ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/1185/21
Провадження № 22-ц/4820/1139/21
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Грох Л.М.

секретар судового засідання Кошельник В.М.

з участю представників сторін

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу №676/1185/21 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 червня 2021 року в складі судді Бондаря О.О. про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Фермерського господарства «ЮВЕНГА» про стягнення безпідставно збережених коштів орендної плати.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, суд

в с т а н о в и в:

У березні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Фермерського господарства «ЮВЕНГА», в якому просив стягнути з ФГ «ЮВЕНГА» на його користь 74258,02 грн. при цьому позивач вказував, що йому на праві власності належить земельна ділянка загальною площею 2,3205 га для ведення фермерського господарства, кадастровий номер :08:006:0150, яка знаходиться за межами населеного пункту Орининської сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області. Відповідач з 01.12.2012 року по даний час використовує вказану земельну ділянку, проте орендну плату за використання земельної ділянки позивачу не сплачує, у зв`язку з чим він просив його позов задовольнити.

З метою забезпечення зазначеного позову ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в якій просив вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать ФГ «ЮВЕНГА» та знаходяться на банківських рахунках: НОМЕР_1 , що відкритий в Хмельницькій філії АТ КБ «Приватбанк» м. Хмельницький; НОМЕР_2 , що відкритий в Хмельницькій філії АТ КБ «Приватбанк» м. Хмельницький; НОМЕР_3 , що відкритий в Хмельницькій філії АТ КБ «Приватбанк» м. Хмельницький; НОМЕР_4 , що відкритий в АТ «Райффайзен Банк Аваль» м. Київ; НОМЕР_5 , що відкритий в АТ «Райффайзен Банк Аваль» м. Київ; НОМЕР_6 , що відкритий в Державній казначейській службі України, у банківських установах або банківських рахунках, які будуть відкритті в майбутньому, в межах ціни позову у розмірі 74 258,02 грн.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 червня 2021 року в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції в якій посилається на порушення судом норм процесуального права. Апелянт зазначає, що при розгляду його повторної заяви про забезпечення позову було порушено принцип незмінності складу суду, оскільки цивільна справа № 676/1185/21 за його позовом до фермерського господарства про стягнення коштів передана на розгляд судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Семенюк В.В., а заява у цій справі про забезпечення позову була передана судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Бондарю О.О., тобто з порушенням ч. 11 ст. 33 ЦПК України, що є безумовною підставою для її скасування. Крім того, відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову суд послався на ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 09 квітня 2021 року, якою було частково задоволено заяву про забезпечення позову, але вказана ухвала суду була скасована постановою Хмельницького апеляційного суду 27 травня 2021 року та відмовлено в задоволенні позовної заяви, тому він змушений повторно звертатися з заявою про вжиття заходів забезпечення позову. Також ОСОБА_1 вважає, що висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову не відповідає дійсним обставинам справи, які суд не перевірив та не дослідив, що призвело до ухвалення незаконного рішення.

Тому, ОСОБА_1 просив, скасувати ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 червня 2021 року та ухвалити нове рішення про задоволення поданої ним заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

Заслухавши учасників справи та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду зміні в частині з наступних підстав.

У відповідності до ст. 376 ЦПК України підставами для зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Судом встановлено, що 01 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Фермерського господарства «ЮВЕНГА» про стягнення безпідставно збережених коштів орендної плати в розмірі 74258,02 грн.

Справу передано для розгляду судді Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Семенюк В.В.

Після подачі позову, 29 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся з заявою про забезпечення вказаного позову.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 квітня 2021 року в складі судді Семенюк В.В. заяву про забезпечення позову задоволено частково.

Зобов`язано Кам`янець-Подільський районний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) накласти арешт на грошові кошти, що належать Фермерському господарству «ЮВЕНГА» і знаходяться на банківському рахунку: НОМЕР_5 , що відкритий в АТ «Райффайзен Банк Аваль» м. Київ, в межах суми заявленого позову у розмірі 76379,68 грн. В решті заявлених вимог відмовлено.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 27 травня 2021 року апеляційну скаргу ФГ «ЮВЕНГА» задоволено, ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 квітня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено ОСОБА_1 у забезпеченні позову.

01 червня 2021 року ОСОБА_1 повторно звернувся із заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать ФГ «ЮВЕНГА» та знаходяться на банківських рахунках.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом. Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати, знецінити.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

За змістом п.1, 2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в пунктах 4, 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006р. №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжити відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При встановленні зазначеної відповідності слід врахувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

У постанові Верховного Суду від 24.12.2019 року у справі № 569/2011/18 зазначено, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

В наданих апеляційному суду матеріалах відсутні належні та достовірні докази того, що банківські рахунки: НОМЕР_1 , що відкритий в Хмельницькій філії АТ КБ «Приватбанк» м. Хмельницький; НОМЕР_2 , що відкритий в Хмельницькій філії АТ КБ «Приватбанк» м. Хмельницький; НОМЕР_3 , що відкритий в Хмельницькій філії АТ КБ «Приватбанк» м. Хмельницький; НОМЕР_4 , що відкритий в АТ «Райффайзен Банк Аваль» м. Київ; НОМЕР_5 , що відкритий в АТ «Райффайзен Банк Аваль» м. Київ; НОМЕР_6 , що відкритий в Державній казначейській службі України, відкриті саме для ФГ «Ювенга», а тому забезпечення позову у вибраний позивачем спосіб може призвести до порушенню прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Крім того не надано доказів того, що накладення арешту на можливі рахунки ФГ «Ювенга» не призведе до перешкоджання господарській діяльності даної юридичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону, так як така господарська діяльність здійснюється також і шляхом використання грошових активів (сплата податків, придбання товарів і матеріальних цінностей, виплата доходів, заробітної плати найманим працівникам чи по цивільно-правовим угодам третім особам тощо).

З цих підстав доводи заяви та апеляційної скарги щодо забезпечення позову в спосіб обраний позивачем слід відхилити.

Щодо посилання апелянта на порушення норм ч. 11 ст. 33 ЦПК України при визначенні складу суду для розгляду поданої заяви про забезпечення позову, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 33 ЦПК України, визначення судді, а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації документів, зазначених у частині другій статті 14 цього Кодексу, а також в інших випадках визначення складу суду на будь-якій стадії судового процесу, з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, за принципом випадковості та в хронологічному порядку надходження справ.

Невирішені судові справи за вмотивованим розпорядженням керівника апарату суду, що додається до матеріалів справи, передаються для повторного автоматизованого розподілу справ виключно у разі, коли суддя (якщо справа розглядається одноособово) або суддя-доповідач із складу колегії суддів (якщо справа розглядається колегіально) у передбачених законом випадках не може продовжувати розгляд справи більше чотирнадцяти днів, що може перешкодити розгляду справи у строки, встановлені цим Кодексом.

Справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим же суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, що унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Особливості розподілу судових справ встановлюються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).

Як передбачено Розділом ХХ «Прикінцеві положення» Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішення Ради суддів України 26.11.2010 № 30, автоматизований розподіл судових справ в судах загальної юрисдикції до їх підключення до модулю автоматизованого розподілу та інших підсистем здійснюється за правилами автоматизованого розподілу, зазначеними в редакції цього Положення від 15.09.2016 року з урахуванням положень процесуального закону та з використанням програмного забезпечення, розробленого Адміністратором.

Згідно Розділу 2.3. Розподіл судових справ між суддями Положення (в редакції від 15.09.2016 року) , розподіл судових справ здійснюється в суді в день їх реєстрації, на підставі інформації, внесеної до автоматизованої системи, уповноваженою особою апарату суду, відповідальною за здійснення автоматизованого розподілу судових справ.

Визначення судді або колегії суддів для розгляду конкретної справи здійснюється автоматизованою системою шляхом: автоматизованого розподілу судових справ під час реєстрації відповідної судової справи; пакетного автоматизованого розподілу судових справ після реєстрації певної кількості судових справ; розподілу судових справ шляхом передачі судової справи раніше визначеному у судовій справі судді; визначення складу суду з метою заміни судді (суддів); повторного автоматизованого розподілу судових справ.

Відповідно до п 2.3.3. цього Положення не розподіляються щодо конкретного судді судові справи, що надійшли у період відпустки судді.

Як визначено ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Як вбачається з матеріалів справи, згідно протоколу про передачу судової справи № 676/1185/21, дана справа була передана судді Семенюк В.В., в провадженні якої вона перебуває на розгляді.

01 червня 2021 року ОСОБА_1 подав в даній справі заяву про забезпечення позову.

Згідно протоколу повторного розподілу судової справи між суддями від 03 червня 2021 року заяву про забезпечення позову передано новому судді Бондару О.О.. оскільки суддя Семенюк В.С. на той час перебувала у відпустці, підтверджується наказом № 85/02-05 від 19 квітня 2021 року.

Таким чином, твердження апелянта щодо порушення принципу незмінності складу суду не знайшли свого підтвердження, оскільки на законних підставах, а саме перебування судді у відпустці та враховуючи стислі строки визначені для розгляду заяви про забезпечення позову, було здійснено розподіл заяви про забезпечення позову та визначено нового суддю для розгляду поданої заяви.

Крім того позивач не позбавлений можливості в інший спосіб, передбачений ЦПК України, забезпечити даний позов.

В той же час суд першої інстанції, відмовляючи в задоволення заяви позивача про забезпечення позову лише з тих підстав, що ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 квітня 2021 року в складі судді Семенюк В.В. заяву про забезпечення позову в даній цивільній вже було задоволено частково, а тому відсутні підстави для задоволення даної заяви припустився помилки.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 27 травня 2021 року апеляційну скаргу ФГ «ЮВЕНГА» ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 квітня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким відмовлено ОСОБА_1 у забезпеченні позову, а тому відмова в задоволенні заяви з посиланням на скасовану в апеляційному порядку ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 квітня 2021 року є безпідставною.

За таких обставин, оскільки заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає з підстав, вказаних в мотивувальній частині даної постанови, ухвалу суду в частині мотивів відмови в задоволенні заяви в цій частині слід змінити.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Мотивувальну частину ухвали Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 червня 2021 року в частині відмови в задоволенні заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 змінити, виклавши в редакції цієї постанови.

В решті ухвалу залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 серпня 2021 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Л.М. Грох