Справа № 505/3499/18
Провадження № 2/505/430/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.07.2021 року Котовський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої судді Павловської Г.В.

при секретарі Шевчук С.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Подільську Одеської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 та просить визнати останнього таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, будинком АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі договору дарування житлового будинку від 21.12.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Котовського районного нотаріального округу Одеської області Сухарчук Т.Г., зареєстровано за реєстром №3189.

Крім неї у належному їй будинку в травні 2000 року зареєстрував своє місце проживання її брат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в квітні 2000 року умовно-достроково повернувся з місць позбавлення волі. В квітні 2001 року ОСОБА_2 скоїв новий тяжкий злочин, за що був арештований, а потім засуджений до довічного позбавлення волі. З того часу ніяких в`язків з братом вона не підтримує, останній відбуває покарання в ВК №52 в м.Єнакієво. Донецької області.

Таким чином, її брат ОСОБА_2 , якому призначена міра покарання у вигляді довічного позбавлення волі і який більше 17 років не проживає в будинку, який належить їй на праві приватної власності та розташований в АДРЕСА_1 , втратив право користування зазначеним житлом.

Відповідач зазначила, що реєстрація відповідача створює їй перешкоди у здійсненні права користування, розпорядження майном а саме: у реалізації права отримання субсидії для відшкодування витрат по оплаті наданих житлово-комунальних послуг.

Ухвалою суду від 23.06.2020 року по вказаній справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 20.04.2021 року підготовче судове засідання закрито та справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з"явилась, надала суду заяву в якій просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Зазначив. що в житловому будинку по АДРЕСА_1 він не проживає більше ніж 19 років, у зв`язку з відбуванням покарання за вироком Одеського апеляційного суду від 26.12.2001 року. та за вказаним підставам повертатися до вищевказаного будинку не має наміру.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Встановлено, що позивач ОСОБА_3 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування житлового будинку серія та номер 3189 від 21.12.2001 року, посвідченого приватним нотаріусом Котовського районного нотаріального округу Одеської області Сухарчук Т.Г., зареєстровано за реєстром №3189.

Згідно Інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого мана № 53948369 від 24.02.2016 року власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 ., номер запису про право власності 13411068, дата та час реєстрації 18.02.2016 року о 10:50:49. Підстава виникнення права власності: договір дарування житлового будинку серія та номер 3189, виданий 21.12.2001 року видавник: котовський районний нотаріальний округ, приватний нотаріус Сухарчук Т.Г.

Згідно довідки №1450 від 16.10.2018 року, виданої виконкомом Куяьницької сільської ради Подільського району одеської області ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований., але не мешкає за вказаною адресою протягом 17 років.

Згідно вироку апеляційного суду Одеської області від 26.12.2001 року ОСОБА_2 засуджено за скоєння злочинів, передбачених 142 ч.3, 93 п.п. а,г, ж, з КК України до довічного позбавлення волі.

Згідно із статтею 41 Конституції України та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 39 постанови № 6 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право користування цим житлом відповідно до закону (особистий сервітут, частина перша статті 405 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що таким законом не може бути ЖК УРСР, а застосуванню підлягають норми, передбачені главою 32 ЦК України.

З урахуванням зазначеного суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім`ї власника жилого приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК України.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином відповідач не проживає в вищезазначеному домоволодінні, не несе зобов`язання щодо сплати житлово-комунальних послуг, чим перешкоджає позивачці у здійсненні права власності на житловий будинок, враховуючи визнання відповідачам позову суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог та визнання відповідача таким, що втратив право користування будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 263265 ЦПК України, ст.391, 405 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням -задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, будинком АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п.15.5 15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Г.В.Павловська

Повне судове рішення складено 15 липня 2021 року.