Справа № 572/496/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2021 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - ВОЗНЮК М.В.

за участю :

позивачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2

представника позивачів - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сарни цивільну справу №572/496/21 за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до САРНЕНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ Сарненського району Рівненської області Сарненської територіальної громади - про визнання права на приватизацію квартири, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до суду із позовом до Сарненського району Рівненської області Сарненської територіальної громади, в якому просять визнати безпідставною відмову органу приватизації Сарненської міської ради Сарненського району Рівненської області Сарненської територіальної громади від 09 жовтня 2020 року, від 24 грудня 2020 року щодо приватизації квартири АДРЕСА_1 за заявою ОСОБА_1 , визнати за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 права на приватизацію квартири АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання Сарненської міської ради Сарненського району Рівненської області Сарненської територіальної громади здійснити приватизацію та прийняти документи від останніх за відсутності ордера на житлове приміщення квартири АДРЕСА_1 та документу, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду (з 1992 року).

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачами зазначено, що позивач ОСОБА_1 з 1986 року по 1997 рік була працевлаштована сортувальницею Сарненського льонозаводу, під час чого, на підставі заяви від 04 лютого 1986 року була поставлена на облік на вказаному підприємстві в чергу на отримання житла, відповідно до протоколу профспілкового комітету Сарненського льонозаводу №13 від 28 лютого 1986 року. В 1990 році позивачу ОСОБА_1 та членам її сім`ї була виділена квартира загальною площею 23,6 кв.м., розташована по АДРЕСА_2 , до якої вказані особи вселились, де позивачі і проживають на даний час. Отже, позивачі, як квартиронаймачі квартири АДРЕСА_1 , виявили намір реалізувати своє право на приватизацію квартири, на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», в зв`язку із чим позивач звернулась до керівника органу приватизації Сарненської міської ради із заявою від 09 жовтня 2020 року щодо оформлення передачі вказаної квартири у її приватну власність, до якої були долучені усі необхідні документи.

Однак, від керівника органу приватизації позивачу надійшла письмова відповідь, відповідно до якої - для розгляду поданої заяви та прийняття відповідного рішення необхідно виконати норми Положення про порядок передачі квартир (будинків) жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року №396, оскільки відсутня копія ордеру про надання жилої площі та документа, що підтверджує невикористання позивачем та членами її сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду (після 1992 року), що унеможливлює підготовку рішення органу приватизації про приватизацію квартири АДРЕСА_1 .

В подальшому, на повторно подану заяву щодо приватизації займаного житла позивачем отримано аналогічне повідомлення від органу приватизації.

Позивачі вважають, що вони правомірно набули право на вказану в позові квартиру (оскільки балансоутримувачем будинку не заперечувалось законності їх проживання, таке право не оспорювалось), мають право на передачу вказаного житла у власність на підставі приватизації, через що вважають посилання органу приватизації на відсутність ордеру на вселення в житло, як підставу для відмови у в приватизації незаконною.

В судовому засіданні позивачі та представник позивачів заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник позивачів дав пояснення відповідно до змісту позовних вимог.

Представник відповідача - Сарненської міської ради Сарненського району Рівненської області Сарненської територіальної громади, та представник третьої особи КП «Житлосервіс», у судове засідання не з`явились.

Відповідачем, Сарненською міською радою Сарненського району Рівненської області Сарненської територіальної громади, в особі міського голови, суду подано відзив на позов, в якому відповідач не визнає заявлені позивачами вимоги в повному обсязі, просить у їх задоволенні відмовити. В обґрунтування заперечень відповідачем зазначено, що громадянин, який виявив бажання набути право власності на житло в порядку приватизації має подати до органу приватизації заяву та документи, перелік яких визначено п.18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян. За наданими громадянином заявою та документами орган приватизації приймає відповідне рішення.

Відповідач у відзиві зазначає, що позивачі дійсно звернулись із відповідною заявою до органу приватизації Сарненської міської ради, на яку була надана відповідь із пропозицією надати документи, відповідно до переліку, визначеному Положенням.

