У х в а л а

28 липня 2021 року

м. Київ

справа № 523/5271/20

провадження № 61-11476 ск 21

Верховний Суд у складі судді Третьої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.

розглянув касаційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Суворовського районного суду від 18 серпня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 09 червня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської місцевої прокуратури № 4, прокуратури Одеської області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями органу досудового розслідування, прокуратури і суду,

В с т а н о в и в:

08 липня 2021 року Державна казначейська служба України надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Суворовського районного суду від 18 серпня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 09 червня 2021 року.

У касаційній скарзі заявник просить суд касаційної інстанції скасувати рішення Суворовського районного суду від 18 серпня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 09 червня 2021 року, і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження, з огляду на наступне.

У порушення пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Натомість, у касаційній скарзі міститься клопотання про звільнення від сплати судового збору, в якому заявник посилається на те, що Державна казначейська служба України як сторона у справі про відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями органу досудового розслідування, прокуратури і суду звільнена від сплати судового збору на підставі статті 14 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Відповідно до пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Статтею 14 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено, що заяву про оскарження постанови про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури, на вибір громадянина може бути подано до суду за місцем його проживання або за місцезнаходженням відповідного органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, чи прокуратури. Сторони в цих справах звільняються від сплати судових витрат.

Враховуючи вищевикладене, судовий збір не сплачується саме позивачем - особою, що звертається з позовом про відшкодування шкоди заподіяної їй незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів визначених пунктом 13 частини другої цієї статті. Натомість Державна казначейська служба України не є позивачем в цій справі та не є особою, якій завдано шкоду незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єктів владних повноважень. Крім того, оскаржуване судове рішення ухвалене за позовною заявою ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої неправомірними діями досудового розслідування, прокуратури і суду, а не заявою про оскарження постанови про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування чи прокуратури і суду.

Отже, в задоволенні клопотання Державної казначейської служби України про звільнення її від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Суворовського районного суду від 18 серпня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 09 червня 2021 року слід відмовити.

Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»», в редакції, чинній станом на дату подання позовної заяви у даній справі).

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2020 року становив 2 102,00 грн.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Таким чином, Державна казначейська служба України має надати докази сплати судового збору, в розмірі 16 114,86 грн (8 057,43*200%).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету: 22030102, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007. Найменування податку, збору, платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати до суду оригінал документа, що підтверджує його сплату.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовується стаття 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. За частиною першою статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу щодо форми і змісту, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Касаційну скаргу Державної казначейської служби України необхідно залишити без руху з наданням їй можливості усунути вищевказані недоліки.

На підставі наведеного, керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У х в а л и в:

Залишити без руху касаційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Суворовського районного суду від 18 серпня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 09 червня 2021 року і надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 30 серпня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Ігнатенко