Справа № 627/761/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 липня 2021 року смт Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області у складі

головуючого - Вовк Л. В.

з участю секретаря - Полешко О. С.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - Коваленко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Краснокутськ Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Фермерського господарства «Озєрова Л.М.» , Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області , Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області , Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області про усунення перешкод у реалізації права вільного володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою шляхом припинення договірних відносин ,

у с т а н о в и в :

У липні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив припинити дію договору оренди землі від 15.07.2009 року , укладеного між ним та Фермерським господарством « Озєрова Л.М.» про оренду земельної ділянки площею 7,7573 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за межами населених пунктів на території Китченківської сільської ради Краснокутського району Харківської області , з підстав закінчення строку на який було укладено договір оренди землі; визнати недійсними в повному обсязі правочини у вигляді додаткових угод від 1 березня 2017 року та 01 березня 2017 року про зміни і доповнення до договору оренди землі від 15.07.2009 року укладеним між ОСОБА_2 та ФГ «Озєрова Л.М.» ; скасувати державну реєстрацію права користування земельної ділянки шляхом здійснення оренди ФГ «Озерова Л.М.» відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 32740783 від 6.12.2016 р., проведеної державним реєстратором Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області, за номером запису про інше речове право 17838497, на підставі додаткових угод від 1 березня 2017 р. та 01 березня 2017 р. про зміни і доповнення до договорів оренди землі від 15.07.2009 р. та від 1.12.2015 р. стосовно земельної ділянки площею 7.7573 га в межах згідно з планом, розташованої за межами населених пунктів на території Китченківської сільської ради (КСП «Нива»), за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної на праві приватної власності ОСОБА_2 , відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.11.2016 р., кадастровий номер :02:000:0167.

В обґрунтування зазначено, що у власності ОСОБА_2 знаходиться земельна ділянка, кадастровий номер :02:000:0167, загальною площею 7,7573 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Китченківської сільської ради Краснокутського району Харківської області , яку він успадкував після смерті матері ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.11.2016 року. 15.07.2009 року між ОСОБА_3 та ПСП «Комсомольське», правонаступником якого є ФГ «Озєрова Л.М.» , укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки строком на 10 років, тобто до 15.07.2019 р. Але інших договорів або додаткових угод щодо істотних умов та строків дії договору між стронами не узгоджувалося, не укладалося , не оформлювалося і не підписувалося. Позивачем в порядку досудового врегулювання спору, було направлено відповідачу вимогу про припинення дії договору оренди землі , у якому він висловив небажання продовжувати його дію. Проте позивачу стало відомо з відповіді відповідача , що 01.03.2017 року укладено додаткову угоду та змінено строк дії договору на 20 років до 28.11.2031 року та додаткову угоду від 1.03.2017 року про зміну умов оплати оренди . Оригіналів примірників додаткових угод позивачу не надався , а надані йому копії додаткових угод відповідачем для ознайомлення , також позивач не підписував. Позивач вказує, що строк дії договору оренди землі закінчився , інших додаткових угод про зміну умов строку дії оренди він не підписував ,отже відповідачем порушене право позивача, як власника земельної ділянки, таким чином додаткові угоди мають бути визнані недійсними.

У 2021 року позивач подав уточнений позов , в якому просив в частині визнання недійсним в повному обсязі правочин у вигляді додаткової угоди від 1 березня 2017 року про зміни і допонення до договору оренди землі від 15.07.2007 року , щодо внесення змін у п.9 Договору оренди ( про зміну умов орендної плати до 4 % нормативно-грошової оцінки земельної ділянки ) та скасування державної реєстрації право користування земельної ділянки на підставі додаткової угоди від 1 березня 2017 року залишити без розгляду. Крім того , просив припинити дію договору оренди землі від 15.07.2009 р., укладеного між сторонами ОСОБА_2 , як орендодавцем з однієї сторони, та ФГ «Озерова Л.М.», як орендарем з іншої сторони, про оренду земельної ділянки площею 7,7573 га в межах згідно з планом за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за межами населених пунктів на території Китченківської сільської ради Краснокутського району Харківської області (КСП «Нива»), кадастровий номер :02:000:0167, з підстав закінчення строку, на який було укладено договір оренди земельної ділянки, на підставі договору оренди землі від 15.07.2009 р., зобов`язавши Фермерське господарство «Озерова Л.М.» повернути у законне володіння, користування та розпорядження земельну ділянку площею 7,7573 га, за кадастровим номером :02:000:0167 в придатному стані для використання за цільовим призначенням власнику ОСОБА_2 ; визнати неукладеною додаткову угоду від 01 березня 2017р. про зміни і доповнення до договору оренди землі від 15.07.2009р. між «Орендодавцем» ОСОБА_2 та «Орендарем» ФГ «Озерова Л.М.» стосовно вище вказаної земельної ділянки площею 7,7573 га ; скасувати державну реєстрацію права користування земельної ділянки шляхом здійснення оренди ФГ «Озерова Л.М.» відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 32740783 від 6.12.2016р., проведеної державним реєстратором Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області, за номером запису про інше речове право 17838497, на підставі додаткових угод від 1 березня 2017 р. та 01 березня 2017 р. про зміни і доповнення до договорів оренди землі від 15.07.2009 р. та від 1.12.2015 р. стосовно земельної ділянки площею 7.7573 га в межах згідно з планом, розташованої за межами населених пунктів на території Китченківської сільської ради ; зобов`язати ФГ «Озерова Л.М.» усунути перешкоди ОСОБА_2 у реалізації права володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою , шляхом звільнення та повернення земельної ділянки площею 7,7573 га .

У судовому засіданні представник позивача підтримав позов , просить задовольнити .

Представник відповідача проти позову заперечував , просить відмовити, пояснивши , що позивачем особисто підписані додаткові угоди щодо зміни умов оплати та строку дії оренди, тому підстав вважати , що вони є неукладені не має.

Представник третьої особи Краснокутська РДА , в особі державного реєстратора сектору державної реєстрації , до суду не з`явився , подав відзив , в якому просив в позові відмовити , посилаючись на те, що реєстрація додаткової угоди проведена відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Представники третіх осіб Богодухівського РДА Харківської області , Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області до суду не з`явилися , подали заяви заслухати справу у їх відсутність , просили ухвалити рішення на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази по справ, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ХР №019234, земельна ділянка загальною площею 7,7573 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Китченківської сільської ради Богодухівського (колишнього-Краснокутського) району Харківської області , з кадастровим номером : :02:000:0167 належить ОСОБА_3 ( а.с.13)

15.07.2009 року між ОСОБА_3 та ПСП « Комсомольське» укладено договір оренди вказаної земельної ділянки, строком на 10 років, державна реєстрація відбулась 31.08.2010 року у Краснокутському РВ Харківської регіональної філії ДП « Центр ДЗК» , про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 31.08.2010 року за № 22 (а.с.14-16).

Після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , вище вказану земельну ділянку успадкував ОСОБА_2 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого державним нотаріусом Краснокутської державної нотаріальної контори Харківської області 25.11.2016 року, реєстр № 1685 . ( а.с. 21)

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 25.11.2016 року за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на земельну ділянку , кадастровий номер ::02:000:0167.( а.с. 22)

01.03.2017 року укладено додаткову угоду між ОСОБА_2 та Фермерським господарством « Озєрова Л.М.» ,яке є правонаступником реорганізованого у встановленому законом порядку , приватного підприємства « Комсомольське» ,якою змінено пункт 8 Договору оренди землі від 15.07.2009 року та викладено , що Договір укладено на 20 років. Додаткова угода зареєстрована державним реєстратором , про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 20.03.2017 року за № 17838497. ( а.с.27,84-87)

Крім того , відповідно до додаткової угоди до договору оренди землі від 1 березня 2017 року укладеної між ОСОБА_2 та ФГ « Озєрова Л.М.» ,внесені зміни до п.9 Договору оренди землі від 15.07.2009 року щодо зміни розміру орендної плати. ( а.с. 26).

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 20.03.2017 року вбачається , що зареєстрований договір оренди землі від 15.07.2009 року та додаткова угода до договору оренди землі від 01.03.2017 року , укладений сторонами ,згідно яких в оренду передається земельна ділянка площею 7,7573 га рілллі та термін дії оренди продовжено на 20 років. ( а.с. 28)

Проте, позивач, заперечуючи факт підписання додаткових угод до договору оренди землі , заявив клопотання про проведення судової почеркознавчої експертизи, яка була призначена, ухвалою Краснокутського районного суду Харківської області від 01.06.2020 р.

За висновком експертизи від 30.10.2020 року №17028/17029/20-32, підпис від імені ОСОБА_2 , що міститься у графі «Орендодавець» у додатковій угоді від 01.03.2017 року про зміни і доповнення до Договору оренди землі від 15.07.2009 р. укладеної між ОСОБА_2 та Фермерським господарством « Озєрова Л.М.» , який наданий окремо , виконаний ОСОБА_2 .

Підпис від імені ОСОБА_2 , що міститься у графі «Орендодавець» у додатковій угоді від 01.03.2017 року про зміни і доповнення до Договору оренди землі від 15.07.2009 р. укладеної між ОСОБА_2 та Фермерським господарством «Озєрова Л.М.» , який знаходиться в реєстраційній справі № 3235 сектору державної реєстрації Краснокутської РДА, виконаний не ОСОБА_2 , а іншою особою ( а.с.47-53)

Як зазначено у абз.3 п.3 Додаткової угоди до договору оренди землі від 15.07.2009 р., укладеної 01 березня 2017 року , додаткова угода є невід`ємною частиною вищевказаного договору і набирає чинності з дати державної реєстрації , складена у 3 (трьох) примірниках , по одному примірнику для кожної із сторін і один для органу державної реєстрації.

Так в судовому засіданні встановлено , що додаткова угода від 01.03.2017 р. укладена у трьох примірниках , що мають однакову юридичну силу , один з примірників знаходиться у орендаря ФГ « Озєрова» , інший в органі ,який провів державну реєстрацію,щодо яких проведена судово-почеркознавча експертиза. Третього примірника до суду сторонами надано не було. Як пояснив представник позивача , то примірник додаткової угоди позивач не отримував. Також, слід зазначити, що ФГ « Озєрова Л.М.» для експертизи надавало оригінал, який є одним з зазначених трьох примірників додаткової угоди .Разом із тим, відповідачем не спростовані посилання позивача на те, що примірник додаткової угоди від 01 березня 2017 року, він не отримав. Наданий суду примірник додаткової угоди від 01.03.2017 року , що міститься в реєстраційниій справі , виконаний не ОСОБА_2 , а іншою особою.

Звертаючись до суду за захистом свого порушеного права власності, ОСОБА_2 просив визнати неукладеною додаткову угоду до договору оренди землі , припинити дію договору оренди землі , скасувати державну реєстрацію права користування земельної ділянки , проведеної на підставі додаткової угоди , оскільки він не був обізнаний про наявність оскаржуваної додаткової угоди і не підписував її.

У Постанові від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц Велика Палата констатувала, що відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Частиною третьою статті 203 Цивільного кодексу (ЦК) України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, тобто до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків, правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним не виникли. Велика Палата Верховного Суду також констатувала, що підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

Так, у постанові Верховного Суду від 22 січня 2020 року в справі № 674/461/16-ц (провадження № 61-34764св18) зроблено висновок, що підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника (-ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документу, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підписання правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами.

За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти.

Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (ч. 4 статті 202 ЦК України).

При укладенні сторонами різних видів договорів, вони передбачають як наслідок їх виконання та отримання кожною з них певних благ, задля яких і укладаються такі договори.

Сутність терміну «договір» визначеноЦивільним кодексом України, який полягає у взаємній домовленості сторін договору, що виражає їх згоду на укладення певного виду договору у порядку та у формі, передбаченій законом, що передбачає виникнення, зміни, припинення конкретно визначених прав і обов`язків.(частина 1статті 626 ЦК України)

Згідно з ч.І ст.627 ЦК встановлено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч.І ст.638 ЦК).

Цивільним законодавством також передбачено момент укладення сторонами договору (ч.1 статті 639 ЦК України), який починає свій відлік з моменту досягнення ними згоди щодо всіх істотних умов договору, які передбачені законом щодо певного виду договору та щодо необхідності викладення його у певній формі.

На практиці укладення сторонами договорів реалізується шляхом їх підписання такими сторонами (уповноваженими представниками сторін) або направлення однією стороною пропозиції стосовно укладення договору та прийняття (погодження) такої пропозиції іншою стороною.

Отже, підписання (погодження) сторонами (уповноваженими представниками) договору є моментом його укладання.

І навпаки, за наявності неузгодженостей щодо будь-яких істотних умов договору, матиме місце його неукладення і для сторін не виникне будь-яких прав та обов`язків.

Звертаючись з відповідним позовом, ОСОБА_2 посилався на те, що додаткова угода до договору оренди земельної ділянки від 01 березня 2017 р ним не підписувалася, а, відтак, його волевиявлення не було спрямоване на реальне настання правових наслідків, що обумовленим ним.

За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію.

За змістом ч.2 ст.792 ЦК майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно-правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, Законом України «Про оренду землі». При цьому, саме Законом «Про оренду землі» визначаються умови укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі.

За частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, договір оренди землі укладається в письмовій формі.

За частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об`єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони,яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об`єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6,11,17,19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина другастатті 15 Закону України «Про оренду землі»).