Отже, Сарненська міська рада вказує, що будь-якого рішення за результатами розгляду поданої позивачами заяви з приводу надання або відмови у наданні дозволу на приватизацію займаного ними житла, відповідачем не приймалось, а тому у даному випадку відсутній предмет позову.

Відповідачем та третьою особою заявлені клопотання про проведення розгляду даної справи у відсутності представників, які судом задоволені.

Представником позивачів заявлено клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових письмових доказів, яке також судом задоволено.

Інших заяв та клопотань від сторін не надходило.

Отже, правовідносини між сторонами по справі виникли з приводу реалізації особою права на отримання житла у власність в порядку приватизації державного житлового фонду.

Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України та Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Із позовної заяви та пояснень позивача встановлено, що спір виник з приводу набуття позивачами права власності на житло в порядку приватизації.

В даному випадку позивачами дійсно обрано належний спосіб захисту своїх прав шляхом зобов`язання відповідача вчинити певні дії з приводу приватизації житла, про що зазначав Верховний Суд у постанові від 12 березня 2020 року у справі N 483/731/19 (провадження N 61-1845св20), згідно із якою : спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) державного житлового фонду хоча й вирішуються судом, однак належним способом захисту у разі порушення такого права є не визнання права власності на квартиру, а визнання безпідставною відмови органу приватизації передати у приватну власність квартиру з державного житлового фонду з покладенням обов`язку на останнього оформити приватизацію житлового приміщення.

Однак, в такому випадку, сторона має довести перед судом належними, допустимими та достатніми доказами факт порушення її прав, а також право на приватизацію державного житлового фонду.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Відповідно до ч.1 ст.345 ЦК України - фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності.

В обґрунтування заявлених вимог позивачі посилались на ті обставини, що вони є квартиронаймачами квартири АДРЕСА_1 .

Вказані позивачами обставини доводяться копіями довідок (виписка із домової книги про склад сім`ї та прописку), виданими станом на 21 лютого 1992 року та станом на 25 листопада 1997 року, а також довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 23 вересня 2020 року, відповідно до яких наймачем вказаної вище квартири є ОСОБА_1 , яка разом із членами сім`ї постійно проживає у цій квартирі з 1990 року. Станом на 23 вересня 2020 року зареєстрованими у квартирі АДРЕСА_1 , є ОСОБА_1 та її син - ОСОБА_2 , що доводиться, відповідно, дослідженою судом копією свідоцтва про народження останнього (серії НОМЕР_1 від 12 квітня 1989 року).

Копія витягу з особового рахунку квартиронаймача ОСОБА_1 доводить, що заборгованість по особовому рахунку позивача по сплаті комунальних послуг відсутня станом на 01 січня 2021 року.

Крім цього, копії довідки №16 від 09 березня 1998 року та витягу з протоколу №13 засідання профкому льонозаводу підтверджують, що позивачеві дійсно було надано квартиру під час її працевлаштування на вказаному підприємстві.

Із копії технічного паспорта на квартиру АДРЕСА_1 , виготовленого станом на 15 грудня 2020 року, що вказана квартира має загальну площу 23,6 м2, житлову площу 12,3 м2.

Частиною 2 статті 345 ЦК України встановлено, що приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Порядок здійснення приватизації регламентовано Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», а також підзаконними нормативними актами, в тому числі, Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, яке затверджене Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України №396 від 16 грудня 2009 року.

Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Приватизація державного житлового фонду (далі - приватизація) це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

У статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» зазначено органи, на які покладено приватизацію та оформлення права власності. Відповідно, приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

В той же час, з аналізу положень ч.2 ст.2, ч.10 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» вбачається, що право на приватизацію не є безумовним. Однак відмова органу приватизації має бути відповідним чином обґрунтована та вмотивована законними підставами.

