Постанова

Іменем України

27 липня 2021 року

м. Київ

справа № № 22-з/824/477/2021, 22-з/824/535/2021

провадження № 61-8887ав21

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Лідовця Р. А.,

за участю:

секретаря судового засідання - Мошика В.Ю.,

представників Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Енерджі Україна»: Сегала Є. А., Гончар Н. Б.,

представникаAgrostudio Group Limited (Республіка Мальта) - Салівона Д. О.,

учасники справи:

особа, яка звернулась із заявою про забезпечення позову, - Agrostudio Group Limited (Республіка Мальта),

особа, яка звернулась із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову та подала апеляційні скарги, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Еко Енерджі Україна»,

позивач - Agrostudio Group Limited (Республіка Мальта),

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Еко Енерджі Україна»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Енерджі Україна», від імені якого діє адвокат Сегал Євгеній Андрійович, на ухвалу Київського апеляційного суду від 29 квітня 2021 року про забезпечення позову, ухвалу Київського апеляційного суду від 12 травня 2021 року про виправлення описки та ухвалу Київського апеляційного суду від 18 травня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову у складі судді Суханової Є. М., у справі за заявою AgrostudioGroup Limited(Республіка Мальта) про забезпечення позову у справі, яка передана на розгляд Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, за позовом AgrostudioGroup Limited(Республіка Мальта) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Енерджі Україна» про стягнення штрафу, пені та зобов?язання вчинити дії, та за клопотанням Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Енерджі Україна» про скасування заходів забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст вимог заяви

У квітні 2021 року до Київського апеляційного суду надійшла заява Agrostudio Group Limited (Республіка Мальта) про забезпечення позову у справі, яка передана на розгляд Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, за позовом Agrostudio Group Limited (Республіка Мальта) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Енерджі Україна» (далі - ТОВ «Еко Енерджі Україна») про стягнення 211 500,00 дол. США штрафу, 126 900,00 дол. США пені та зобов`язання вчинити дії.

На обґрунтування заяви Agrostudio Group Limited (Республіка Мальта) зазначило, що з 07 квітня 2021 року на розгляді Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України перебуває справа за позовом Agrostudio Group Limited (Республіка Мальта) до ТОВ «Еко Енерджі Україна» про стягнення 211 500,00 дол. США штрафу, 126 900,00 дол. США пені та зобов`язання вчинити дії.

Agrostudio Group Limited (Республіка Мальта), як покупцем, і ТОВ «Еко Енерджі Україна», як продавцем, було укладено контракт від 21 лютого 2020 року № CN210220EEU (далі - контракт), який за своєю правовою природою є договором поставки. За умовами контракту ТОВ «Еко Енерджі Україна» зобов`язувалось поставити Agrostudio Group Limited кукурудзу третього класу, без ГМО, насипом, врожаю 2020 року, в обсязі 10 000,00 метричних тон +/- 10 % на вибір покупця за ціною і на підставі контракту.

ТОВ «Еко Енерджі Україна» своїх зобов`язань з поставки товару не виконало. Із загального обсягу товару, який підлягав поставці згідно з контрактом, ТОВ «Еко Енерджі Україна» взагалі нічого не поставило, унаслідок чого права та інтереси Agrostudio Group Limited (Республіка Мальта) є порушеними.

Враховуючи викладене, Agrostudio Group Limited (Республіка Мальта) просило суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Еко Енерджі Україна», які знаходяться (обліковуються) на його банківських рахунках в усіх банківських або інших кредитно-фінансових установах на території України, в межах суми заявлених позовних вимог у розмірі 211 500,00 дол. США штрафу та 126 900,00 дол. США пені, що разом складає 338 400,00 дол. США та станом на 20 квітня 2021 року (згідно з курсом Національного банку України (28,0087 грн / 1 дол. США) еквівалентно 9 478 144,08 грн, та накласти арешт на кукурудзу третього класу, без ГМО, насипом, 2020 року врожаю, у обсязі 10 000,00 метричних тон, що належить ТОВ «Еко Енерджі Україна».

Короткий зміст ухвал Київського апеляційного суду як суду першої інстанції

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 квітня 2021 року заяву Agrostudio Group Limited (Республіка Мальта) про забезпечення позову задоволено.

Накладено арешт на грошові кошти ТОВ «Еко Енерджі Україна», які знаходяться (обліковуються) на його банківських рахунках в усіх банківських або інших кредитно-фінансових установах на території України, в межах суми заявлених позовних вимог в загальному розмірі 338 400,00 доларів США, з яких 211 500 дол. США - штраф та 34 767,12 дол. США - пеня, що разом складає 338 400,00 доларів США, що в грошовому еквіваленті згідно з курсом Національного банку України станом на 20 квітня 2021 року становить 9 478 144,08 грн.

Накладено арешт на кукурудзу третього класу, без ГМО, насипом, врожаю 2020 року в обсязі 10 000,00 метричних тон, що належить ТОВ «Еко Енерджі Україна».

Ухвалу суду мотивовано тим, що невжиття заявлених заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань розмір статутного капіталу відповідача значно менше заявленої суми штрафних санкцій до стягнення.

01 січня 2017 року ТОВ «Еко Енерджі Україна» було анульовано статус спеціального режиму ПДВ, унаслідок чого товариство не має право експортувати товар.

Крім того, в мережі Інтернет було розміщено оголошення про продаж кукурудзи врожаю 2020 року 3-го класу, тобто ТОВ «Еко Енерджі Україна» мало можливість вчиняти дії з реалізації того майна, яке згідно з умовами контракту зобов`язане поставити Agrostudio Group Limited.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 травня 2021 року заяву Agrostudio Group Limited (Республіка Мальта) про виправлення описки задоволено. Внесено виправлення у резолютивну частину ухвали в абзац перший та другий ухвали Київського апеляційного суду від 26 квітня 2021 року і зазначено вірну суму пені у розмірі 126 900,00 дол. США.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 травня 2021 року у задоволенні клопотання ТОВ «Еко Енерджі Україна», від імені якого діє адвокат Сегал Є. А., про скасування заходів забезпечення позову, встановлених ухвалою Київського апеляційного суду від 29 квітня 2021 року у справі, яка передана на розгляд Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, за позовом Agrostudio Group Limited (Республіка Мальта) до ТОВ «Еко Енерджі Україна» про стягнення 211 500,00 дол. США штрафу, 126 900,00 дол. США пені та зобов`язання вчинити дії відмовлено.

Ухвалу суду мотивовано тим, що висновок суду про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти та майно відповідача є таким, що відповідає вимогам процесуального закону.

Заявник особисто підтвердив у доводах клопотання про скасування заходів забезпечення позову наявність двох процесуальних важливих підстав для накладення арешту на спірне майно: наявність спору між сторонами та вчинення ним певних дій щодо розпродажу спірного майна.

Водночас доказів, необхідних для скасування заходів забезпечення позову, визначених статтею 158 ЦПК України, заявник не надав.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг та їх доводів

У травні 2021 року ТОВ «Еко Енерджі Україна», від імені якого діє адвокат Сегал Є. А., звернулося до Верховного Суду з апеляційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 29 квітня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 12 травня 2021 року, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення і у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Апеляційну скаргу мотивована тим, що розгляд заяви Agrostudio Group Limited (Республіка Мальта) про забезпечення позову проведено судом 29 квітня 2021 року без повідомлення ТОВ «Еко Енерджі Україна» про дату і час розгляду заяви.

Заява про забезпечення позову усупереч пункту 6 частини першої статті 151 ЦПК України не містить пропозиції щодо зустрічного забезпечення.

Agrostudio Group Limited (Республіка Мальта) не довело належними та допустимими доказами наявність на території України свого представництва. До заяви про забезпечення позову Agrostudio Group Limited подало документи, з яких неможливо встановити факт наявності у нього будь-якого майна на території України.

Київський апеляційний суд порушив вимоги пункту 1 частини третьої, частину п`яту статті 154 ЦПК України, оскільки не вирішив питання про зустрічне забезпечення.

Також суд всупереч вимогам частини другої статті 149 ЦПК України не встановив реальних обставин, що можуть створювати реальну загрозу невиконання чи утруднення виконання можливого арбітражного рішення в разі задоволення позову.

У червні 2021 року ТОВ «Еко Енерджі Україна», від імені якого діє адвокат Сегал Є. А., звернулося до Верховного Суду з апеляційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 18 травня 2021 року, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення і скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Київського апеляційного суду від 29 квітня 2021 року та ухвалою Київського апеляційного суду від 12 травня 2021 року.

Апеляційну скаргу мотивована тим, що у мотивувальній частині оскаржуваної ухвали суд не надав оцінку доказам, поданим ТОВ «Еко Енерджі Україна» на підтвердження наявності підстав для скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Київського апеляційного суду від 29 квітня 2021 року.

Суд проігнорував аргументи ТОВ «Еко Енерджі Україна» про те, що товариство є належним чином зареєстрованим платником ПДВ, а заява позивача про анулювання відповідачу у 2017 році статусу платника ПДВ зі спеціальним режимом оподаткування як виробника сільськогосподарської продукції стосується винятково зміни податкового законодавства України.

Судом не досліджено надані ТОВ «Еко Енерджі Україна» докази на підтвердження того, що оголошення, розміщене на платформі «Ukrboard», подано невідомими особами один єдиний раз - 30 березня 2021 року і станом на 18 травня 2021 року включно оголошення не поновлювалось та перенесено до архіву.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову від 29 квітня 2021 року, суд в порушення імперативних норм пункту 1 частини третьої і частини п`ятої статті 154 ЦПК України та принципу рівності учасників процесу перед законом і судом не застосував обов`язкове зустрічне забезпечення.

Також вказано, що розгляд клопотання ТОВ «Еко Енерджі Україна» про скасування заходів забезпечення позову проведено Київським апеляційним судом 18 травня 2021 року без проведення судового засідання та без належного повідомлення про дату і час розгляду клопотання, чим порушено імперативні вимоги, встановлені частиною другою статті 128 ЦПК України, частиною другою статті 158, частиною другою статті 211 ЦПК України.

У додаткових поясненнях, наданих через канцелярію Верховного Суду 19 липня 2021 року, ТОВ «Еко Енерджі Україна» звернуло увагу на те, що майновий стан товариства станом на дату звернення позивача з клопотанням про забезпечення позову та станом на дату постановлення ухвали Київського апеляційного суду від 29 квітня 2021 року гарантував можливість безперешкодного виконання рішення суду за умови його ухвалення компетентним судом.

Також ТОВ «Еко Енерджі Україна» підтвердило юридичний факт відсутності у нього кукурудзи 3-го класу врожаю 2020 року згідно даних його бухгалтерського обліку.

Надходження апеляційних скарг до суду

Ухвалою Верховного Суду від 02 червня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Еко Енерджі Україна», від імені якого діє адвокат Сегал Є. А., на ухвалу Київського апеляційного суду від 29 квітня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 12 травня 2021 року.

Ухвалою Верховного Суду від 14 червня 2021 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Еко Енерджі Україна», від імені якого діє адвокат Сегал Є. А., на ухвалу Київського апеляційного суду від 18 травня 2021 року про відмову у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Верховного Суду від 17 червня 2021 року закінчено підготовчі дії у справі за заявою Agrostudio Group Limited (Республіка Мальта) про забезпечення позову у справі, яка передана на розгляд Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, за позовом Agrostudio Group Limited (Республіка Мальта) до ТОВ «Еко Енерджі Україна» про стягнення 211 500,00 дол. США штрафу, 126 900,00 дол. США пені та зобов`язання вчинити дії, за апеляційною скаргою ТОВ «Еко Енерджі Україна», від імені якого діє адвокат Сегал Є. А., на ухвалу Київського апеляційного суду від 29 квітня 2021 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 12 травня 2021 року, та за апеляційною скаргою ТОВ «Еко Енерджі Україна», від імені якого діє адвокат Сегал Є. А., на ухвалу Київського апеляційного суду від 18 травня 2021 року; призначено справу до розгляду.

Короткий зміст позиції інших учасників справи

25 червня 2021 року до Верховного Суду надійшов від Agrostudio Group Limited (Республіка Мальта), від імені якого діє адвокат Салівон Д. О., відзив на апеляційну скаргу ТОВ «Еко Енерджі Україна», від імені якого діє адвокат Сегал Є. А., на ухвалу Київського апеляційного суду від 29 квітня 2021 року. У цьому відзиві Agrostudio Group Limited (Республіка Мальта) вказує на законність та обґрунтованість оскаржуваних ухвал Київського апеляційного суду, а доводи ТОВ «Еко Енерджі Україна» вважає такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції.

06 липня 2021 року до Верховного Суду надійшов від Agrostudio Group Limited (Республіка Мальта), від імені якого діє адвокат Салівон Д. О., відзив на апеляційну скаргу ТОВ «Еко Енерджі Україна», від імені якого діє адвокат Сегал Є. А., на ухвалу Київського апеляційного суду від 18 травня 2021 року. У цьому відзиві Agrostudio Group Limited (Республіка Мальта) вказує на те, що доводи апеляційної скарги ТОВ «Еко Енерджі Україна» є неспроможними, оскільки не доводять незаконність ухвал Київського апеляційного суду від 29 квітня 2021 року та від 18 травня 2021 року, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

07 квітня 2021 року Agrostudio Group Limited (Республіка Мальта) звернулося до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України з позовом до ТОВ «Еко Енерджі Україна» про стягнення 211 500,00 дол. США штрафу, 126 900,00 дол. США пені та зобов`язання вчинити дії, а 19 квітня 2021 року подало уточнену позовну заяву.

Позов мотивовано тим, що Agrostudio Group Limited (Республіка Мальта), як покупцем, і ТОВ «Еко Енерджі Україна», як продавцем, було укладено контракт від 21 лютого 2020 року № CN210220EEU, який за своєю правовою природою є договором поставки. За умовами контракту ТОВ «Еко Енерджі Україна» зобов`язувалось поставити Agrostudio Group Limited (Республіка Мальта) кукурудзу третього класу, без ГМО, насипом, врожаю 2020 року, у обсязі 10 000,00 метричних тон +/- 10 % на вибір покупця за ціною і на підставі контракту.

ТОВ «Еко Енерджі Україна» своїх зобов`язань з поставки товару не виконало. Із загального обсягу товару, який підлягав поставці згідно з контрактом від 21 лютого 2020 року № CN210220EEU, ТОВ «Еко Енерджі Україна» взагалі нічого не поставило, унаслідок чого права та інтереси Agrostudio Group Limited є порушеними.

21 квітня 2021 року до Київського апеляційного суду надійшла заява Agrostudio Group Limited (Республіка Мальта) про забезпечення позову в указаній справі, в якій заявник просив вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Еко Енерджі Україна», які знаходяться (обліковуються) на його банківських рахунках в усіх банківських або інших кредитно-фінансових установах на території України, в межах заявлених позовних вимог у розмірі 338 400,00 дол. США, що еквівалентно 9 478 144,08 грн, а також накласти арешт на кукурудзу третього класу, без ГМО, насипом, 2020 року врожаю, у обсязі 10 000,00 метричних тон, що належить ТОВ «Еко Енерджі Україна».

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною другою статті 24, частиною другою статті 351 ЦПК України передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників учасників справи в судовому засіданні, з`ясувавши обставини справи та здійснивши їх перевірку доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Енерджі Україна», від імені якого діє адвокат Сегал Євгеній Андрійович, на ухвалу Київського апеляційного суду від 29 квітня 2021 року необхідно залишити без задоволення, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Енерджі Україна», від імені якого діє адвокат Сегал Євгеній Андрійович, на Ухвалу Київського апеляційного суду від 18 травня 2021 року задовольнити частково.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, і застосовані норми права

Частинами першою, третьою статті 368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із частиною першою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Щодо заяви Agrostudio Group Limited (Республіка Мальта) про забезпечення позову

Відповідно до частини третьої статті 149 ЦПК України за заявою сторони у справі, яка передана на розгляд міжнародного комерційного арбітражу, третейського суду, суд може вжити заходи забезпечення позову у порядку та з підстав, встановлених цим Кодексом.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (частина друга статті 149 ЦПК України).

Заходи забезпечення позову, які вживаються судом відповідно до частини третьої статті 149 ЦПК України, є заходами тимчасового характеру, які спрямовані на охорону і гарантування законних прав та інтересів сторін арбітражної угоди.

За своїм функціональним призначенням і метою ці заходи спрямовані на забезпечення виконання майбутнього арбітражного рішення - насамперед шляхом гарантування збереження активів, за рахунок яких може бути виконано майбутнє арбітражне рішення.

Положеннями статті 150 ЦПК України визначено, зокрема, такі заходи забезпечення позову: накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, та заборона вчиняти певні дії.

Виходячи з аналізу змісту норм глави 10 ЦПК України «Забезпечення позову» та правової природи заходів забезпечення позову, вони мають такі основні ознаки: 1) заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер захисту прав; 2) судове рішення про забезпечення позову не є остаточним рішенням по суті справи; 3) заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам; при встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець; вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

За змістом положень частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частині першій статті 89 ЦПК України зазначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Щодо обґрунтованості необхідності забезпечення позову та співмірності вжитих заходів забезпечення позову

Встановлено, що з квітня 2021 року на розгляді Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України перебуває справа за позовом Agrostudio Group Limited(Республіка Мальта) до ТОВ «Еко Енерджі Україна» про стягнення 211 500,00 дол. США штрафу, 126 900,00 дол. США пені та зобов`язання вчинити дії.

Предметом позову, який перебуває на розгляді Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, є стягнення з ТОВ «Еко Енерджі Україна» на користь Agrostudio Group Limited (Республіка Мальта) неустойки за невиконання зобов`язань за контрактом від 21 лютого 2020 року № CN210220EEU та зобов`язання ТОВ «Еко Енерджі Україна» поставити та передати Agrostudio Group Limited кукурудзу 3-го класу, без ГМО, насипом, врожаю 2020 року в обсязі 10 000 метричних тон +/- 10 % на вибір Покупця за ціною і на підставі контракту від 21 лютого 2020 року № CN210220EEU.

Підставою зазначеного позову є те, що ТОВ «Еко Енерджі Україна», як продавець, свої зобов`язання станом на день звернення з позовом, а саме 21 квітня 2021 року, не виконало взагалі - із загального обсягу товару, що мав бути поставлений згідно з контрактом, не поставило нічого. Внаслідок цього права та інтереси Agrostudio Group Limited (Республіка Мальта) є порушеними і компанія позбавлена того, на що розраховувала при укладеннні контракту.

