Справа № 189/129/21
РІШЕННЯ

іменем України

29.07.2021 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області

в складі головуючого судді Степанової О.С.

при секретарі Комеристій І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 посилаючись на те, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 13.02.2007 року. Відповідачка при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку», складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Заявою ОСОБА_1 підтверджується той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову, а ОСОБА_1 надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 21600,00 грн. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідачка зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. Але в процесі користування кредитним рахунком ОСОБА_1 не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, в зв`язку з чим, станом на 03.12.2020 року має заборгованість 41118,48 грн., з яких: 38551,30 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість по нарахованим відсоткам; 0,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 2567,18 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 0,00 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нараховано комісії. Законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, кредитодавець може на свій розсуд вимагати від боржника будь яку частину суми заборгованості за кредитом. В зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 13.02.2007 року у розмірі 38551,30 грн. та судові витрати по справі в розмірі 2270,00 грн.

Представник відповідачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надіслала до суду відзив на позовну заяву, вважає позов безпідставним та необґрунтованим з огляду на наступне. Так, позивач у своїй позовній заяві зазначає, що відповідач підписала заяву № б/н від 13.02.2007 року, відповідно до якої відповідач згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між відповідачем та позивачем договір про надання банківських послуг. Позивач вважає, що відповідач була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «Приватбанк». Однак, дане твердження не відповідає дійсності, оскільки кредитний договір може бути укладений в паперовому вигляді з нанесенням підпису під його умовами, що свідчило б про ознайомлення та прийняття таких умов, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Роздруківка правил із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та| правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату пені за прострочення виконання зобов`язань, наданий банком Витяг з Умов та правил не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Крім того, в позовній заяві згадується підписана відповідачем заява № б/н від 13.02.2007 року, однак із матеріалів справи вбачається, що заява була підписана відповідачем 07.02.2007 року, таким чином, банк у своїй позовній заяві посилається на зовсім іншу заяву, яку відповідач ніколи не підписувала, а тому просить стягнути заборгованість за неіснуючим договором, який ніколи не укладався відповідачем з позивачем. Крім того, боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку. Однак, в матеріалах справи не містяться жодних належних та допустимих доказів на підтвердження повідомлення відповідача про зміну розміру процентної ставки, а Умови та Правила надання банківських послуг, а також Тарифи Банку не являються складовою частиною даного договору, оскільки не містять підпис відповідача, то будь - яка зміна процентної ставки в односторонньому порядку позивачем є незаконною, в заяві від 07.02.2007 року не зазначена можливість зміни процентної ставки за договором. Як вбачається із наданої позивачем виписки по картковому рахунку позивача, з останнього стягувались відсотки за використання кредитного ліміту за ставкою 3.6 відсотка, однак, відповідачу взагалі не зрозуміло звідки позивач взяв саме такий розмір відсоткової ставки по кредиту, оскільки ставка у розмірі 3.6 відсотки взагалі не передбачена у підписаній сторонами заяві від 07.02.2007 року. Таким чином, позивач самовільно, на свій розсуд, без відома відповідача, всупереч умов укладеного договору визначив розмір процентної ставки по кредиту. Так, даний договір про надання банківських послуг , що укладений на підставі заяви від 07.02.2007 року між позивачем та відповідачем є нікчемним, в зв`язку з чим, просить відмовити в задоволенні заяви АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Після ознайомлення з відзивом представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2, представником АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було надано відповідь на відзив, в якій зазначено, що в позовній заяві АТ КБ «ПРИВАТБАНК» зазначено дату укладення договору 13.02.2007 р., тому що вказана дата відповідає даті відкриття рахунку та узгоджується із п. 1.3 Умов та правил надання банківських послуг: «Датою укладення договору є дата відкриття рахунку, зазначено в розділі «Відмітки банку» Заяви». Виходячи із зазначеного, Банком вірно зазначено дату укладення договору та додано копію анкети-заяви, яка відповідає позовним вимогам. Щодо форми кредитного договору, то в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою та Тарифах. Таким чином, між Банком та Позичальником укладається договір у письмовій формі. Укладення кредитного договору таким чином чинному законодавству України не суперечить. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії, які задля придбання, припинення або зміну цивільних прав та обов`язків, що за змістом ч. 1 ст. 202 ЦК України вказує на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають Заяви, Умови, Правила та Тарифи, з якими Позичальник ознайомлений, про що свідчить підпис в Заяві. Щодо твердження відповідача стосовно недійсності правочину, то на момент укладення кредитного договору обидві сторони мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасників було вільним та відповідало їхній внутрішній волі, що підтверджено власноручними підписами; правочин був спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним, зокрема надання кредиту Позичальнику. ПАТ КБ "ІІРИВАТБАНК" додав до позовної заяви саме ті Умови та Правила надання банківських послуг, а також Тарифи з якими було ознайомлено відповідача. Більш того, відповідач підтвердила, що зобов`язується регулярно ознайомлюватися зі змінами на сайті Приватбанка «www.pribatbank.ua». Відповідач не надав до суду інших Умови та Правила надання банківських послуг або ж Тарифів з якими її було ознайомлено, не надала доказів на спростування дійсності Умов та Правил надання банківських послуг, а також Тарифів, які долучені до позовної заяви, а тому неврахування Умов та Правил надання банківських послуг, а також Тарифів, які містяться в матеріалах справи є недоречним. Щодо встановлення відповідачці кредитного ліміту та користування кредитним коштами, то Банком до суду надано виписку по картковому рахунку, яка є належним та допустимим доказом. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що позивач частково сплачував заборгованість за договором ( погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом»). Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Умови про порядок внесення змін до Тарифів та Умов та Правил надання банківських послуг були закладені з самого початку, тобто відповідач перед підписанням кредитного договору мав можливість ознайомитися з його умовами (умовами кредитного договору) і в разі незгоди з запропонованими умовами відмовитися від укладення такої угоди, під час підписання договору відповідача влаштовували умови вищевказаного договору, про що свідчить її підпис. Під час укладення кредитного договору діяла процентна ставка по кредиту в розмірі 22,8% на рік. Далі процентна ставка була змінена, що підтверджується наказами банку. Розмір процентної ставки за кредитом може змінюватись Банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку. Відповідно до п. 6.3. Договору в обов`язки клієнта входить отримувати виписки про стан картрахунку і проведені операції по картрахунку. Неотримання виписки або несвоєчасне отримання не звільняє Держателя від виконання своїх зобов`язань за договором (п. 8.1. Правил). Розрахунок заборгованості Банку проведений автоматизованою системою станом на 03.12.2020 року і в ньому відображено та враховано всі фінансові зобов`язання боржника за умовами договору, а також здійсненні боржником платежі на його Виконання. Відповідач станом на 03.12.2020 року має заборгованість - 41118,48 грн. Законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача лише заборгованість за кредитом - 38551.30 грн.

Крім того, представником відповідачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 було надано заперечення проти відповіді на відзив, оскільки вважає, що викладені у відповіді на відзив обставини не відповідають дійсності та не можуть бути враховані судом при ухваленні рішення з огляду на наступне. У відповіді на відзив позивач стверджує, що в даному випадку сторонами укладено кредитний договір, зміст якого зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах надання банківських послуг, Правах користування платіжною карткою та Тарифах. Доказом підтвердження отримання чи ознайомлення відповідача з вказаними документами може бути підпис відповідача на відповідному документі, однак, як вбачається із матеріалів справи, ані Пам`ятка клієнта, ані Умови та Правила надання банківських послуг, ані Тарифи Банку, ані Правила користування платіжною карткою Відповідачем не підписувались, тобто відповідачу взагалі нічого з переліченого не надавалось навіть для ознайомлення. Тим більше, відповідач не має економічної чи юридичної освіти та не розуміється на тонкощах банківської діяльності, відсоткових ставках, тарифах, банківському праві чи взагалі юриспруденції, а перелічені документи самі по собі являються дуже об`ємними та містять специфічні відомості, які не зрозумілі для пересічної особи, тобто без детального вивчення кожного пункту кожного документу неможливо прийти до висновку про ознайомлення відповідача з Умовами та Правилами надання банківських послуг та іншими вказаними у відповіді на відзив документами. Крім того, відповідно до наданої позивачем виписки по картковому рахунку відповідача Банк, визначаючи заборгованість із погашення кредиту, нараховує у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), складові його повної вартості, зокрема заборгованість за відсотками на поточну і прострочену заборгованість за користування кредитними коштами, а також пеню за несвоєчасну сплату кредиту і проценти за користування кредитними коштами. Звертаємо увагу суду на той факт, що укладання кредитного договору між сторонами відбулося у паперовій формі шляхом заповнення і підписання сторонами анкети-заяви, а не в електронній формі, шляхом проставляння сторонами цифрового підпису, а відтак саме в паперовій формі мають бути вказані всі істотні умови договору, в тому числі умови щодо розміру процентів та неустойки. Крім того, в матеріалах справи не міститься жодних належних та допустимих доказів на підтвердження повідомлення відповідача про зміну розміру процентної ставки, а Умови та Правила надання банківських послуг, а також Тарифи Банку не являються складовою частиною даного договору, оскільки не містять підпис відповідача, то будь яка зміна процентної ставки в односторонньому порядку позивачем є незаконною. Враховуючи той факт, що позивачем не доведено існування заборгованості та її розмір, а тому відсутні будь які підстави для задоволення позову.

Розгляд справи здійснювався на підставі ст. ст. 274, 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, так як клопотання будь-якої зі сторін про інше відсутні.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи видно, що відповідачка звернулася до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим, 07.02.2007 року ОСОБА_1 підписала заяву № б/н, згідно якої позивач надав відповідачу кредит в розмірі 4500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 22,8 % на рік, розмір комісії за кредитне обслуговування - 1% від суми заборгованості, строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки; порядок погашення заборгованості: щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості. Погашення заборгованості по кредитному ліміту можливе як шляхом внесення клієнтом коштів на картку, так і списанням банком коштів з Дебетної карти № НОМЕР_1 (а.с.37).

В анкеті-заяві, яка підписана ОСОБА_1 у розділі «відмітки банку» дата відкриття рахунку зазначена 13.02.2007 р., яка і вважається датою укладання договору між Банком та відповідачкою, оскільки вказана дата відповідає даті відкриття рахунку та узгоджується із п. 1.3 Умов та правил надання банківських послуг: «Датою укладення договору є дата відкриття рахунку, зазначено в розділі «Відмітки банку» Заяви».

Згідно п. 1.15 Інструкції «Про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах», затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 року №492 днем відкриття поточного рахунку клієнта вважається дата, що зазначена на заяві про відкриття цього рахунку в розділі "Відмітки банку".

Так, з копії анкети-заяви від 13.02.2007 року чітко вбачається, що ОСОБА_1 висловила згоду про укладення договору та виявила бажання оформити на своє ім`я Кредитку "Універсальна" та особистим підписом засвідчила, що «Згодна з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та Банком Договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилася і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Зобов`язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами" (а.с.37).

Також з матеріалів справи чітко вбачається, що на момент оформлення кредиту Банком встановлено поточну процентну ставку у розмірі 22,8% на рік, вказано розміри комісій та штрафів, розмір щомісячного платежу.

Тобто, сторонами при укладенні Кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору.

Крім того, вищезазначені Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку.

Приймаючи до уваги те, що за ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, то відсутність підпису відповідача в Умовах, при наявності його письмового свідчення про те, що він ознайомлений у письмовому вигляді та згідний з Умовами та Тарифами, що Заява разом із Умовами та Тарифами складають договір про надання банківських послуг, не є підставою вважати, що Умови укладені поза межами договору та є не допустимими доказами.

Відповідачка підписанням Анкети-заяви позичальника приєдналася до Умов та Правил надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг.

Відповідно до ч.1 ст.634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. На підставі ч.1 ст.634 ЦК, підписавши заяву, фізична особа, приєднується до запропонованих банком Умов та правил надання банківських послуг, що підтверджується його особистим підписом.

Тобто, з моменту підписання фізичною особою - ОСОБА_1 заяви, між Банком та клієнтом був укладений договір в порядку ч.1 ст.634 ЦК України шляхом приєднання клієнта до запропонованого Банком договору (умов кредитування).

Згідно наданої позивачем виписки з карткового рахунку чітко прослідковується, що ОСОБА_1 було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідачка користувалася грошима, отримувала кошти через банкомат, здійснювала розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримала кредитну картку "Універсальна", оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки.

З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідачка частково сплачувала заборгованість за договором (погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом»).

Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку ОСОБА_1 - баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після проведеної операції).

Таким чином, виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами по справі (а.с.4-13, 14-22, 23).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Так, судом достовірно встановлено, що в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою та Тарифах. Таким чином, між Банком та Позичальником договір укладено у письмовій формі. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії, задля придбання, припинення або зміну цивільних прав та обов`язків, що за змістом ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України вказує на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають Заяви, Умови, Правила та Тарифи, з якими ОСОБА_1 ознайомлена, про що свідчить підпис в Заяві.

При укладанні кредитного договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якою встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому.

На підставі ч.1 ст. 634 ЦК України, підписавши Заяву позичальника, ОСОБА_1 приєдналася до запропонованих банком Умов та Правил надання банківських послуг, які є загальними і їх підписання позичальником не є обов`язковим, так само не обов`язково і підписання Тарифів Банку.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач підтвердила, що зобов`язується регулярно ознайомлюватися зі змінами на сайті ПриватБанку «www.pribatbank.ua».

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ "ПриватБанк").

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Таким чином, підписавши заяву між сторонами, у відповідності до ст.634 ЦК України був укладений Договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку (ст.1066 ЦК України) та кредитного договору (ст.1054 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з частинами 1,2 ст.1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, банком на підставі Договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку (а.с.35), а ОСОБА_1 надано у користування кредитну картку (а.с.36). У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 21600,00 грн., що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку (а.с.35).

Таким чином, Банк свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідачка зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений Договором. Але в процесі користування кредитним рахунком ОСОБА_1 не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку (а.с.4-23).

Таким чином, у порушення п.6.5 Договору, та ст.ст.509,526,1054 ЦК України ОСОБА_1 зобов`язання за вказаним договором не виконала, хоча ст.629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи, в редакції Умов та Правил, що почали діяти з 01.03.2019 року, згідно п.2.1.1.2.12 сторони дійшли згоди, що починаючи з 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту, Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 86,4% - для картки «Універсальна», 84,0% - для картки «Універсальна голд». Виникнення простроченої заборгованості відбувається у разі несплати мінімального платежу до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту, зобов`язання Клієнта вважаються простроченими.

Так, в зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості ОСОБА_1 станом на 03.12.2020 року має заборгованість 41118,48 грн., з яких: 38551,30 грн. - заборгованість за тілом кредиту, в т.ч. 0,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 0,00 грн. - заборгованість по нарахованим відсоткам; 0,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 2567,18 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 0,00 грн. - нарахована пеня; 0,00 грн. - нараховано комісії.

Згідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, кредитодавець може на свій розсуд вимагати від боржника будь яку частину суми заборгованості за кредитом.

На день розгляду справи сума в розмірі 38551,30 грн. на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» відповідачкою не відшкодована і підлягає стягненню з ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 141 ЦПК з відповідачки на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 2270,00 грн., сплачений останнім при подачі позовної заяви.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 599, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст.274, 279, 265-269, 280-282 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов Акціонерного Товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 15.02.2007 року Покровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» () заборгованість станом на 03.12.2020 року за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 13.02.2007 року в розмірі 38551,30 грн. (тридцять вісім тисяч п`ятсот п`ятдесят одна гривня тридцять копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий 15.02.2007 року Покровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» () судовий збір в розмірі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до Розділу VІІІ п.п.15.5 п.15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 02.08.2021 року.

Суддя: О.С. Степанова

29.07.2021