Як було встановлено судом, позивачі бажають набути право власності на квартиру в порядку приватизації, в зв`язку із чим ОСОБА_1 09 жовтня 2020 року, а в подальшому 24 грудня 2020 року до органу приватизації Сарненської міської ради, подавались відповідні заяви, в яких вона просила оформити передачу в приватну власність (спільну часткову) квартиру, яку вона займає разом із членами сім`ї, до яких позивач долучала, відповідно, копію паспортів та довідку про склад сім`ї, а в подальшому додатково копію технічного паспорту.

Згідно із чинним законодавством, органу приватизації до заяви громадянином додаються документи, згідно переліку, передбаченого у п.17, 18 «Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян», який необхідний для її розгляду та прийняття рішення органом приватизації.

Так, громадянин повинен був подати до органу приватизації : оформлену заяву на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копію документа, що посвідчує особу; технічний паспорт на квартиру (будинок), жиле приміщення у гуртожитку; довідку про склад сім`ї та займані приміщення; копію ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копію документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заяву - згоду тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі.

Із дослідженої судом копії повідомлення від 13 жовтня 2020 року за №02/16-1520, зміст якого дублюється у повідомленні Сарненської міської ради від 20 січня 2021 року за №02/16-98, відповідачем на подані позивачем заяви роз`яснено, що приватизація здійснюється відповідно до нормативних актів, що регламентують вказане питання, якими визначено чіткий перелік документів, які мають бути надані особою до органу приватизації для прийняття рішення щодо приватизації житла. Крім цього, Сарненською міською радою запропоновано ОСОБА_1 задля розгляду поданої нею заяви та прийняття відповідного рішення, надати документи, відповідно до визначеного Положенням переліку.

Отже, із змісту наданих суду позивачем копій повідомлень органу приватизації вбачається, що вони носять інформативний характер та не є остаточними рішеннями з приводу надання органом приватизації або відмови у наданні позивачам згоди на приватизацію займаного ними житла.

Згідно ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожен має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

З огляду на наведене, позов позивачів про визнання безпідставною відмови органу приватизації Сарненської міської ради Сарненського району Рівненської області Сарненської територіальної громади від 09 жовтня 2020 року, від 24 грудня 2020 року щодо приватизації квартири АДРЕСА_1 за заявою ОСОБА_1 , визнання за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 права на приватизацію квартири є передчасним, оскільки на даній стадії право позивачів, за захистом якого вони звернулись до суду, не є порушеним, оскільки остаточного рішення з цього приводу відповідачем не прийнято.

В даному випадку суд вважає, що позивачі мають змогу надати органу приватизації необхідні докази, відповідно до визначеного Положенням переліку, оскільки під час судового провадження ними були надані суду довідки, видані Сарненською міською радою №02/19-370, №02/19-369 від 01 липня 2021 року, які підтверджують факт невикористання позивачами права на приватизацію державного житлового фонду.

Враховуючи наведене, у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 слід відмовити.

На підставі ст.ст. 13, 345 ЦК України, керуючись ст.ст.81, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 (жительки АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ), ОСОБА_5 (жителя АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_4 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до САРНЕНСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ Сарненського району Рівненської області Сарненської територіальної громади (м.Сарни вул.Широка,31 Рівненської області, ), третя особа яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору КОМУНАЛЬНЕ ПІДПРИЄМСТВО «ЖИТЛОСЕРВІС» (м.Сарни вул.Кулікова,7-А Рівненської області, ) про визнання безпідставної відмови органу приватизації Сарненської міської ради Сарненського району Рівненської області Сарненської територіальної громади від 09 жовтня 2020 року, від 24 грудня 2020 року щодо приватизації квартири АДРЕСА_1 за заявою ОСОБА_1 , визнання за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 права на приватизацію квартири АДРЕСА_1 шляхом зобов`язання Сарненської міської ради Сарненського району Рівненської області Сарненської територіальної громади здійснити приватизацію та прийняти документи від останніх за відсутності ордера на житлове приміщення квартири АДРЕСА_1 та документу, що підтверджує невикористання житлових чеків для приватизації державного житлового фонду (з 1992 року) відмовити повністю, за безпідставністю заявлених вимог.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повне рішення виготовлено 30 липня 2021 року.

Суддя: