Провадження № 2/686/1607/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

31.03.2021 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Кшановській Є.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому цивільну справу за позовною заявою позовною заявою ОСОБА_1 до державного кадастрового реєстратора Кушнірук Алли Петрівни про скасування рішення про реєстрацію в Державному земельному кадастрі

встановив:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом.

Однією з вимог є визнання недійсним рішення державного кадастрового реєстратора управління Держземагенства у Хмельницькому районі від 11.03.2014 року, яким внесено відомості про земельну ділянку кадастровий номер :34:001:2468 до Державного земельного кадастру.

25.03.2019 р. ухвалою суду відкрито провадження та справу у підготовче засідання в загальному порядку.

13.07.2018 року відповідачем Головним управлінням Держгеокадастру у Хмельницькій області подано відзив на позов у якому заперечуються позовні вимоги.

Ухвалою суду 20.07.2018 року витребувано у приватного нотаріуса Хмельницького нотаріального округу належним чином завірені матеріали укладення договору дарування №617 від 10.04.2017 року.

Ухвалою суду 27.09.2018 року у справі призначено судову земельно технічну експертизу та зупинено провадження.

25.02.2019 року поновлено провадження по справі та призначено до судового розгляду.

19.12.2019 року ухвалою суду призначено додаткову судову земельно-технічну експертизу та зупинено провадження по справі.

21.05.2020 року поновлено провадження по справі та призначено судовий розгляд на 23.06.2020 року.

10.02.2021 року ухвалено рішення по даній справі в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Головного Управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, приватного нотіріуса Хмельницького міського нотаріального округу Лаврентьєва Юрія Вікторовича, приватного підприємства «Поділля Інвентар Бюро» про скасування рішення про реєстрацію в Державному земельному кадастрі, визнання недійсним договору дарування, скасування рішення про державну реєсрацію прав,відмовлено.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду 17.03.2021 року справу повернуто до Хмельницького міськрайонного суду для ухвалення додаткового рішення щодо позовних вимог про визнання недійсним Рішення державного кадастрового реєстратора управління Держземагенства у Хмельницькому районі від 11.03.2014 року.

Ухвалою суду 25.03.2021 року справу прийнято до провадження та призначено у судове засідання на 31.03.2021 року.

Позивач в судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце розгляду справи.

Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що в задоволенні позовної вимоги щодо визнання недійсним Рішення державного кадастрового реєстратора управління Держземагенства у Хмельницькому районі від 11.03.2014 рокуслід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 10.02.2020 року по даній справі в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Головного Управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, приватного нотіріуса Хмельницького міського нотаріального округу Лаврентьєва Юрія Вікторовича, приватного підприємства «Поділля Інвентар Бюро» про скасування рішення про реєстрацію в Державному земельному кадастрі, визнання недійсним договору дарування, скасування рішення про державну реєсрацію прав,відмовлено.

Проте, судом не вирішено вимогу щодо визнання недійсним Рішення державного кадастрового реєстратора управління Держземагенства у Хмельницькому районі від 11.03.2014 року, яким внесено відомості про земельну ділянку кадастровий номер :34:001:2468 до Державного земельного кадастру.

За приписами 15 Цивільного кодексу України кожна сторона має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке, порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.

Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

У статті 3 Конституції України закріплено принцип, за яким права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, яка відповідає перед людиною за свою діяльність.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права; права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом, що прямо передбачено у частині першій статті 8, статті 21, частині першій статті 24 Конституції України.

Права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, як зазначено у частинах першій, другій статті 55 Конституції України.

Саме суд здійснює захист осіб, права й охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються. Розпорядження своїм правом на захист полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості звернутися з відповідною заявою до компетентного суду.

Згідно зі статтею 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

У частинах першій та четвертій статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права і обов`язки виникають як із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, так і з інших дій, які за аналогією, породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування.

Статтею 21 ЦК України визначено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги, що вказане рішенням державного реєстратора не суперечить вимогам чинного законодавства та судом не встановлено порушення прав позивача рішенням державного кадастрового реєстратора управління Держземагенства у Хмельницькому районі від 11.03.2014 року яким внесено відомості про земельну ділянку кадастровий номер :34:001:2468 до Державного земельного кадастру.

Зазначені обставини також, не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні та спростовуються зареєстрованим правом власності на земельну ділянку ОСОБА_1 20.01.2021 року.

Відповідно до ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Зважаючи на викладене суд приходить до висновку, про відсутність підстав для задоволення зазначеної позовної вимоги тому в її задоволенні , слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 13, 141, 247, 263-265, 270, 273, 289 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 до державного кадастрового реєстратора Кушнірук Алли Петрівни про скасування рішення про реєстрацію в Державному земельному кадастрі -відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя С. Стефанишин