Дата документу 27.07.2021 Справа № 311/2420/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 311/2420/20 Головуючий у 1-й інстанції Нікандрова С.О.
Провадження № 22-з/807/164/21 Суддя-доповідач Поляков О.З.
27 липня 2021 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:
головуючого Полякова О.З.,
суддів: Кухаря С.В.,
при секретарі: Бабенко Т.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТМК ТОРГСТРОЙ» про стягнення витрат на правничу допомогу у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТМК ТОРГСТРОЙ» до ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Чорненька Олена Михайлівна про визнання припиненим договору іпотеки,-
В С Т А Н О В И Л А :
У серпні 2020 року ТОВ «ТМК ТОРГСТРОЙ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа - приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Чорненька О.М. про визнання припиненим договору іпотеки.
Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 19 січня 2021 року позов задоволено.

Додатковим рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 26 лютого 2021 року частково задоволено заяву ТОВ «ТМК ТОРГСТРОЙ» про стягнення витрат на правничу допомогу. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ТМК ТОРГСТРОЙ» понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 10000 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ТМК ТОРГСТРОЙ» судовий збір у розмірі 4202 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням та додатковим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційні скарги.

Постановою колегії суддів судової палати з цивільних справ Запорізького апеляційного суду від 01 липня 2021 року апеляційні скарги ОСОБА_1 на рішення Василівського районного суду Запорізької області від 19 січня 2021 року та на додаткове рішення Василівського районного суду Запорізької області від 26 лютого 2021 року залишено без задоволення. Рішення Василівського районного суду Запорізької області від 19 січня 2021 року та додаткове рішення Василівського районного суду Запорізької області від 26 лютого 2021 року у цій справі залишено без змін.

06 липня 2021 року ТОВ «ТМК ТОРГСТРОЙ» засобами поштового зв`язку направило на адресу апеляційного суду заяву про стягнення витрат на правничу допомогу.

Заява мотивована тим, що 07 травня 2021 року представником ТОВ «ТМК ТОРГСТРОЙ» направлено до Запорізького апеляційного суду заяву про намір стягнення витрат на правничу допомогу з доказами її направлення на адресу учасників справи. Отже, подають вказану заяву разом з доказами надання та оплати правничої допомоги на п`ятий день відповідно до приписів ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Зазначають, що витрати ТОВ «ТМК ТОРГСТРОЙ» на правничу допомогу, надану йому Адвокатським об`єднанням в рамках цієї справи, склали 13000 грн. Вказану суму ТОВ «ТМК ТОРГСТРОЙ» просить стягнути на їх користь з ОСОБА_1 .

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, своїх представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися відповідно до вимог чинного законодавства (т. 2 а.с. 65, 67), клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що заява про ухвалення додаткового судового рішення підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Додатковими судовими рішеннями є додаткове рішення, додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі правові вимоги, котрі не вирішені основним рішенням, та за умови, якщо з приводу позовних вимог досліджувались докази (для рішень, постанов) або вирішені не всі клопотання (для ухвал). Крім того, додаткові рішення можуть прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання або не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення є невід`ємною складовою основного судового рішення.

Згідно з частинами першою, третьою статті 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення, постанови іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Суд може вирішити питання розподілу судових витрат у додатковому рішенні після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (стаття 209 ЦПК України).

Таким чином цивільним процесуальним законодавством обмежено можливість вирішення питання розподілу судових витрат у додатковому судовому рішенні саме після ухвалення рішення за результатами розгляду справи по суті.

Підпунктом «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України визначено, що постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішенні від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.

Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.

Відповідно до частин першої, третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

В матеріалах справи міститься копія договору про надання правової допомоги № С 168-ЗП, укладеного 16 липня 2020 року між Адвокатським об`єднанням «Право гарант та ТОВ «ТМК ТОРГСТРОЙ» (т. 1 а.с. 46-48).

Відповідно до п. 1.3 Договору ТОВ «ТМК ТОРГСТРОЙ», зокрема, уповноважив Адвокатське об`єднання представляти його інтереси в судах апеляційної інстанції.

Розділом 2 Договору сторони визначили умови плати за надання правової допомоги та порядок розрахунків.

Так, разом з відзивом на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Василівського районного суду Запорізької області від 26 лютого 2021 року надало заяву про намір стягнення витрат на правничу допомогу.

В заяві про стягнення витрат на правничу допомогу, яка подана у межах строку, визначеному частиною восьмою статті 141 ЦПК України, ТОВ «ТМК ТОРГСТРОЙ» зазначає, що витрати на правничу допомогу дорівнюють 13000 грн. До заяви ТОВ «ТМК ТОРГСТРОЙ» долучено акти прийому-передачі виконаних робіт за договором № С168-ЗП від 16 липня 2020 року про надання правової допомоги з наступних послуг: підготовка відзиву на апеляційну скаргу на рішення Василівського районного суду Запорізької області від 19 січня 2021 року по справі № 311/2420/20 на суму 6000 грн.; підготовка відзиву на апеляційну скаргу на додаткове рішення Василівського районного суду Запорізької області від 26 лютого 2021 року на суму 3000 грн.; участь 13 травня 2021 року в судовому засіданні 2000 грн., участь 01 липня 2021 року в судовому засіданні 2000 грн., відповідні рахунки та платіжні доручення на підтвердження оплати вищезазначених послуг (т. 2 а.с. 41-50).

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.

Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи, зокрема, на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Схожі висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18), додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19), від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19) та від 31 липня 2020 року у справі № 301/2534/16-ц (провадження № 61-7446св19).

Колегією суддів враховується положення частини третьої статті 141 ЦПК України, згідно з якою при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що заява ТОВ «ТМК ТОРГСТРОЙ» про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню частково.

Колегія суддів, розподіляючи витрати, понесені ТОВ «ТМК ТОРГСТРОЙ» на професійну правничу допомогу, дійшла висновку, що наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Так, колегія суддів зазначає, що сума у розмірі 6000 грн., сплачена позивачем адвокату за підготовку відзиву на апеляційну скаргу на рішення Василівського районного суду Запорізької області від 19 січня 2021 року обсягом 6 сторінок є завищеною та не відповідає критерію розумності та співмірності. Також, вартість підготовки відзиву на апеляційну скаргу на додаткове рішення Василівського районного суду Запорізької області від 26 лютого 2021 року обсягом два аркуші, яка визначена у розмірі 3000 грн., на думку колегії суддів не відповідає критерію розумності розміру таких витрат. Сплата у розмірі 2000 грн. за участь адвоката ТОВ «ТМК ТОРГСТРОЙ» у судовому засіданні Запорізького апеляційного суду 13 травня 2021 року, яке тривало три хвилини та було відкладено (т. 2 а.с. 3) також не відповідає принципу співмірності.

Враховуючи характер виконаної адвокатом роботи (відзиви на апеляційні скарги та участь у судових засіданнях), принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та виконаної адвокатом роботи (підготовка відзиву), критерію необхідності подання відзиву на апеляційну скаргу та значимості таких дій у справі, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для зменшення їх розміру та стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ТМК ТОРГСТРОЙ» витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн.

Керуючись ст.ст. 270, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ТМК ТОРГСТРОЙ» про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити частково.

Прийняти у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТМК ТОРГСТРОЙ» до ОСОБА_1 , третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Чорненька Олена Михайлівна про визнання припиненим договору іпотеки додаткову постанову, за якою:

«Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТМК ТОРГСТРОЙ» 8000 (вісім тисяч) гривень витрат, понесених на професійну правничу допомогу, у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту додаткової постанови.

Повний текст додаткової постанови складено 29 липня 2021 року.

Головуючий

Судді: