Дата документу 16.03.2021 Справа № 336/6083/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №336/6083/18 Головуючий у 1 інстанції: Щаслива О.В.
Провадження № 22-ц/807/134/21 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Крилової О.В.,

Кухаря С.В.

при секретарі: Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», державного реєстратора виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області Христенка Євгена Васильовича про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», державного реєстратора виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області Христенка Є.В. про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначала, що є дружиною ОСОБА_3 . Під час шлюбу, зареєстрованого 25 березня 1989 року, а саме: 12 січня 1998 року, подружжя на підставі договору купівлі-продажу набуло квартиру АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_3

09 серпня 2005 року ОСОБА_3 зі згоди позивача як дружини передав означене житло в іпотеку акціонерному комерційному банку «Форум» в забезпечення зобов`язання за договором № 0105/05/07-Z про отримання кредиту в сумі 25000 доларів США, укладеним в той же день між ним і фінансовою установою.

12 вересня 2018 року державний реєстратор виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізькій області Христенко Є.В. прийняв рішення № 42964073 про реєстрацію права власності на спірну квартиру за товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», про що позивач дізналася 19 вересня 2018 року, коли кілька осіб чоловічої статі під час нетривалої відлучки позивача в справах самоправно проникли до квартири ОСОБА_4 , винесли звідти меблі та особисті речі мешканців. Коли позивач прибула до житла, вона дізналася, що вказані особи є представниками ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», якому належить право власності на спірне житло.

Позивач вважає реєстрацію права власності за ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», такою, що здійснена незаконно, оскільки в порушення ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», та п. 61 «Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», реєстрація відбулася у відсутність доказів отримання іпотекодавцем вказаної вимоги, яку ОСОБА_3 об`єктивно не міг получити, оскільки чоловік позивача безвісно зник в серпні 2016 року, і з того часу вона не має ані від нього, ані від інших осіб жодної інформації про його місцезнаходження.

Крім того, державний реєстратор, на думку позивача порушив строк, що має спливти після отримання вимоги, про що свідчить та обставина, що договір про відступлення права вимоги між ПАТ «Банк Форум» та відповідачем був укладений 14 серпня 2018 року, а вже 10 вересня 2018 року відбулася реєстрація права власності. Також, реєстрація права власності відбулася на два дні раніше, ніж було прийняте відповідне рішення, а саме: 10 вересня 2018 року було проведено реєстрацію, тоді як рішення про реєстрацію було прийнято лише 12 вересня 2018 року.

Окрім зазначеного, відчуженням на свою користь предмету іпотеки відповідач порушив встановлену Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» заборону на примусове стягнення іпотечного майна.

Посилаючись на наведені обставини, ОСОБА_2 просила суд визнати протиправним і скасувати рішення про державну реєстрацію права власності від 12 вересня 2018 року, індексний номер 42964073, прийняте державним реєстратором виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізькій області Христенком Є.В., та запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 27880747 від 10.09.2018 року про реєстрацію за товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2020 року позов задоволено. Скасовано рішення про державну реєстрацію права власності від вересня 2018 року, індексний номер 42964073, прийняте державним реєстратором виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізькій області Христенком Є.В., та запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 2788-0747 від 10.09.2018 року про реєстрацію за товариством з обмеженою відповідальністю права власності на квартиру АДРЕСА_1 . Стягнуто з ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», державного реєстратора виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізькій області Христенка Є.В. на користь ОСОБА_2 по 352,80 грн. судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що процедура реєстрації права власності на підставі іпотечного застереження здійснена з порушенням, оскільки матеріалами справи не підтверджено отримання безпосередньо іпотекодавцем або відмінним від нього боржником письмової вимоги про усунення порушень, що обов`язково має передувати державній реєстрації права власності на нерухомість. Крім того, суд першої інстанції зазначив, що у державного реєстратора виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області Христенка Є.В. були наявні підстави для відмови у проведенні державної реєстрації права власності на вказану квартиру за ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», оскільки Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» введено тимчасовий мораторій на право іпотекодержателя відчужувати майно іпотекодателя без згоди останнього на таке відчуження.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» подало апеляційну скаргу, в якій просять скасувати рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2020 року, та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» зазначають, що відповідно до п. 1 ч. 1 Закону України «Про мораторій стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі ст. 4 ЗУ «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо зокрема: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника, яке перебуває в іпотеці. Отже, норми цього закону поширюються на правовідносини між боржником (власником майна) та кредитором. Проте, ОСОБА_2 не є стороною даних правочинів. Зазначають, що позивач не є, а ні боржником (позичальником), а ні власником спірного майна в розумінні ст. 331 ЦК України, що виключає можливість застосування приписів ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Крім того позивачем не надано жодних належних та допустимих доказів, що нею спірна квартира використовувалася як місце постійного користування. Також, суд першої інстанції зазначив що спірний об`єкт нерухомою майна є спільною сумісною власністю подружжя, при цьому жодних належних та допустимих доказів на підтвердження цього факт матеріали справи не містять. А одже висновок суду першої інстанції про порушення права ОСОБА_2 є помилковим. В апеляційній скарзі ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» також не погоджуються із висновком суду щодо не повідомлення боржника відповідно до вимог ст. 35 ЗУ «Про іпотеку», оскільки він не відповідає матеріалам справи.

