Справа № 638/8560/21
Провадження № 2/638/4534/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Семіряд І.В.,

за участю секретаря Подосокорської А.О.,

за участю

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

07.06.2021 позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з зазначеним позовом до ОСОБА_2 . В обґрунтування позову зазначає, що 16.08.2021 вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З квітня 2021 з відповідачем відсутні шлюбні відносини, ОСОБА_2 не приймає участі вихованні дитини, матеріальної допомоги не надає. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача на утримання сина 8 000 грн щомісяця.

Позивач у судовому засіданні підтримала позов, просила задовольнити, зазначила, що дитина потребує значних матеріальних затрат.

Відповідач у судовому засіданні частково визнав позов, зазначив, що аліменти у розмірі 8000 грн він не може сплачувати, оскільки не має такого доходу, згоден сплачувати щомісяця аліменти у розмірі 2000 грн.

Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи приходить до наступного:

Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, серія НОМЕР_1 , видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби ХМУЮ.

Від шлюбу у сторін народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія НОМЕР_2 , видане Харківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області.

Як зазначено позивачем та не заперечується відповідачем, дитина ОСОБА_3 проживає з матір`ю ОСОБА_1 .

Згідно ст. ст.180, 181 Сімейного Кодексу України, якими передбачено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XII (78912) від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з вимогами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частини 1 статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі статтею 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Метою законодавчого закріплення права одного з батьків, з ким проживає дитина на отримання аліментів у твердій грошовій сумі є перш за все захист інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Отже, суд приходить до висновку про стягнення аліментів на утримання дитини щомісяця.

Разом с тим, вирішуючи питання щодо розміру аліментів суд приймає до уваги, що відповідач працездатна особа, інших утриманців не має, тоді як утримання малолітньої дитини потребує значних матеріальних витрат і сума у розмірі по 2000 грн на дитину суд вважає достатньою, в якості участі відповідача в цих витратах.

Суд не бере до уваги доводи позивача, що розмір аліментів на дитину повинен становити 8000 щомісяця, оскільки ОСОБА_1 в обґрунтування такого розміру аліментів вказує, зокрема, що дитина повинна бути забезпечена їжею та одягом, потребує оздоровлення, літнього відпочинку, окрім того ОСОБА_3 відвідую дитячий садок.

Так як відповідно до ст. 53 Конституції України Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам.

Отже, відвідування дитячого садка є безкоштовним, батьки несуть витрати лише за харчування дитини.

Аліменти у розмірі 2000 грн щомісяця є достатніми для забезпечення гармонійного розвитку дитини, в тому числі і забезпечення харчування дитини, одягу та відпочинку.

Окрім того, судом враховано , що утримання дитини є обов`язком не тільки батька, а і матері.

Системно аналізуючи норми матеріального права та надані сторонами докази, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням положень ст.182 СК України, враховуючи фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей щомісяця підлягають задоволенню частково, що відповідатиме принципам розумності та справедливості.

За вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір за позовні вимоги про стягнення аліментів.

Керуючись ст. 259, 265, 268, 273 ЦПК України, ст. ст. 51, 56, 104, 105, 110, 112, 150, 160, 161, 180, 181, 182, 184 Сімейного Кодексу України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути щомісяця з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі по 2000 (дві тисячі) грн, починаючи з 07.06.2021 до досягнення дитиною повноліття.

Встановлена сума підлягає індексації відповідно до вимог діючого законодавства.

Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

В іншій частині у задоволені позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 29.07.2021.

Сторони:

Позивач- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована АДРЕСА_1

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 .

СУДДЯ: І.В. СЕМІРЯД