Справа № 504/1768/21
Номер провадження 2/504/1848/21
УХВ А Л А

про відмову у витребуванні доказів

28.07.2021смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі

Головуючого судді Аболової Ю.Ю.

за участю секретаря Антипової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження заяву представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІ ЗАЙМИ»- Пономар Вадима Олександровича про витребування доказів по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІ ЗАЙМИ» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

02 червня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просить ухвалити рішення, яким: стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОСТІ ЗАЙМИ" (вул. Незалежної України, буд.39-А, офіс 25, Вознесенівський р-н, м. Запоріжжя, Запорізька обл., 69037, ) суму заборгованості за Договором надання фінансових послуг №01 від 25.05.2018 р. в загальному розмірі 64 724,92 грн. (шістдесят чотири тисячі сімсот двадцять чотири гривні 92 копійки), з яких: сума кредиту 2 700,00 грн. (дві тисячі сімсот гривень 00 копійок) , проценти за користування кредитом - 57 502,09 грн. (п`ятдесят сім тисяч п`ятсот дві гривні 09 копійок) , пеня - 954,91 грн. (дев`ятсот п`ятдесят чотири гривні 91 копійка), індекс інфляції за весь період прострочення - 816,76 грн. (вісімсот шістнадцять гривень 76 копійок) та три проценти річних від простроченої суми - 751,16 грн. (дві тисячі сімсот п`ятдесят одна гривня 16 копійок), а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270 грн.

В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на те, що 25.05.2018 року між ТОВ «ПРОСТІ ЗАЙМИ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансових послуг № 180525- 124001 на суму 2 700 грн. строком на 16 календарних днів, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 54 грн. за кожен день користування.

Кредитний договір було укладено в Інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства в електронній формі, яка відповідно до норм чинного законодавства прирівнюється до письмової форми. Товариство виконало свої зобов`язання з приводу надання грошових коштів: кошти за Кредитним договором перераховані на банківську картку позичальника платіжною системою ТОВ «Фінансова компанія «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яка є учасником внутрішньодержавної платіжної системи «Flashpay». Таким чином, згідно з кредитним договором, відповідач взяв на себе зобов`язання повернути кредит у розмірі 2 700 грн. та сплатити проценти у розмірі 864 грн. у строк до 09.06.2018 року. Окрім зазначеного, відповідач також взяв на себе зобов`язання, у разі виникнення заборгованості, сплатити неустойку у вигляді пені згідно кредитного договору.

На момент 09.06.2018 року строк платежу за договором настав, однак відповідач не виконав свої зобов`язання, а саме не повернув отримані кошти та не сплатив проценти. Станом на 07.05.2021 року заборгованість за кредитним договором складає 64 724,92 грн., з яких: сума кредиту 2 700,00 грн., проценти за користування кредитом - 57 502,09 грн., пеня - 954,91 грн., індекс інфляції за весь період прострочення - 816,76 грн. та три проценти річних від простроченої суми - 751,16 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача на його користь та судовий збір в розмірі 2270 грн.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Абловій Ю.Ю.

Ухвалою судді від 10 червня 2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

Також позивач звернувся до суду клопотання про витребування у Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського,1Д) інформацію про повні реквізити карти НОМЕР_2 , категорія MasterCard із зазначенням прізвища, ім`я, по батькові особи на ім`я якої відкрита карта та інформацію чи надходив на зазначену карту 25.05.2018 року о 13:30:45 переказ у розмірі 2 700,00 грн., якщо так надати підтверджуючі документи про оплату

Представник позивача у судове засідання не з`явився. Проте, директор ТОВ «Прості займи» Пономар В.О. подав письмове клопотання, в якому просив розгляд справи провести у його відсутність, позов підтримав в повному обсязі. У разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов, заяв про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подав, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Судова кореспонденція двічі повернулась на адресу суду без отриманням відповідачем з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Дослідивши матеріали справи та вивчивши заяву про витребування доказів, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 1 ст.84 ЦПК учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Так, метою процесуального інституту витребування доказів є допомога сторонам в отриманні доказів, які вони не можуть одержати самостійно, що підтверджується обов`язком особи, яка заявляє клопотання про витребування доказів, долучити до нього відомості про неможливість отримання таких доказів особисто.

Разом з тим, відповідно до статті 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» встановлює, що інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею.

Банківською таємницею, зокрема, є:

1) відомості про банківські рахунки клієнтів, у тому числі кореспондентські рахунки банків у Національному банку України;

2) операції, які були проведені на користь чи за дорученням клієнта, здійснені ним угоди;

3) фінансово-економічний стан клієнтів;

4) системи охорони банку та клієнтів;

5) інформація про організаційно-правову структуру юридичної особи - клієнта, її керівників, напрями діяльності;

6) відомості стосовно комерційної діяльності клієнтів чи комерційної таємниці, будь-якого проекту, винаходів, зразків продукції та інша комерційна інформація;

7) інформація щодо звітності по окремому банку, за винятком тієї, що підлягає опублікуванню;

8) коди, що використовуються банками для захисту інформації;

9) інформація про фізичну особу, яка має намір укласти договір про споживчий кредит, отримана під час оцінки її кредитоспроможності.

Частиною 1 ст.62 Закону України "Про банки і банківську діяльність " передбачено, що інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками, зокрема, за рішенням суду.

Порядок розгляду справ про розкриття банками інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб регламентовано главою 12 розділу ІV ЦПК України.

Статтею 347 ЦПК України передбачено, що заява про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичної або фізичної особи у випадках, встановлених законом, подається до суду за місцезнаходженням банку, що обслуговує таку юридичну або фізичну особу.

Згідно з ст. 348 ЦПК України заява про розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, повинна містити обґрунтування необхідності та обставини, за яких вимагається розкрити інформацію, що містить банківську таємницю, щодо особи, із зазначенням положень законів, які надають відповідні повноваження, або прав та інтересів, які порушено.

Із урахуванням наведеного, позивачу необхідно звертатись до суду із заявою в порядку окремого провадження з заявою про розкриття інформації, яка містить банківську таємницю щодо клієнта банку.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, виходячи зі змісту статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право кожного на захист жодним чином не допускає обмеження держави у виборі правових засобів і їх реалізації в ході розгляду його справи, оскільки у своїх доводах Суд виходить з теорії «рівності зброї», тобто зрівнювання сторін не за кількісними ознаками наданих повноважень, а за процесуальним статусом в ході усього процесу, в тому числі і в суді (постанова у справі «Рожков проти РФ» від 31 жовтня 2013 року).

Сам принцип «рівності зброї» передбачає, що кожній зі сторін повинна бути надана розумна можливість представляти свою правову позицію, включаючи свої докази таким чином, щоб вона не була поставлена в значно менш вигідне становище, ніж інша сторона (рішення у справах «Dombo Beheer B.V. v. the Netherlands» від 27 жовтня 1993 року та «Ankerl v. Switzerland» від 23 жовтня 1996 року).

У зв`язку з тим, що спосіб, у який заявник просить суд забезпечити докази, не відповідає вимогам ЦПК України, а в разі задоволення клопотання будуть порушені права відповідача на охорону банківської таємниці, тому в задоволені заяви необхідно відмовити.

Керуючись ст. 81 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРОСТІ ЗАЙМИ»- Пономар Вадима Олександровича про витребування доказів відмовити.

Ухвала, відповідно до частини другої статті 261 ЦПК України, набирає законної сили з моменту її підписання суддею, та не підлягає оскарженню.

Суддя Аблова Ю. Ю.