У разі ж якщо сторони такої згоди не досягли, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Правочин, який не вчинено (договір, який не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину також не застосовуються до правочину, який не вчинено.

Суд вважає , що сторони не досягли згоди щодо усіх обов`язкових умов, тому такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини.

Зазвичай договір підписується в кількості примірників, обумовлених текстом договору. Це є умовами договору та відбивається в договорі стандартним формулюванням.

За змістом спірних додаткових угод від 01 березня 2017р. зазначено, що дійсні додаткові угоди є невід`ємними частинами вищевказаних (тобто основних) договорів і набирають чинності з дати державної реєстрації, складені у 3 (трьох) примірниках, по одному примірнику для кожної зі сторін і один для органу державної реєстрації.

Суду не надано 3 примірника додаткової угоди від 01.03.2017 р. за його відсутності.

Позивач позбавлений можливості надати свій примірник додаткової угоди, так як державної реєстрації додаткової угоди не здійснював.

Відповідач, який проводив державну реєстрацію додаткових угод, також не надав суду всіх додаткових угод по кожному з примірників, доказів передачі позивачу одного з примірників додаткових угод також не надав.

За звичаями ділового обороту (ст.7, 213, 630 ЦК України) та виходячи з вимог чинного законодавства за умови передбачення змістом договору (угоди) про кількість примірників для кожної зі сторін та органу державної реєстрації суду повинно бути надана належна кількість примірників.

За умови відсутності належної кількості примірників судом ставиться під сумнів законність додаткових угод як складових договірних відносин між сторонами.

В той же час, суд доходить висновку, що державна реєстрація такого правочину порушує права власника майна на користування та розпорядженнясвоєю власністю, а тому вимоги позивача про її скасування є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Виникнення спірних правовідносин обумовлено наявністю між ОСОБА_2 та ФГ «Озєрова Л.М.» спору про право оренди на вказану вище земельну ділянку, оскільки, орендодавцем ОСОБА_2 договір оренди не підписувався, тому він є неукладеним, а тому державна реєстрація такого правочину порушує права власника майна на користування та розпорядження власністю. Вказана вимога свідчить про приватноправовий характер спірних правовідносин, тому ця позовна вимога правильно заявлена в порядку цивільного судочинства та підлягає розгляду судом загальної юрисдикції.

Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації (стаття 18 Закону України «Про оренду землі» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Як встановлено в судовому засіданні, оспорений договір оренди землі зареєстрований в установленому законом порядку.

Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

У відповідності до ч. 1ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Разом з тим, реєстрація неукладеного між сторонами договору оренди порушує права та законні інтереси позивача на розпорядження власністю - земельною ділянкою загальною площею 7,7573 га, розташованої на території Китченківської сідльської ради Богодухівського (колишнього-Краснокутського) району Харківської області, з цільовим призначенням - ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Отже, реєстрація права оренди ФГ «Озєрова Л.М.» на вищевказану земельну ділянку на підставі неукладеного договору не відповідає вимогам закону.

За змістом статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Загальними засадами державної реєстрації прав є, зокрема гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження.

Обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права. При цьому, обраний позивачем спосіб захисту шляхом скасування державної реєстрації є ефективним, а задоволення позову в цій частині забезпечить реальне відновлення порушеного права.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги в частині скасування державної реєстрації договору оренди щодо спірної земельної ділянки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду постанові від 9 вересня 2020 року у справі №478/777/17, який суд відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України враховує при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відновлення становища, яке існувало до порушення, що передбачено п.4 ч.2 ст.16 ЦК України.

Статтею 212 ЗК передбачено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Отже, власник, у разі доведеності факту самовільного зайняття його земельної ділянки, не позбавлений можливості захищати свої права у спосіб, який відповідатиме положенням ст.391 ЦК і ст.152,212 ЗК, зокрема вимагати усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом звільнення та повернення земельної ділянки.

Суд вважає, що позовні вимоги в частині усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом звільнення та повернення земельної ділянки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи на підставі наданих сторонами доказів, в межах заявлених позовних вимог. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Процесуальний закон містить вимоги до доказів, на підставі яких суд встановлює обставини справи, а саме: докази повинні бути належними (стаття 77 ЦПК України), допустимими (стаття 78 ЦПК України), достовірними (стаття 79 ЦПК України), а у своїй сукупності - достатніми (стаття 80 ЦПК України).

Достатніми є доказами, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Позивачем надано достатньо належних та допустимий доказів на підтвердження позову , тому позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню , а відповідачем не спростовано , що примірник додаткової угоди від 01 березня 2017 року до договору оренди землі, якою продовжено строк дії оренди на 20 років, надався позивачу та наданий ФГ «Озєрова Л.М.» державному реєстратору примірник додаткової угоди на реєстрацію , підписаний ОСОБА_2 ..

Таким чином, оскільки позивач як орендодавець не підписував всі три примірники спірної додаткової угоди від 01.03.2017 року, згоди та повноважень на її укладення й підписання іншій особі не надавав, є всі підстави вважати доведеною відсутність у нього волевиявлення на укладення цього правочину.

Вказане також свідчить, що між позивачем та відповідачем не досягнуто згоди з усіх істотних умов договору оренди землі, зокрема, і щодо строку його дії, розміру орендної плати тощо.

Щодо розподілу судових витрат, то слід зазначити наступне.

Згідно ч1.2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн , що підтверджується квитанцією про сплату судового збору; понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 8250,00 грн , що підтверджується : додатковим актом виконаних робіт з детальним описом від 10.02.2020 року , договором про правничу допомогу від 11.02.2020 року , розрахунковою квитанцією , актом виконаних робіт з детальним описом від 27.01.2021 року ; поштовими квитанціями на підтвердження надіслання документальних доказів стороні відповідача та третій особі у розмірі 222,00 грн ; судові витрати по проведенню судової почеркознавчої експертизи на суму 8 172,00 грн , а всього у сумі 17 412,40 грн, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 626, 627, 638, 792, 202, 203 ЦК України, ст. 10, 12, 13, 76, 81, 141, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_2 до Фермерського господарства «Озєрова Л.М.», Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області , Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області , Краснокутської селищної ради Богодухівського району Харківської області про усунення перешкод у реалізації права вільного володіння , користування та розпорядження земельною ділянкою шляхом припинення договірних відносин задовольнити .

Припинити дію договору оренди землі від 15.07.2009 р., укладеного між сторонами ОСОБА_2 , як орендодавцем з однієї сторони, та Фермерським господарством «Озерова Л.М.», як орендарем з іншої сторони, про оренду земельної ділянки площею 7.7573 га в межах згідно з планом за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за межами населених пунктів на території Китченківської сільської ради Богодухівського (колишнього - Краснокутського) району Харківської області (КСП «Нива»), кадастровий номер :02:000:0167, з підстав закінчення строку, на який було укладено договір оренди земельної ділянки, на підставі договору оренди землі від 15.07.2009 р., зобов`язавши Фермерське господарство «Озерова Л.М.» повернути у законне володіння, користування та розпорядження земельну ділянку площею 7.7573 га, за кадастровим номером :02:000:0167 в придатному стані для використання за цільовим призначенням власнику ОСОБА_2 .

Визнати неукладеною додаткову угоду від 01 березня 2017р. про зміни і доповнення до договору оренди землі від 15.07.2009р. між «Орендодавцем» ОСОБА_2 та «Орендарем» Фермерським господарством «Озерова Л.М.» стосовно земельної ділянки площею 7.7573 га в межах згідно з планом за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за межами населених пунктів на території Китченківської сільської ради Богодухівського (колишнього -Краснокутського) району Харківської області (КСП «Нива»), кадастровий номер :02:000:0167.

Скасувати державну реєстрацію права користування земельної ділянки шляхом здійснення оренди Фермерським господарством «Озерова Л.М.» відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 32740783 від 6.12.2016 р., проведеної державним реєстратором Краснокутської районної державної адміністрації Харківської області, за номером запису про інше речове право 17838497, на підставі додаткових угод від 1 березня 2017 р. та 01 березня 2017 р. про зміни і доповнення до договорів оренди землі від 15.07.2009 р. та від 1.12.2015 р. стосовно земельної ділянки площею 7.7573 га в межах згідно з планом, розташованої за межами населених пунктів на території Китченківської сільської ради Богодухівського району Харківської області (КСП «Нива»), за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належної на праві приватної власності ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.11.2016 р., кадастровий номер :02:000:0167.

Зобов`язати Фермерське господарство «Озерова Л.М.» усунути перешкоди ОСОБА_2 у реалізації права володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою , шляхом звільнення та повернення земельної ділянки площею 7.7573 га в межах згідно з планом за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої за межами населених пунктів на території Китченківської сільської ради Богодухівського району Харківської області (КСП «Нива»), кадастровий номер :02:000:0167.

Стягнути з Фермерського господарства «Озерова Л.М.» на користь ОСОБА_2 сплачені судові витрати у розмірі 17 412 (сімнадцять тисяч чотириста дванадцять) грн 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його оголошення та в порядку ст.354 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлено 29.07.2021 року.

Суддя Л. В. Вовк