Київський апеляційний суд, вирішуючи питання про наявність правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову у цій справі, обґрунтовано виходив з того, що між сторонами наявний спір щодо виконання умов контракту від 10 лютого 2020 року № CN210220EEU, цей спір відповідно до пункту 9.1. контракту (арбітражного застереження) передано на розгляд Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, і дотепер арбітражем ще не вирішено.

Наявність визначених статтею 149 ЦПК України підстав для забезпечення позову і припущення того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або унеможливити виконання майбутнього арбітражного рішення обгрунтовано судом тим, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань розмір статутного капіталу відповідача становить значно меншу суму від заявленого до стягнення розміру штрафних санкцій.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, яка надана до суду Agrostudio Group Limited (Республіка Мальта), більшість активів товариства - орендовані земельні ділянки.

У додаткових поясненнях, поданих через канцелярію Верховного Суду 19 липня 2021 року, ТОВ «Еко Енерджі Україна» звертало увагу на те, що, на його переконання, наявність укладених довгострокових договорів оренди земельних ділянок та здійснення ТОВ «Еко Енерджі Україна» постійного обробітку понад 4 000 га земель сільськогосподарського призначення та подальше виготовлення сільськогосподарської продукції в значних обсяг є достатнім для виконання товариством прийнятих на себе зобов'язань та можливого арбітражного рішення.

Докази, додані ТОВ «Еко Енерджі Україна» до матеріалів справи, що його майновий стан гарантує можливість безперешкодного виконання рішення суду, у разі ухвалення його Міжнародним комерційним арбітражним судом при Торгово-промисловій палаті України, не мають вирішального значення для вирішення питання забезпечення позову, оскільки метою забезпечення є хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

В апеляційній скарзі на ухвалу Київського апеляційного суду від 29 квітня 2021 року ТОВ «Еко Енерджі Україна» вказує, що на виконання цієї ухвали приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходько Ю. М. 14 травня 2021 року відкрито виконавче провадження ВП № 65439883 та винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунках ТОВ «Еко Енерджі Україна».

У резолютивній частині оскаржуваної ухвали Київського апеляційного суду від 29 квітня 2021 року зазначено, що «накладено арешт на грошові кошти ТОВ «Еко Енерджі Україна», які знаходяться (обліковуються) на його банківських рахунках в усіх банківських або інших кредитно-фінансових установах на території України, в межах суми заявлених позовних вимог».

Таким чином, вжите судом словосполучення «в усіх банківських або інших кредитно-фінансових установах на території України» не має на меті накладення арешту на грошові кошти відповідача на кожному з його виявлених рахунків, адже йдеться про арешт грошових коштів саме в межах заявлених позовних вимог.

Відповідно до пункту 8 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» однією з підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи декількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Таким чином, ТОВ «Еко Енерджі Україна» має право на зняття арешту з частини банківських рахунків у зв`язку з підтвердженням наявності коштів на інших рахунках боржника, звернувшись до органу виконавчої служби з таким клопотанням.

Колегія суддів критично оцінює доводи Agrostudio Group Limited (Республіка Мальта) про відчуження ТОВ «Еко Енерджі Україна» кукурудзи третього класу, без ГМО, насипом, врожаю 2020 року, лише на підставі наявного у матеріалах справи оголошення, отриманого позивачем з мережі Інтернет, з метою умисного ухилення від сплати боргу.

Належними та допустимими доказами зазначені обставини не підтверджено. Крім того, ТОВ «Еко Енерджі Україна» заперечує той факт, що надане позивачем оголошення про продаж кукурудзи третього класу, без ГМО, насипом, врожаю 2020 року, розміщене в мережі інтернет, складене уповноваженими товариство особами. Колегія суддів звертає увагу, що вказане оголошення складено незареєстрованим на відповідному інтернет ресурсі користувачем.

Водночас обґрунтованим є посилання Agrostudio Group Limited (Республіка Мальта) на те, що ТОВ «Еко Енерджі Україна» як сільськогосподарському товариству характерно в процесі здійснення своєї господарської діяльності реалізовувати свою продукцію. Крім того, оскільки вирощування сільськогосподарської продукції залежить від багатьох факторів, в тому числі погодних умов, тому не можна передбачити обсяг врожаю кукурудзи на момент вирішення спору між сторонами компетентним судом, який би міг забезпечити належне виконання судового рішення, ухваленого у справі.

Специфіка здійснення ТОВ «Еко Енерджі Україна» господарської діяльності, пов`язаної з реалізацією товару, а також те, що ТОВ «Еко Енерджі Україна» стверджувало у додаткових поясненнях від 19 липня 2021 року факт відсутності у нього кукурудзи 3-го класу врожаю 2020 року, дає підстави для висновку, що виконання арбітражного рішення, у разі задоволення позовних вимог, буде ускладнене тим, що станом на день виконання рішення суду у відповідача буде відсутній товар.

За таких обставин, враховуючи наявність невирішеного у Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України спору за позовом до ТОВ «Еко Енерджі Україна» і того, що ТОВ «Еко Енерджі Україна» здійснює продаж кукурудзи і невідомо, чи буде в наступному році засіяно кукурудзу та в яких обсягах, чи буде врожай, і до моменту вирішення в арбітражі спору по суті ситуація з обсягом виробництва кукурудзи, її продажу та наявності може змінюватися, як залежно від рішень самого відповідача, так і залежно від зовнішніх факторів, колегія суддів погоджується з висновком Київського апеляційного суду про те, що AgrostudioGroup Limited(Республіка Мальта) доведено наявність реальних ризиків та загрози невиконання чи утруднення виконання рішення компетентного суду, у разі задоволення позову Agrostudio Group Limited(Республіка Мальта) до ТОВ «Еко Енерджі Україна» про стягнення неустойки та зобов`язання вчинити дії.

Співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, а також інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Враховуючи предмет спору між сторонами та суму заявлених позовних вимог, а також встановлені обставини справи, що стосуються питання вжиття заходів забезпечення позову, колегія суддів вважає, що Київський апеляційний суд дійшов правильного висновку про задоволення заяви Agrostudio Group Limited (Республіка Мальта) про забезпечення позову та накладення арешту на грошові кошти ТОВ «Еко Енерджі Україна» та на кукурудзу 3-го класу, без ГМО, насипом, врожаю 2020 року в обсязі 10 000,00 метричних тон, що належить ТОВ «Еко Енерджі Україна».

Що стосується доводів ТОВ «Еко Енерджі Україна» про те, що Київським апеляційним судом, як судом першої інстанції, при постановленні оскаржуваної ухвали від 29 квітня 2021 року не було з`ясовано обсяг позовних вимог та підстав, з яких ТОВ «Еко Енерджі Україна» відмовилось від виконання контракту, то колегія суддів вважає їх необгрунтованими, оскільки таким чином відповідач фактично ставить під сумнів обгрунтованість позову. Проте ці обставини встановлюються на стадії вирішення справи по суті та під час вирішення питання про забезпечення позову не вирішуються. Судове рішення про забезпечення позову, в силу тимчасового характеру вжитих заходів, не є остаточним рішенням по суті справи.

Також колегія суддів відхиляє за безпідставністю доводи відповідача про те, що апеляційний суд не мав права вирішувати питання про забезпечення позову без його участі.

Частинами першою, третьою, четвертою статті 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін.

Отже, зазначеною нормою закону визначено можливість розгляду заяви про забезпечення позову без повідомлення учасників справи, що не є порушенням їх процесуальних прав.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2020 року у справі № 504/1028/16-ц (провадження № 61-46750св18) Верховний Суд дійшов висновку, що «метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Тому саме для досягнення вказаної мети учасники справи, в першу чергу відповідач, не повідомляються судом про розгляд заяви про забезпечення позову, адже тільки так може бути забезпечене реальне виконання рішення суду чи ефективне запобігання можливим зловживанням з боку відповідача».

Щодо вирішення питання про зустрічне забезпечення позову

Відповідно до частин першої статті 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Відповідно до частини восьмої статті 153 ЦПК України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Зазначені норми ЦПК узгоджуються зі змістом Принципу 8 Принципів попередніх і забезпечувальних заходів в міжнародному цивільному процесі, прийнятих Асоціацією міжнародного права у 1996 році: суд повинен мати повноваження вимагати від позивача гарантії відшкодування збитків відповідачу чи третій стороні, які можуть виникнути в результаті відмови у позові. При вирішенні питання про гарантії суд повинен враховувати можливості позивача відповісти на вимогу про відшкодування збитків.

Таким чином, метою зустрічного забезпечення є забезпечення відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову. На відміну від забезпечення позову, метою якого є захист інтересів позивача, зустрічне забезпечення направлено, перш за все, на захист інтересів відповідача. Крім того, фактично цей інститут права зберігає існуючий status quo між сторонами до ухвалення рішення суду по суті спору.

Виходячи із системного тлумачення норм частин першої і третьої статті 154 ЦПК України, реалізація заходів зустрічного забезпечення є правом суду, а не його обов`язком, за винятком випадків, передбачених частиною третьою статті 154 ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 154 ЦПК України суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

Відповідно до частини четвертої статті 154 ЦПК України зустрічне забезпечення, як правило, здійснюється шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошових коштів у розмірі, визначеному судом. Якщо позивач з поважних причин не має можливості внести відповідну суму, зустрічне забезпечення також може бути здійснено шляхом: надання гарантії банку, поруки або іншого фінансового забезпечення на визначену судом суму та від погодженої судом особи, щодо фінансової спроможності якої суд не має сумнівів; вчинення інших визначених судом дій для усунення потенційних збитків та інших ризиків відповідача, пов`язаних із забезпеченням позову.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, представник Agrostudio Group Limited (Республіка Мальта) адвокат Зражевська Н. В. зазначила лише юридичну адресу позивача в Республіці Мальта: AspenLodge, NotabileRoad, Mriehel, Birkirkara, BKR1870. При цьому адресу для листування з представником вказано: вул. Дегтярівська, 25А, корпус «Л», м. Київ, 04119.

Матеріали справи не містять відомостей про наявність зареєстрованого у встановленому законодавством порядку місцезнаходження Agrostudio Group Limited (Республіка Мальта) на території України.

Задовольняючи заяву Agrostudio Group Limited (Республіка Мальта) про забезпечення позову, Київський апеляційний суд всупереч зазначеним вимогам закону не врахував, що позивач є нерезидентом України, і не перевірив обставини наявності у позивача зареєстрованого в установленому законом порядку місцезнаходження на території України або майна, що знаходиться на території України.

Посилання Agrostudio Group Limited (Республіка Мальта) на те, що невжиття заходів зустрічного забезпечення не порушить майнові права відповідачів, є безпідставними, так як з урахуванням вимог частини третьої статті 154 ЦПК України вжиття заходів зустрічного забезпечення за обставин, наведених у цій нормі права, є не диспозитивним правом суду, а його обов?язком.

Суд першої інстанції не врахував, що відповідно до пункту 1 частини третьої статті 154 ЦПК України наявність обставин, на які посилалась Agrostudio Group Limited (Республіка Мальта), є підставою для обов?язкового застосування одночасного із заходами забезпечення позову також і зустрічного забезпечення.

Розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову (частина п`ята статті 154 ЦПК України).

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до положень цивільного процесуального законодавства України суд апеляційної інстанції не має повноважень вперше застосувати зустрічне забезпечення, оскільки може лише переглянути в порядку апеляційного провадження ухвалу суду першої інстанції про зустрічне забезпечення або його зміну чи скасування.

Так, відповідно до частини одинадцятої статті 154 ЦПК України ухвала про зустрічне забезпечення може бути оскаржена разом із ухвалою про забезпечення позову або окремо.

Стаття 353 ЦПК України, яка встановлює перелік ухвал, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду, передбачає можливість оскарження в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зустрічного забезпечення або зміни чи скасування зустрічного забезпечення.

Постановляючи ухвалу про забезпечення позову від 29 квітня 2021 року, Київський апеляційний суд не вирішував питання про зустрічне забезпечення. Тому Верховний Суд, який переглядає цю ухвалу як суд апеляційної інстанції, також не має права вирішувати це процесуальне питання. Натомість ТОВ «Еко Енерджі Україна» не позбавлено можливості звернутися до суду першої інстанції з клопотанням про застосування зустрічного забезпечення.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції визначено у статті 367 ЦПК України. Так, відповідно до частини першої цієї статті суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній та додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права є підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення (пункт 4 частини першої статті 376 ЦПК України).

Порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, перераховані у частині третій статті 376 ЦПК України. Виходячи зі змісту цієї норми права, постановлення судом першої інстанції ухвали про забезпечення позову без вирішення у ній питання зустрічного забезпечення, у переліку, наведеному у частині третій статті 376 ЦПК України, не міститься.

Частиною другою статті 376 ЦПК України визначено, що порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи. Враховуючи те, що ухвала про забезпечення позову не є остаточним рішенням суду по суті спору і вжиті нею заходи мають тимчасовий характер, норма частини другої статті 376 ЦПК України також не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали Київського апеляційного суду від 29 квітня 2021 року.

Відповідно до частини першої статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що ухвала Київського апеляційного суду від 29 квітня 2021 року підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ТОВ «Еко Енерджі Україна» - без задоволення.

Щодо клопотання ТОВ «Еко Енерджі Україна» про скасування заходів забезпечення позову

Частиною першою статті 158 ЦПК України визначено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Одним із доводів апеляційної скарги ТОВ «Еко Енерджі Україна», від імені якого діє адвокат Сегал Є. А., на ухвалу Київського апеляційного суду від 18 травня 2021 року (про відмову в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову) є порушення судом вимог частини другої статті 128, частини другої статті 158 та частини другої статті 211 ЦПК України, оскільки суд не повідомив ТОВ «Еко Енерджі Україна» про розгляд указаного клопотання і не врахував, що у цьому клопотанні ТОВ «Еко Енерджі Україна» просило провести розгляд клопотання за участі свого представника та повідомити про дату і час розгляду клопотання.

Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду (частина друга статті 158 ЦПК України).

Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи (частина друга статті 211 ЦПК України).

Порядок повідомлення учасників справи про судове засідання та вручення судових повісток про виклик регулюється статтею 128 ЦПК України.

Зазначені норми цивільного процесуального законодавства України є однією з гарантій дотримання принципу рівності учасників справи перед законом і судом.

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).

Право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість брати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).

Київський апеляційний суд, розглядаючи як суд першої інстанції клопотання ТОВ «Еко Енерджі Україна» про скасування заходів забезпечення позову, на зазначене уваги не звернув, не врахував, що матеріали справи не містять відомостей про належне повідомлення відповідача про розгляд справи у суді, у зв`язку з чим він не мав рівних з позивачем можливостей подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, а також не міг нарівні з позивачем довести у суді першої інстанції ті обставини, на які посилається як на підставу своїх заперечень, зокрема, у вказаному клопотанні.

Відповідно до положень пункту 3 частини третьої статті 376 ЦК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Оскільки, на відміну від положень частини першої статті 153 ЦПК України, норми статті 158 ЦПК України не містять вказівки про розгляд клопотання про скасування заходів забезпечення позову без повідомлення учасників справи та Київським апеляційним суду судом як судом першої інстанції не було виконано процесуальний обов`язок щодо здійснення такого повідомлення, то ухвала Київського апеляційного суду від 18 травня 2021 року підлягає скасуванню відповідно до пункту 3 частини третьої статті 376 ЦК України.

Відповідно до частини чотирнадцятої статті 158 ЦПК України заходи забезпечення позову, вжиті судом у справі, яка передана на розгляд міжнародного комерційного арбітражу, третейського суду, скасовуються у разі відмови у розгляді такої справи або припинення її розгляду міжнародним комерційним арбітражем, третейським судом, ухвалення ними рішення про відмову в задоволенні позову, припинення участі або невчинення особою, за заявою якої забезпечено позов, дій щодо участі в арбітражному, третейському розгляді, або з інших підстав, що свідчать про втрату необхідності у забезпеченні такого позову.

Верховний Суд оцінює доводи клопотання ТОВ «Еко Енерджі Україна» про скасування заходів забезпечення позову з урахуванням фактичних обставин справи та поданих сторонами доказів.

Достатніх підстав для скасування заходів забезпечення позову з переліку підстав, зазначених у частині чотирнадцятій статті 158 ЦПК України, ТОВ «Еко Енерджі Україна» не наведено.

Фактично, ТОВ «Еко Енерджі Україна», заперечуючи проти забезпечення позову і наполягаючи на скасуванні заходів забезпечення позову, обґрунтовує свою позицію одними і тими ж доводами.

Як уже було зазначено, суд обґрунтовано встановив наявність правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову у цій справі, наклавши арешт на грошові кошти ТОВ «Еко Енерджі Україна» та майно товариства, яке є предметом договору поставки, і спір щодо якого перебуває на розгляді Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України.

Додаткового правового аналізу зазначені обставині не потребують.

Вжиті Київським апеляційним судом заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позивачем вимогами, порушень положень частини третьої статті 150 ЦПК України Київським апеляційним судом не допущено.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку про скасування ухвали Київського апеляційного суду від 18 травня 2021 року на підставі пункту третього частини третьої статті 376 ЦПК України та постановлення нової ухвали про відмову ТОВ «Еко Енерджі Україна» у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову, встановлених ухвалою Київського апеляційного суду від 29 квітня 2021 року.

Відповідно до частини шостої статті 158 ЦПК України відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обгрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Крім того, з огляду на те, що ухвала Київського апеляційного суду від 12 травня 2021 року (про виправлення описки в ухвалі Київського апеляційного суду від 12 травня 2021 року) не входить до визначеного статтею 353 ЦПК України переліку ухвал, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду, апеляційне провадження у цій частині підлягає закриттю як помилково відкрите.

Керуючись статтями 24, 351, 367, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, Верховний Суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Енерджі Україна», від імені якого діє адвокат Сегал Євгеній Андрійович, на ухвалу Київського апеляційного суду від 29 квітня 2021 року про забезпечення позову залишити без задоволення.

2. Ухвалу Київського апеляційного суду від 29 квітня 2021 року про забезпечення позову залишити без змін.

3. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Енерджі Україна», від імені якого діє адвокат Сегал Євгеній Андрійович, на ухвалу Київського апеляційного суду від 18 травня 2021 року про відмову в задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову задовольнити частково.

4. Ухвалу Київського апеляційного суду від 18 травня 2021 року скасувати та постановити нову ухвалу про відмову Товариству з обмеженою відповідальністю «Еко Енерджі Україна» у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову, встановлених ухвалою Київського апеляційного суду від 29 квітня 2021 року.

5. Апеляційне провадження, відкрите за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Еко Енерджі Україна», від імені якого діє адвокат Сегал Є. А., на ухвалу Київського апеляційного суду від 12 травня 2021 року про виправлення описки, закрити.

6. Постанова набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Ю. В. Черняк

Судді: І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець