№ 336/1422/21
УХВАЛА

про забезпечення позову

25 березня 2021 року м. Запоріжжя

Суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Боєв Є.С., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гришина Станіслава Володимировича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті", Деснянського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Державної казначейської служби України, про стягнення з першого відповідача безпідставно набутого майна, трьох відсотків річних та інфляційних збитків, та стягнення із Державного бюджету України грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває зазначена справа.

24.03.2021 до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти ТОВ «Порше Мобіліті» на банківські рахунки у межах позовних вимог на суму 479 848,93 грн.

Заява обґрунтована тим, що 20.05.2014 між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_3 , за участю поручителя ОСОБА_4 , укладено кредитний договір №50011914. Пунктом 1.1 загальних умов ТОВ «Порше Мобіліті» зобов`язалось надати відповідачу 1 кредит у розмірі 330 230,44 грн. та суму додаткового кредиту в розмірі 127 374,70 грн. для купівлі автомобіля марки «Volkswagen Passat B7» 2014 року випуску з об`ємом двигуна 1 968 куб. см., кузов № НОМЕР_1 . Зазначений кредитний договір забезпечено договором застави №50011914 від 28.05.2014, згідно з умовами якого ОСОБА_1 надав в заставу автомобіль марки Volkswagen. 20.02.2017 на адресу ОСОБА_1 було направлено Вимоги від 16.02.2017 щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором №50011914. У зв`язку із невиконанням вимог приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Семеновою Г.В. 14.04.2017 вчинено виконавчий напис № 886 на договорі застави №50011914. 28.04.2017 постановою старшого державного виконавця Деснянського районного ВДВС м. Києві відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису вчиненого 14.04.2017 приватним нотаріусом Семеновою Г.В. 07.08.2017 державним виконавцем винесена постанова про опис та арешт майна боржника, на підставі якої в подальшому предмет застави було реалізовано за 352 022,50 грн. 27.06.2019 виконавче провадження закінчено, у зв`язку з виконанням виконавчого напису про звернення стягнення на предмет застави. Згідно з постановою Київського апеляційного суду від 16.09.202 по справі №755/12286/17 виконавчий напис приватного нотаріуса Семенової Г.В., вчинений 14.04.2017, визнано таким, що не підлягає виконанню, а отже відпала підстава на якій Відповідач 1 стягнув з позивача 352 022,50 грн. У зв`язку із тим, що Відповідач 1 безпідставно набув грошові кошти позивача, останній вимушений звернутися до суду ізвиомгаи про стягнення 352 022,50 грн. безпідставно набутих коштів, трьох процентів річних на прострочення виконання грошового зобов`язання на суму 37 497,58 грн. та інфляційних збитків за весь час прострочення на суму 90 328,85 грн. за період з 07.08.2017 по 23.02.2021.

Заявник зазначає, що ТОВ «Порше Мобіліті» зарекомендувало себе як недобросовісний суб`єкт господарювання, оскільки наразі в судах відкриті провадження з приводу стягнення з ТОВ «Порше Мобілтіі» грошових коштів, та крім того, з автоматизованої системи виконавчих проваджень вбачається, що на ТОВ «Порше Мобіліті» відкрито більше тридцяти виконавчих проваджень, що свідчить про систематичне добровільне невиконання рішень судів. При цьому автор заяви наводить конкретні номери виконавчих проваджень.

На його думку, невжиття заходу забезпечення надасть ТОВ «Порше Мобіліті» можливість на списання коштів з рахунків, що в подальшому унеможливить виконання рішення суду.

На підтвердження того, що зазначені ним в заяві рахунки належать саме ТОВ «Порше Мобіліті», наводить відомості про трансакції, що зафіксовані на веб-сайті https//www.007.org.ua.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Дослідивши клопотання представника позивача, письмові докази, суд дійшов наступних висновків.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано частиною четвертою статті 55 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, статті 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, які згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Відповідно частини першої статті 149 ЦПК суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 3, 4 постанови від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (далі - Постанова № 9), згідно з пунктом 1 частини першої статті 152 ЦПК позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно з пунктом 43 рішення у справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 6 Постанови № 9 зазначено, що забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Так, з позовної заяви та доданих до неї письмових доказів вбачається, що між сторонами дійсно існує спір щодо безпідставно набутого ТОВ «Порше Мобіліті»

Заявником надано низку виконавчих проваджень, за якими ТОВ «Порше Мобіліті» є боржником, що, з огляду на їх кількість, свідчить про систематичне невиконання вказаною юридичною особою судових рішень.

Суд зауважує, що обраний позивачем спосіб забезпечення позову щодо накладення арешту на кошти, співвідноситься з предметом позову, а отже існує конкретний зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, а тому вказаний захід забезпечення позову буде спроможній забезпечити фактичне виконання судового рішення, у разі задоволення позову.

Так, у випадку арешту рахунку ним неможливо користуватися взагалі, адже заблоковані як надходження на нього, так і списання з нього коштів. У випадку ж арешту коштів у певній сумі на цьому рахунку, останній можна використовувати за умови, що залишок коштів на ньому не є меншим арештованої суми (вказане випливає з листа НБУ від 18.04.2006 № 25-211/909-4220).

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України від 07.12.2000 № 2121-III «Про банки і банківську діяльність» арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця, приватного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом.

Доведено заявником і те, що банківські рахунки, на кошти на яких він просить накласти арешт, належать саме ТОВ «Порш Мобіліті».

Таким чином, суд погоджується з обґрунтованим припущенням представника позивача про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до створення додаткових труднощів у виконанні судового рішення, запобігти яким можливо шляхом накладення арешту на грошові кошти, що є на рахунках відповідача ТОВ «Порше Мобіліті» в межах ціни позову, а саме 479 848 гривень 93 копійки.

Отже, зважаючи на те, що забезпечення позову за суттю це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів і задоволених вимог позивача, які носять тимчасовий характер, та з огляду на зазначені вище обставини, суд доходить висновку, що в майбутньому рішення суду може утруднитись чи взагалі бути неможливим, що є підставою для забезпечення позову.

З врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що є на рахунках відповідача, в сумі 479 848 гривень 93 копійки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-153, 157, 260, 261 ЦПК України , суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Гришина Станіслава Володимировича про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на кошти Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (ідентифікаційний код 36422974, місцезнаходження: 02152, м. Київ, пр. Павла Тичини, буд. 1-В), що знаходяться на банківських рахунках: НОМЕР_2 , АТ «Креді Агріколь банк», МФО 300614, та НОМЕР_3 , АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, у межах позовних вимог на суму 479 848 гривень 93 копійки (чотириста сімдесят девять тисяч вісімсот сорок вісім гривень 93 копійки).

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 ., РНОКПП НОМЕР_4 .

Боржник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті», місцезнаходження: м. Київ, пр. Павла Тичини, 1-В, ідентифікаційний код 36422974.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею (25.03 2021 року).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Копії ухвали направити учасникам справи.

Суддя Є.С. Боєв