ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 березня 2021 року

м. Харків

справа № 643/8231/20

провадження № 22ц/818/1044/21

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів - Бурлака І.В., Яцини В.Б.,

імена (найменування) сторін:

позивач Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк»,

відповідач ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін апеляційну скаргу Крилової Олени Леонідівни представника Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на рішення Московського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2020 року в складі судді Єрмак Н.В.,

у с т а н о в и в:

В травні 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк») в особі свого представника Гребенюка Олександра Сергійовича звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позовна заява мотивована тим, що 31 травня 2017 року між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого остання отримала кредит в розмірі 15 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 42,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки.

Умови кредитного договору відповідачка не виконала, допустила заборгованість, яка станом на 21 квітня 2020 року склала суму в загальному розмірі 33 615,49 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 22 959,39 грн (у тому числі заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 22 959,39 грн), заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом в розмірі 8 539,94 грн, пені в розмірі 39,23 грн, штрафів в розмірі 500,00 грн (фіксована частина) та 1 576,93 грн (процентна складова), яку позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь, а також 2 102,00 грн судового збору.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2020 року позов АТ «КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 31 травня 2017 року б/н в розмірі 22 959,39 грн та 1 435,00 грн судового збору.

Задовольняючи частково позов та стягуючи з відповідачки на користь позивача заборгованість за тілом кредиту, суд першої інстанції послався на правову позицію, що міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, відповідно до якої Тарифи банку, Умови та правила надання банківських послуг, які не підписувались при заповненні заяви-анкети позичальником, не можуть вважатись складовою частиною кредитного договору, а встановлені цими документами відсоткова ставка, пеня та штрафи не можуть бути застосовані при визначенні кредитної заборгованості.

09 вересня 2020 року Крилова Олена Леонідівна представник АТ КБ «ПриватБанк» подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального, процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в позові про стягнення заборгованості за відсотками та штрафів та ухвалити в цій частині нову постанову про задоволення позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не мав правових підстав для відмови в задоволенні позову в указаній частині, оскільки банк надав відповідачці кредит, а відповідачка його не повернула. Тому правових підстав для відмови в позові в частині вирішення спору про стягнення процентів та штрафів у суду першої інстанції не було.

ОСОБА_1 рішення суду першої інстанції не оскаржила, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалась.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункт 2 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України в межах доводів і вимог апеляційної скарги - судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Рішення суду першої інстанції в частині вирішення спору про стягнення тіла кредиту та відмови у стягненні пені не оскаржено, тому в апеляційному порядку не переглядається.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції в частині вирішення позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом та штрафів не відповідає.

Матеріали справи свідчать, що 31 травня 2017 року між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого остання отримала кредит в розмірі 15 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 42,00% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим строком повернення, що відповідає строку дії картки.

Умови кредитного договору відповідачка не виконала, допустила заборгованість, яка станом на 21 квітня 2020 року склала суму в загальному розмірі 33 615,49 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 22 959,39 грн, (у тому числі заборгованості за простроченим тілом кредиту в розмірі 22 959,39 грн), заборгованості за простроченими відсотками за користування кредитом в розмірі 8 539,94 грн, пені в розмірі 39,23 грн, штрафів в розмірі 500,00 грн (фіксована частина) та 1 576,93 грн (процентна складова), яку позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь, а також 2 102,00 грн судового збору.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Термін дії картки № НОМЕР_1 березень 2021 року.

ОСОБА_1 користується карткою, про що свідчить виписка банку за договором від 31 травня 2017 року б/н.

Кредитний ліміт змінювався. Остання зміна зменшення кредиту відбулася 19 грудня 2019 року, про що свідчить довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ім`я ОСОБА_1 .

Із письмових пояснень Полфьорової Яни Володимирівни представника АТ КБ «ПриватБанк», наданих суду апеляційної інстанції, вбачається, що на час укладення кредитного договору між сторонами діяла процентна ставка в розмірі 42% річних. Однак з 01 жовтня 2019 року банк нараховував проценти за подвійною відсотковою ставкою на суму простроченої заборгованості, що здійснено банком в односторонньому порядку без погодження з ОСОБА_1 . З урахуванням процентної ставки в розмірі 42% річних за період з 01 жовтня 2019 року по 21 квітня 2020 року проценти складають суму в розмірі 6 592,92 грн із розрахунку: 21 563,84 (тіло кредиту) грн х 42% річних (відсоткова ставка) х 204 днів : 365 = 5 061,88 грн + 1 531,04 грн (заборгованість за процентами станом на 30 вересня 2019 року).

Таким чином розмір заборгованості за процентами за користування кредитом станом на 21 квітня 2020 року складає 6 592,92 грн, який відповідачкою не спростовано.

Щодо вирішення позовних вимог про стягнення штрафних санкцій судова колегія керується таким.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина 2 статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549 ЦК України).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи викладене, правових підстав для відмови в позові про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «КБ «ПриватБанк» штрафів у суду першої інстанції не було.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (частина 1 статті 376 ЦПК України).

Рішення суду першої інстанції в частині вирішення спору про стягнення процентів та штрафів підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нової постанови про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором від 31 травня 2017 року в загальному розмірі 8 669,85 грн (заборгованості за процентами за користування кредитом станом на 21 квітня 2020 року в розмірі 6 592,92 грн та штрафів в розмірі 500,00 грн (фіксована частина) та 1 576,93 грн (процентна складова).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За правилами пунктів «б», «в» пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення, та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Судові витрати, понесені позивачем, документально підтверджуються: в розмірі 2 102,00 грн за подачу позовної заяви; в розмірі 3 153,00 грн за подачу апеляційної скарги.

Оскільки апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з ОСОБА_1

на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню судовий збір в розмірі 4 379,17 грн із розрахунку: 10 616,87 грн (заявлені вимоги) : 8 669,85 грн (задоволені позовні вимоги) = 1,2; 2 102,00 грн : 1,2 = 1 751,67 грн; 3 153,00 грн : 1,2 = 2 627,50;

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 2, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Крилової Олени Леонідівни представника Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 09 вересня 2020 року скасувати в частині вирішення спору про стягнення процентів та штрафів та ухвалити в цій частині нову постанову.

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 31 травня 2017 року в загальному розмірі 8 669,85 грн (вісім тисяч шістсот шістдесят дев`ять грн 85 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 4 379,17 грн (чотири тисячі триста сімдесят дев`ять грн 17 коп.) судового збору.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 23 березня 2021 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді І.В.Бурлака

В.Б.Яцина