ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

23 березня 2021 року суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Осаулова Н.А., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Фастівське БТІ», відділу у Фастівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області про захист прав, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2021 року позивач звернулася до Фастівського міськрайонного суду Київської області з даним позовом.

Згідно положень ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Так, статтею 15 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно до ч. 2, 3 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 ЦК України.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суддя перевіряє чи подана вона з додержанням норм чинного законодавства, а саме статей 175-177 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмету спору та їх обґрунтування.

Так, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

При зверненні до суду позивачем визначений відповідачем 2 - Відділ у Фастівському районі головного управління Держгеокадастру у Київській області, проте вказаний відділ не являється самостійною юридичною особою.

Окрім того, позивачем не повністю вказану назву відповідача 1.

Відповідно до ст. 46, 48 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи. Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідно до п. 4 та п. 5 ч 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просить суд: винести рішення, яким: усунути її порушене право користування цілим питним колодязем, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом внесення достовірних даних до поверхневого плану відповідачем КП «Фастівське БТІ», змінивши запис в поверхневому плані на домоволодіння з Ѕ частини колодязя на «К» - колодязь, як це було у попередніх документа; зобов`язати відповідача відділ у Фастівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області внести відповідні зміни у технічну документацію щодо земельної ділянки (кадастровий номер 6:05:002:0590), повернувши їй у володіння ділянку на якій розташований колодязь пл. 3,607 кв.м. по АДРЕСА_1 .

Проте, обґрунтовуючи свої позовні вимоги стороною позивача в позовній заяві не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги до відповідачів, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких звертаються до суду та обґрунтовують свої вимоги відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, з зазначенням доказів в підтвердження обґрунтування заявлених вимог або обставин, які свідчать на підтвердження дійсної неможливості отримання таких доказів, а також на підставі якої правової норми визначається той спосіб захисту прав, який позивач просить застосувати, тобто, які саме суб`єктивні права позивача порушені, якими саме діями відповідачів з приводу даного предмету спору та з якими правовими наслідками.

З поданої до суду позовної заяви не зрозуміло в чому полягає спір, чим саме порушено законні права та інтереси позивача та якими саме діями зі сторони відповідачів, а також на підставі яких норм законодавства позивач просить суд захистити її порушене право.

Більш того, в матеріалах справи відсутні документи з яких би вбачалося, що позивачу належить на праві власності чи на праві користування земельна ділянка із кадастровим номером 6:05:002:0590, що розташована по АДРЕСА_1 , на якій розташований колодязь, повернути яку позивач просить суд у її володіння.

Разом з тим, позивач в позовній заяві зазначає, що в неї виникають непорозуміння з приводу користування колодязем із її сусідом ОСОБА_2 , проте позивач не залучає його до участі у розгляді даної справи.

Згідно п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України в позовній заяві зазначаються відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Між тим, матеріали справи не містять документів з яких би вбачалося, що позивачем вживалися заходи досудового врегулювання спору.

У позовній заяві відсутні відомості про відмову у усуненні порушень, на які вказує позивач, в позасудовому порядку, оскільки внесення змін до технічної документації можливе без розгляду в судовому засіданні. Також позивач просить зобов`язати внести відповідні зміни в технічну документацію, проте відповідних доказів про відмову у вчиненні такої дії не надає.

Пунктом 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України визначено, що в позовній заяві зазначається попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Проте, позовна заява не містить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом даної справи.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Між тим, позивачем до матеріалів позову не додано заяви, в якій позивач підтверджувала, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Пунктом 26 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» визначено, що платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано уповноваженою посадовою особою банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Так, на підтвердження сплати судового збору, позивачем надано копію Квитанції АТ КБ «Приватбанк» від 24 лютого 2021 року, проте вказана квитанція є нечитабельною, оскільки з нею не можливо встановити її номер, суму яку було сплачено судовий збір та реквізити на які було сплачено судовий збір.

Окрім того, позивачем було надано ще одну квитанцію АТ КБ «ПриватБанк» № 0.0..1 від 19 жовтня 2020 року на суму 840,60 грн.. Проте, як вбачається з даної квитанції вона є Дублікатом.

Таким чином, позивачу необхідно надати підтвердження сплати судового збору у даній справі, за наданими нею Квитанціями від 19 жовтня 2020 року та 24 лютого 2021 року, а саме оригінали платіжного доручення, які підписані уповноваженою посадовою особою банку і скріплені печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення та відміткою про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до частини 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подання позовної заяви немайнового характеру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно Закону України «Про державний бюджет» станом на 01 січня 2021 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2270 грн. 00 коп..

У відповідності до перерахунку до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, судовий збір за подання позовної заяви не майнового характеру фізичною особою складає 908 грн. 00 коп., але не більше 11350,00 грн., а за подання позовної заяви майнового характеру 1 відсоток від ціни позову.

Як вбачається із прохальної частини позову позивачем заявлено дві самостійні вимоги немайнового характеру.

У Постанові пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» вказано, що подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору. За подання додаткових заяв, у яких збільшується розмір позовних вимог, недоплачена сума судового збору також підлягає сплаті.

У разі об`єднання позовних вимог відповідно до статті 126 ЦПК, а також у випадках подання позовної заяви одним чи кількома позивачами (співпозивачами) до одного або кількох відповідачів судовий збір обчислюється із загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно до заявлених кожним із них вимог окремим платіжним документом (частина шоста статті 6 Закону № 3674-VI). Закон не містить заборони й можливості сплати усієї суми судового збору одним із кількох позивачів у справі; визначальним у такому разі є факт надходження усієї належної до сплати суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У випадку якщо один із позивачів звільнений від сплати судового збору, загальна сума збору зменшується пропорційно до заявлених ним вимог.

Окрім того, позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі визначеному станом на день подання позову до суду, ще за одну вимогу немайнового характеру (908,00 грн.), про що надати суду відповідні докази.

Абзацом 2 п.27 Постанови №10 Пленуму ВСС України від 17.10.2014 передбачено, якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) залишається без руху.

Разом з тим, суд звертає увагу позивача, що 01.01.2021 року введено в дію нові рахунки для зарахування надходжень до бюджету. З оновленими платіжними реквізитами можна ознайомитись на офіційному сайті Фастівського міськрайонного суду - https://fs.ko.court.gov.ua/sud1027/.

Абзацом 2 п.27 Постанови №10 Пленуму ВСС України від 17.10.2014 передбачено, якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) залишається без руху.

Окрім того, в позовній заяві позивачем не зазначено, якими саме та на які саме норми чинного законодавства позивач посилається звертаючись до суду з даним позовом.

Частиною 5 ст. 177 ЦПК України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення (ч. 2, ч. 4, ч. 5 ст. 95 ЦПК України).

Між тим, надані позивачем до позовної заяви копії документів, належним чином не завірені.

Враховуючи вищенаведене, вказані обставини позбавляють можливості відкрити провадження у справі.

Відповідно до ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху , який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. ст. 175-177, 185 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Фастівське БТІ», відділу у Фастівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області про захист прав - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків терміном 10 (десять) днів з дня отримання останньою копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків у встановлені строки, заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.А. Осаулова