04 грудня 2020 року від ОСОБА_1 , особи, яка не брала участь у справі надійшла заява про залучення його до участі у справі в кості третьої особи та апеляційна скарга на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2020 року. В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на те, що оскаржуваним рішенням вирішено питання щодо його прав та обов`язків, оскільки він являється законним власником спірної квартири, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (витяг додається) і набув права власності на означену квартиру після вчинення державної реєстрації права власності за ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та на неї накладено арешт. При цьому, ОСОБА_1 зазначив, що проживає в квартирі фактично з моменту придбання, і весь цей період попередні власники квартири до нього чи його сім`ї з приводу проживання в ній, обставин придбання чи питань огляду квартири, не зверталися. ОСОБА_1 також вказує, що не приймав участь під час розгляду цієї справи оскільки його не було залучено. При цьому, позивачу було достовірно відомо про наявність нового власника квартири, оскільки під час розгляду в Запорізькому апеляційному суді питання забезпечення позову - накладення арешту на квартиру, ця інформація надана суду представником ОСОБА_2 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також містяться посилання на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2020 року скасувати, та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

В доповненнях до апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що він є законним власником кв. АДРЕСА_1 і проживає в згаданій квартирі фактично з моменту придбання, тобто з жовтня 2018 року, та до теперішнього часу. Протягом вказаного періоду часу попередні власники квартири до нього чи його сім`ї з приводу проживання в ній, обставин придбання чи питань огляду квартири, не зверталися. Тому виключається можливість складання акту не проживання особи - ОСОБА_3 та відсутності особистих речей у вищевказаній квартирі, про долучення якого клопоче представник позивача.

Відзивів на апеляційні скарги до суду апеляційної інстанції не надходило.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи та пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

Так, судом першої інстанції встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що 09 серпня 2005 року між ОСОБА_3 та АКТ «Форум» укладено договір іпотеки, за яким позичальник в забезпечення зобов`язання за договором № 0105/05/07-Z про отримання кредиту в сумі 25000 доларів США, укладеним в той же день між ним і фінансовою установою, передав в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1 (т. 2 а. с. 87-91).

14 червня 2018 року між ПАТ «Банк Форум» і ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» укладено договір № 1148-Ф про відступлення права вимоги та договір про відступлення прав вимоги за іпотечним договором, відповідно до яких первісний кредитор та іпотекодержатель уступив наступному кредиторові та іпотекодержателю право вимоги за кредитним та іпотечним договорами, що укладені між банком «Форум» і ОСОБА_3 (т. 2 а. с. 92-95).

12 вересня 2018 року державний реєстратор виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізькій області Христенко Є.В. прийняв рішення № 42964073 про реєстрацію права власності за публічним акціонерним товариством «Перший Український міжнародний банк» на кв. АДРЕСА_1 (а. с. 17-18).

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, яка надана представником ОСОБА_2 , вбачається, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 87).

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої та третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Згідно з пунктами 3, 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 50 ЦПК України позов може бути пред`явлений до кількох відповідачів. Участь у справі кількох відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є їхні спільні права чи обов`язки; 2) права і обов`язки кількох відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права й обов`язки.

Згідно з частиною другою статті 51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у праві.

Питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача суд вирішує у підготовчому засіданні (пункт 4 частини другої статті 197 ЦПК України).

Завданнями підготовчого провадження є остаточне визнання предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу (пункт 1 частини першої статті 189 ЦПК України).

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

У справі, що переглядається ОСОБА_2 пред`явила позов до ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», державного реєстратора виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області Христенка Є.В.

Позивач та її представник клопотань про залучення до участі у справі ОСОБА_1 як співвідповідача, яке є належною стороною спору, що розглядається, не заявляли, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позову про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, внаслідок неналежного складу відповідачів.

При цьому, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та скасовуючи рішення про державну реєстрацію права власності від 12 вересня 2018 року, та запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 2788-0747 від 10 вересня 2018 року про реєстрацію за ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» права власності на квартиру АДРЕСА_1 , судом першої інстанції вирішено питання про права та обов`язки ОСОБА_1 , оскільки саме він на час ухвалення рішення є власником спірної квартири.

Межі апеляційного перегляду судових рішень, визначені процесуальним кодексом, не надають суду апеляційної інстанції процесуальної можливості залучити до участі у справі іншого відповідача на стадії апеляційного перегляду.

У зв`язку з наведеним, оскільки оскарженим рішенням вирішено питання про права та обов`язки особи, що не була залучена до участі у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а апеляційна скарга ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» частковому задоволенню, з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні позовних вимог. При цьому, за встановлених обставин, колегія суддів не дає оцінки висновкам суду першої інстанції з точки їх обґрунтованості.

Колегія суддів також вважає необхідним роз`яснити, що ОСОБА_2 не позбавлена права звернутись до суду за захистом, порушеного на її думку права, за умови визначення вірного суб`єктного складу.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За таких обставин з ОСОБА_2 на користь Товариства ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» та на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 1057,20 грн. кожному, які сплачені ними за подання апеляційних скарги (т. 2 а.с. 222, 234, т. 3 а.с. 20).

Керуючись ст. ст. 141, 374, 376, 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» - задовольнити частково.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 28 серпня 2020 року у цій справі скасувати, прийняти нову постанову, за якою:

«Позов ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», державного реєстратора виконавчого комітету Комишуваської селищної ради Оріхівського району Запорізької області Христенка Євгена Васильовича про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1057 (одна тисяча п`ятдесят сім) гривень 20 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1057 (одна тисяча п`ятдесят сім) гривень 20 копійок.»

Постанова набирає законної сили з дняїї прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 25 березня 2021 року.

Головуючий:

Судді: