «Будівельна компанія «Квадр» на свою користь виплати на кошти на оздоровлення в сумі 7 800,00 грн; стягнути з ТОВ «Будівельна компанія «Квадр» на свою користь компенсацію за невиплату премій до святкових днів в розмірі 4 500,00 грн; стягнути з ТОВ «Будівельна компанія «Квадр» на свою користь компенсацію за формений одяг в розмірі 8 000,00 грн; стягнути з ТОВ «Будівельна компанія «Квадр» на свою користь компенсацію витрат у зв`язку з протезування зубів в розмірі 2 250,00 грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 03 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 14 червня 2021 року, позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ від 22 жовтня 2018 року про звільнення ОСОБА_1 з посади гардеробника служби ресторанного сервісу ТОВ «Будівельна компанія «Квадр» та поновлено його на цій посаді.

Стягнуто з ТОВ «Будівельна компанія «Квадр» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 22 жовтня 2018 року по 03 вересня 2020 року в розмірі 62 448,96 грн.

Стягнуто з ТОВ «Будівельна компанія «Квадр» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн.

Стягнуто з ТОВ «Будівельна компанія «Квадр» на користь ОСОБА_1 одноразову допомогу на оздоровлення за 4 (чотири) роки в розмірі 7 800,00 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді допущено до негайного виконання.

У липні 2021 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Квадр» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 03 вересня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 червня 2021 року.

У касаційній скарзі ТОВ «Будівельна компанія «Квадр», посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення та ухвалити нове судове рішення.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Пунктом 2 частини першої статті 274 ЦПК України встановлено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи, що виникають з трудових відносин.

Предметом позову у вказаній справі є визнання незаконними та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

Станом на 01 січня 2021 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 270,00 грн, відтак 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 567 500,00 грн (2 270*250).

З огляду на те, що відповідно до пункту 2 частини першої статті 274 ЦПК України вказана справа належить до категорії спорів, що можуть розглядатися у порядку спрощеного позовного провадження, тобто не є справою, яка підлягає розгляду лише за правилами загального позовного провадження та не є справою з ціною позову, що перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму, Верховний Суд дійшов висновку, що зазначена справа є малозначною.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства, які дали можливість дійти висновку про малозначність справи.

Переглядаючи справи в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Касаційна скарга не містить посилань на наявність обставин, які передбачені підпунктами а, б, в, г пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Обставин, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, Верховним Судом у цій справі не встановлено.

Під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Згідно з положеннями частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № В (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 37).

З урахуванням наведеного, оскільки ТОВ «Будівельна компанія «Квадр» подало касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Квадр» на рішення Печерського районного суду м. Києва від 03 вересня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 червня 2021 року у справі за позвам ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Квадр» про визнання незаконними та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді Н. Ю. Сакара

О. В. Білоконь

О. М. Осіян