Справа № 178/1320/20
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

18 березня 2021 року Криничанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді: Берелет В.В.,

секретаря: Кирсань Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Кринички цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за розпискою,-

за участю представника позивача ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з цим позовом, і він та його представник суду пояснили, 20 травня 2017 року відповідачу позивачем надано у борг грошові кошти 30000,00 доларів США строком на 7 місяців. Вказані грошові кошти відповідач зобов`язався повернути до 20 грудня 2017 року. 20 квітня 2018 року за розпискою йому було повернуто 15000,00 доларів США. 20 травня 2018 року відповідач отримав від нього грошові кошти у сумі 105 000,00 грн, строком на один місяць. Вказані грошові кошти відповідач зобов`язався повернути до 30 червня 2018 року включно, проте до теперішнього часу, відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань. Він неодноразово звертався до відповідача з вимогами про повернення коштів, але у добровільному порядку відповідач не повертає грошові кошти. Уточнивши позовні вимоги, просить стягнути з відповідача за розпискою від 20 травня 2017 року: основну заборгованість в сумі 335181,35 грн, інфляційні витрати 121454,18 грн, 3% річних в сумі 53402,23 грн, за розпискою від 20 травня 2018 року: основна заборгованість в сумі 105000 грн., 1 % від суми заборгованості за кожен день прострочення в сумі 988050,00 грн, інфляційні витрати в сумі 13870,50 грн, всього 1 616 957 (один мільйон шістсот шістнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят сім ) грн. 76 коп, судові витрати у розмірі 50510 грн.

Відповідач позовні вимоги не визнає; суду показав, що всі грошові кошти, які він позичав у ОСОБА_1 повернуті, та ним були написані розписки. Стосовно розписки про отримання 105 000 грн. пояснив, що писав її ОСОБА_4 , а не ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_4 суду показав, що, дійсно, ОСОБА_2 в його присутності писав розписку про отримання грошових коштів, яка сума він не пам`ятає; ставив свій підпис у розписці. Гроші позичав ОСОБА_1 , а не він.

Вислухавши представника позивача, самого позивача, відповідача, свідка, дослідивши та перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно з частиною 2 статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За своєю суттю, розписка про отримання в борг коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної суми.

Судом встановлено, що за розписками від 20 травня 2017 року та від 20 травня 2018 року відповідач ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 30000доларів США та 105 000 грн., зобов`язавшись повернути борг у повному обсязі відповідно в строк до 20 грудня 2017 року та 30 червня 2018 року. На підтвердження вказаних обставин позивач представив суду оригінали розписок (а.с. 13, 14).

За статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів законодавства.

Відповідно до статті 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За статтею 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає.

Відповідно до статті 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Статтею 533 ЦК України встановлено, що грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Судом встановлено, що між сторонами існують договірні правовідносини, позичальником ОСОБА_2 не виконані зобов`язання перед позикодавцем ОСОБА_1 , кошти, отримані у позику, не повернуті, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором позики, з урахуванням 3 % річних на підставі статті 625 ЦК України, що становить 53402,23 грн.

У відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При визначенні розміру інфляційних втрат та трьох відсотків річних, які підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача, суд виходить з наступного.

Інфляція - це знецінювання грошей і безготівкових коштів, що супроводжується ростом цін на товари і послуги (п. 2 Методологічних положень щодо організації статистичних спостережень за змінами цін (тарифів) на спожиті товари (послуги) і розрахунку індексу споживчих цін, що затверджені наказом Державного комітету статистики України від 14 листопада 2006 року № 519). Показником, який характеризує рівень інфляції, є індекс споживчих цін. Індекс споживчих цін характеризує зміни у часі загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Він є показником зміни вартості фіксованого набору споживчих товарів та послуг у поточному періоді у порівнянні з базовим.

Щодо витрат про надання професійної правничої допомоги, то позивач зазначає, що такі витрати складають 50510 грн. Просить їх стягнути.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

На підтвердження цих обставин позивачем не надано суду доказів щодо понесених витрат, а саме: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату витрат, а саме квитанцію, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, тому витрати на правничу допомогу задоволенню не підлягають; стягненню підлягають судові витрати (судовий збір) у розмірі 10510 грн.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за розпискою задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , заборгованість:

за розпискою від 20 травня 2017 року: основну заборгованість в сумі 335181,35 грн, інфляційні витрати 121454,18 грн, 3% річних в сумі 53402,23 грн,

за розпискою від 20 травня 2018 року: основна заборгованість в сумі 105000 грн., 1 % від суми заборгованості за кожен день прострочення в сумі 988050,00 грн, інфляційні витрати в сумі 13870,50 грн, всього 1 616 957 (один мільйон шістсот шістнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят сім ) грн. 76 коп.

Стягнути ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , судовий збір у розмірі 10510 (десять тисяч п`ятсот десять)грн..

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів до Дніпровського апеляційного суду з дня його проголошення або з дня отримання його копії.

Повний текст судового рішення виготовлено 24 березня 2021 року.

Суддя: В. В. Берелет

р