Справа № 409/876/21
Провадження № 22-ц/810/691/21
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

29 липня 2021 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: Назарової М.В., (суддя-доповідач), Кострицького В.В., Лозко Ю.П.,

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження

за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області

на рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 17 червня 2021 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про відшкодування моральної шкоди, завданої протиправною бездіяльністю органу державної влади,

в с т а н о в и в:

Рішенням Білокуракинського районного суду Луганської області від 17 червня 2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі.

Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області, яке клопоче про заміну відповідача Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області внаслідок його реорганізації шляхом приєднання до УПФУ в Луганській області, звернулось до суду з апеляційною скаргою.

Строки на апеляційне оскарження судового рішення визначені у статті 354 ЦПК України.

Відповідно до частини 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (п. 1 ч. 2 статті 354 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк , встановлений законом, якщо визнає причин пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як вбачається із матеріалів справи, оскаржуване рішення проголошено 17 червня 2021 року. Апеляційна скарга подана 22.07.2021, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції Білокуракинського районного суду Луганської області, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження, а наявний поштовий конверт не дає можливості встановити дату відправлення апеляційної скарги, оскільки скарга направлена простим порядком і не має трек-номера для відстеження, зі штампу поштового відділення на поштовому конверті неможливо встановити дату відправлення апеляційної скарги.

Скаржником не надано доказів щодо дати отримання копії Білокуракинського районного суду Луганської області від 17 червня 2021 року відповідно до вимог п. 4 ч. 4 ст. 356 ЦПК України як відповідачем, так і особою, що звертається зі скаргою, що унеможливлює встановити поважність пропуску строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до ч. 3 ст. 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків на апеляційне оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнанні неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Скаржник із заявою про поновлення строку апеляційного оскарження рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 24 липня 2020 року до суду не звертається. Можливість вирішення цього питання при відсутності такої заяви за власною ініціативою суду законом не передбачена.

Оскільки апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, а заява про поновлення процесуального строку не подавалася і не зазначалось про таке прохання в апеляційній скарзі, вона підлягає залишенню без руху для подачі заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження та надання доказів, що підтверджують дату отримання оскаржуваного рішення.

Крім того в апеляційній скарзі Управлінням заявлено клопотання про звільнення сплати судового збору.

В обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області посилається на Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зазначило, що кошти Пенсійного фонду формуються переважно за рахунок страхових внесків та використовуються на виплату пенсій, надання соціальних послуг, фінансування адміністративних витрат, пов`язаних з виконанням функцій, покладених на органи Пенсійного фонду, оплату послуг з виплати та доставки пенсій, формування резерву коштів Пенсійного фонду та забороняється використання коштів Пенсійного фонду на цілі, не передбачені цим Законом.

Розглянувши клопотання, суд вважає його таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Як убачається зі змісту цієї норми, існує три умови, за яких суд, враховуючи майновий стан сторони та за її клопотанням, може відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення (частина перша статті 8 Закону України «Про судовий збір»), зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга цієї ж статті): 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Аналогічний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 січня 2021 року у справі № 0940/2276/18.

Предметом спору у цій справі є відшкодування моральної шкоди, завданої протиправною бездіяльністю органу державної влади.

Отже предметом справи, що розглядається, не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Приймаючи до уваги зазначене, колегія суддів вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області має виконувати встановлений законодавством обов`язок сплати судового збору.

За таких обставин, клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір» (№ 3674-VI) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду у 2021 році з вимогою майнового характеру у розмірі 74000 грн.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2021 року становить 2270 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою судовий збір становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто ставка судового збору, що підлягала сплаті до суду першої інстанції, склала 908 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 закону № 3674-VI (в редакції, чинній на час подачі апеляційної скарги) судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 закону № 3674-VI (в редакції, чинній на час подачі апеляційної скарги) судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Таким чином, скаржнику необхідно сплатити судовий збір у сумі 1362 грн (908*150%) та для приєднання до матеріалів справи у встановлений судом строк надати до Луганського апеляційного суду документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, які слід перерахувати за наступними банківськими реквізитами або сплатити онлайн на офіційному веб-порталі Судова влада України: https://lga.court.gov.ua

Отримувач коштів: ГУК у Луг.обл./МТГ м.Сєвєр/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37991110

Банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача: UA0012499

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу: *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від ______ (Дата оскаржуваного рішення) по справі _________ (Номер справи), Луганський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі ч. 2 ст. 357 та ст. 185 ЦПК України, а скаржнику надається строк для сплати судового збору та надання Луганському апеляційному суду документу, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і повернена позивачеві.

Керуючись ст. 185, 356, 357 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», апеляційний суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про звільнення сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 17 червня 2021 року відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на рішення Білокуракинського районного суду Луганської області від 17 червня 2021 року залишити без руху, надавши скаржнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити скаржнику, якщо заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження не буде подано в зазначений строк або вказані підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження, а у разі не усунення інших недоліків апеляційної скарги скарга буде вважатися неподаною та повернута йому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: