22-ц/804/948/21
237/2566/20

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2021 року м. Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: Мальцевої Є.Є., Баркова В.М., Ткаченко Т.Б.,

секретар судового засідання Сікора М.М.,

учасники справи:

позивач Житлово-будівельний кооператив «Енергетик-2»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу «Енергетик-2» на ухвалу Мар`їнського районного суду Донецької області від 04 лютого 2021 року у складі судді Медведського М.Д. у цивільній справі за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Енергетик-2» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості по сплаті внесків на утримання будинку і прибудинкової території,

в с т а н о в и в:

В липня 2020 року Житлово-будівельний кооператив «Енергетик-2» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , обгрунтовуючи його тим, що відповідач є членом даного кооперативу з 1987 року, отримує послуги стосовно утримання будинку і прибудинкової території. Але відповідач оплату за послуги не здійснює, має заборгованість за періоди з 01.09.2018 року по 31.05.2020 року в розмірі 3740 грн., яку позивач просить стягнути з боржника в судовому порядку. У зв`язку із наявністю заборгованості позивач також просить стягнути з відповідача інфляційні збитки за період з вересня 2018 року по червень 2020 року в розмірі 136,75 грн; суму відсотків за користування грошовими коштами за цей же період в розмірі 83,24 грн., а всього 3959,74 грн.; стягнути суму відсотків за користування грошима з 01.07.2020 року по час винесення рішення по справі.

Ухвалою судді Мар`їнського районного суду Донецької області від 04 лютого 2021 року провадження у справі закрито у зв`язку із тим, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Не погоджуючись з ухвалою, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу, справу направити для розгляду справи по суті до суду першої інстанції. Вказує, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою. Спір між сторонами регулюється нормами житлових правовідносин, підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, отже, справа відноситься до юрисдикції загального суду.

Відповідач надала відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначила, що апеляційна скарга не містить підстав для скасування оскарженої ухвали суду першої інстанції. Доводи відповідача у відзиві фактично є запереченнями проти позовних вимог по суті спору.

Представник позивача про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином телефонограмою і поштою, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення з викликом до суду, до суду не явився, про причини неявки не повідомляв.

Заслухавши суддю-доповідача, відповідача ОСОБА_1 , яка заперечувала проти апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Як вбачається з матеріалів справи, ЖБК «Енергетик-2» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , оскільки вважає, що діями відповідача щодо несплати членських внесків, з яких оплачуються послуги з обслуговування будинку та прибудинкової території, порушуються його права на отримання оплати за фактично надані житлово-комунальні послуги, якими відповідач, як власник квартири в ЖБК, користується. Позивач просив стягнути таку заборгованість за визначені в позовній заяві періоди, також у зв`язку з порушенням зобов`язання по регулярній оплаті послуг, стягнути суму інфляційних втрат і відсотків за користування грошима.

Ухвалою судді Мар`їнського районного суду Донецької області від 30 липня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, оскільки позовна заява відповідає вимогам статей 175-177 ЦПК України, підстави для повернення позовної заяви, відмови у відкритті провадження у справі відсутні. (а.с 22).

Всупереч висновкам, що стосуються відповідності позовної заяви вимогам ЦПК України, 04 лютого 2021 року судом ухвалено про закриття провадження у справі у зв`язку із тим, що на думку суду спір виник внаслідок порушення членом кооперативу прав ЖБК як юридичної особи - у формі невиконання корпоративних обов`язків, тому даний спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується.

Відповідно до статтей 1,2 ГК України цей Кодекс визначає основні засади господарювання в Україні і регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб`єктами господарювання, а також між цими суб`єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання. А учасниками відносин у сфері господарювання є суб`єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб`єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

При цьому майнові та особисті немайнові відносини, що регулюються Цивільним кодексом України, не є предметом регулювання ГК України ( ч.1 статті 4).

Статтею 20 ГПК України зазначені справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів. При цьому господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів; справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах.

Частиною 1 статті 255 ЦПК України передбачено, що суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Позивач ЖБК «Енергетик-2» звернувся до суду з позовом про стягнення сум заборгованості за надані комунальні послуги, які утримуються з членських внесків членів кооперативу, і такі вимоги не підпадають під юрисдикцію господарського суду. Вирішуючи питання про закриття провадження у справі, суд першої інстанції посилався на практику вищих судів, однак, наведені ним в ухвалі правові позиції стосуються інших правовідносин, зокрема, членства в кооперативі, участі в діяльності кооперативу тощо.

Як роз`яснено пунктами 3, 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року №3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають з будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа). Згідно з частиною третьою статті 167 Господарського кодексу України (далі - ГК) під корпоративними відносинами маються на увазі відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав.

Визначаючи, чи є спір таким, що виникає з корпоративних відносин та не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства (пункт 4 частини першої статті 12 ГПК, стаття 15 ЦПК), слід враховувати роз`яснення, надані у постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів".

Згідно з положеннями ч.1 статті 19 ЦПК України, суди загальної юрисдикції розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Виходячи з наведеного, неможливо не погодитися з доводами апеляційної скарги щодо неправильності висновків суду першої інстанції про закриття провадження у справі у зв`язку із тим, що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню, як ухвалена з порушенням норм процесуального права, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381-382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу «Енергетик-2» задовольнити.

Ухвалу Мар`їнського районного суду Донецької області від 04 лютого 2021 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до суду касаційної інстанції з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 25 березня 2021 року.

Судді

Мальцева Є.Є.

Барков В.М.

Ткаченко Т.Б.