Справа № 296/6811/21
УХВАЛА

"02" серпня 2021 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Маслак В.П., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, (інші особи, що можуть набути статусу учасників справи: відповідачі ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Амбрелла», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьова Дар`я Володимирівна),-

ВСТАНОВИВ:

До Корольовського районного суду м. Житомира надійшла заява ОСОБА_1 про забезперення позову до подання позовної заяви, відповідно до змісту якої зявник просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на квратиру №2 за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 .

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначає, що 01 жовтня 2008 року між ОСОБА_1 та АКБ «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум» було укладено кредитний договір № 0093/08/52Е7куЗУ від 01.10.2008р. та надано споживчий кредит заявнику в розмірі 100000,00 доларів США. В якості забезпечення кредитного договору між ОСОБА_1 та АКБ «Форум» було укладено іпотечний договір від 01.10.2008р. Згідно умов іпотечного договору ПАТ «Банк Форум» було передано в іпотеку однокімнатну квартиру за адресом: АДРЕСА_2 .

В січні 2019 року між ПАТ «Банк Форум» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» був укладений договір відступлення прав вимоги № 1283-Ф. відповідно до умов якого банк кредитор передав (відступив), а ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» прийняло всі права вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі й відносно ОСОБА_1 . Також, 29.03.2019 року між ТОВ ФК «Довіра та гарантія» та ТОВ «ФК «Амбрелла» був укладений договір про відступлення прав вимоги № 1283. Відповідно до умов зазначеного договору Первісний кредитор передав (відступив), а ТОВ «ФК «Амбрелла» прийняло всі права вимоги до боржників за кредитними договорами, у тому числі й відносно ОСОБА_1 , а також був укладений в той самий день договір про відступлення прав вимоги за іпотечним договором. Позивач не отримувала жодних письмових повідомлень, або інших документів, які б засвідчували факт відступлення права вимоги за кредитним договором № 0093/08/52Е21сЛУ від 01.10.2008р. Право власності на вищезазначену квартиру набуло Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» на підставі договору купівлі-продажу від 29.01.2021р. за №175, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В. Оспорюваний договір купівлі-продажу здійснено шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки згідно позасудового врегулювання на підставі договору. В подальшому, 06.07.2021р. спірна квартира ТзОВ "Фінансова компанія "Довіра та гарантія" була відчужена на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лапкевич Т.В. за реєстровим №1676. Покупцем (власником) спірної квартири є ОСОБА_2 . На думку ОСОБА_1 , договір купівлі-продажу від 29.01.2021р. за №175, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В., відносно відчуження іпотечного майна є недійсним, в зв`язку з тим, що відповідачами порушені вимоги ст.ст.12, 35, 36, 38 Закону України «Про іпотеку», а саме порушений порядок повідомлення іпотекодавця про зміну кінцевої дати виконання основного зобов`язання, порушений порядок повідомлення про намір укласти договір купівлі - продажу, позбавлено ОСОБА_1 права на першочерговий викуп предмета іпотеки, не застосована також ціна продажу відповідно до встановленої в іпотечному договорі заставної вартості предмета іпотеки. Відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Амбрелла» також пропущено строк позовної даності для застосування позасудового врегулювання спору шляхом звернення стягнення на іпотечне майно. Посилаючись на те, що ОСОБА_1 позбавлена права власності на іпотечне майно, і жодним чином не може впливати , або обмежити права ОСОБА_2 на відчуження іпотечного майна, є всі підстави вважати, що останній в подальшому може відчужити квартиру, що може призвести до утруднення виконання прийнятого в подальшому судового рішення.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, з таких підстав.

У постанові пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Згідно з ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов може бути забезпечений шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи у інших осіб.

Разом з тим, ч. 3 ст.150 ЦПК України визначено, що види забезпечення позову мають бути співрозмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з п. 3, 4 Постанови пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, захоів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

При цьому суд повинен перевірити аргументованість заяви про забезпечення позову та застосовувати такі заходи в тих випадках, коли є реальна небезпека, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду, в тому числі, що внаслідок цього заявнику може бути завдано шкоди.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову, ОСОБА_1 має намір звернутись до суду з позовом до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Амбрелла» про визнання правочинів недійсними, в тому числі щодо договору купівлі-продажу квартири, який укладено між ТОВ ФК «Довіра та гарантія» та ТОВ «ФК «Амбрелла», щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору, застосування наслідків недійсного правочину шляхом витребування спірної квартири із володіння ОСОБА_2 .

Виходячи зі змісту ст. 151 ЦПК України, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути (зменшитись, погіршитись) на момент виконання рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що є підстави для вжиття заходів щодо забезпечення позову, оскільки ці дії спрямовані на забезпечення прав сторони в спорі, запобіганню негативних наслідків, можливому забезпеченню виконання рішення суду в майбутньому. З урахуванням вимог про співмірність заходів забезпечення і вимог позову, який буде подано в майбутньому, та наданих на підтвердження доказів, заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Тому, для забезпечення прав сторони, суд вважає необхідним вжити заходи забезпечення позову у вигляді накладення арешту на квартиру АДРЕСА_3 .

Керуючись ст.ст.149-153, 260, 353 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_3 , що належить на праві власності ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Корольовським РВ УМВС України в Житомирській області 21.10.1998р., місце реєстрації: АДРЕСА_4 .

Примірник ухвали про забезпечення позову одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також Департаменту реєстрації Житомирської міської ради (м.Житомир, вул. Бориса Лятошинського, 15-Б).

Роз"яснити заявнику, що у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Суддя В. П. Маслак