Справа № 459/787/21
Провадження № 2/459/538/2021
У Х В А Л А

про забезпечення позову

24 березня 2021 року суддя Червоноградського міського суду Львівської області Мельникович М.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Баршацький Ігор Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Меленчук Володимир Ігорович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач 18.03.2021 року звернувся до суду з даним позовом, у якому просить визнати виконавчий напис № 13399 від 18.12.2020 року, вчинений Баршацьким Ігорем Вікторовичем приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу щодо стягнення заборгованості в користь ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал» у сумі 12 270,00 грн. таким, що не підлягає виконанню.

В його обґрунтування вказав, що документ, на підставі якого проводиться примусове стягнення є спірним, ним не визнається, а на даний час даний документ виконується в примусовому порядку, а тому він вважає, що в подальшому це може ускладнити виконання рішення суду.

Розглянувши дану заяву, суд дійшов наступного висновку.

18.12.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Баршацьким Ігорем Вікторовичем був вчинений виконавчий напис № 13399 щодо стягнення з ОСОБА_1 в користь ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит Капітал»заборгованості у сумі 12 270,00 грн.

На підставі вищевказаного виконавчого напису приватним виконавцемвиконавчого округу Львівської області Меленчуком Володимиром Ігоровичем було відкрито виконавче провадження.

22.02.2021 р. останнім було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника на підставі виконавчого напису № 13399 від 18.12.2020 року, який вчинений ОСОБА_2 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу щодо стягнення заборгованості в користь ТзОВ «ФК «Кредит Капітал» у сумі 12 270,00 грн.

На даний час виконавець звернувся за місцем праці позивача до відокремленого підрозділу «Шахти «Черовноградська» Державного підприємства «Львіввугілля» із вимогою про проведення стягнень із заробітної плати ОСОБА_1 .

У зв`язку із вищевикладеним позивач просить забезпечити даний позов, оскільки вважає, що в подальшому може бути ускладено виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову, передбачені ст.150 цього Кодексу. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Як передбачено положеннями ч. 7 ст. 153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Види забезпечення позову визначені положеннями ст. 150 ЦПК України та до них належать: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

При цьому, відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи відповідне рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Відповідно до роз`яснень Постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовними вимогами.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Особам, які беруть участь у справі має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову (п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» ).

У рішенні Конституційного Суду України від 16.06.2011 №5-рп/2011 у справі N 1-6/2011 зазначено, що судочинство охоплює, зокрема, інститут забезпечення позову, який сприяє виконанню рішень суду і гарантує можливість реалізації кожним конституційного права на судовий захист, встановленого статтею 55 Конституції України.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача чи інших учасників у справі з тим, щоб забезпечити позивачам реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь особи, яка звернулась з позовом, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Таким чином, оскільки предмет позову у даній справі стосується визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, тому ефективним, розумними та адекватним способом забезпечення позову буде у виді зупинення стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса, оскільки такий спосіб забезпечення позову є взаємопов`язаний з предметом спору, а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 149-153, 260 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні ВП № 64526124, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Меленчуком Володимиром Ігоровичем на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Баршацького Ігоря Вікторовича № 13399 від 18.12.2020 року, до завершення розгляду даної справи судом та набрання рішенням суду законної сили.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Копію ухвали направити позивачу для звернення до виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: М. В. Мельникович