Справа № 282/413/21
Провадження № 2/282/119/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді: Вальчук В. В.

при секретарі судового засідання: Демчук В. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Любар у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

30 березня 2021 року АТ «Альфа Банк» звернулося до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на його користь заборгованість у розмірі 74893,07 дол. США та встановити подальші нарахування відповідно до умов кредитного договору до моменту виконання рішення відповідно до п.10 ст.265 ЦПК України, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 31086,97 гривні.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього майна, майнових прав та обов`язків якого є АТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 уклали кредитний договір №892/26-332 НКЛ 3. Відповідно до умов якого банк зобов`язався надати відповідачу ОСОБА_1 кредит у сумі 120000,00 дол. США, а останній зобов`язався повернути наданий кредит і сплатити проценти за користування в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором та додатком №1 до нього - графіком погашення кредиту.

Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши відповідачу кредит у сумі 120000,00 дол. США, однак в порушення умов кредитного договору ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 23.03.2021 року має прострочену заборгованість за кредитом в сумі 74893,07 дол. США.

В забезпечення виконання зобов`язань позичальника, що випливають з основного договору, відповідно до ст.553 ЦК України, позивач та ОСОБА_2 уклали договір поруки.

Відповідно до умов договору поруки ОСОБА_2 як поручитель поручається за виконання ОСОБА_1 , обов`язків, що виникли на підставі основного договору або можуть виникнути на підставі нього у майбутньому.

Згідно умов договору поруки відповідачі відповідають перед позивачем за порушення обов`язків за договором, як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і боржник.

Оскільки на вимоги позивача відповідачі заборгованість не погасили, від виконання своїх зобов`язань ухиляються, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

У судове засідання представник позивача не з`явився, але подав заяву у якій просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином та у встановленому законом порядку, відзив на позов не подали, про причини неявки суд не повідомили, заяви про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходили.

Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Частиною 1 ст.223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши усі зібрані у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Згідно п.1.2 Статуту Акціонерного товариства «Альфа Банк», погодженого Національним банком України 26 листопада 2019 року, АТ «Альфа Банк», який був створений у відповідності до рішення Загальних зборів акціонерів (протокол №3/2009 від 01.06.2009 року), є правонаступником усіх прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк»,

Судом встановлено, що 14 квітня 2008 року між ОСОБА_1 та Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ «Альфа Банк», було укладено Договір кредиту №892/26332 НКЛ 3 (а.с.4 - 8).

За умовами вказаного кредитного договору, банк надав позичальнику кредит у сумі 120000 доларів США зі сплатою 14 % річних за користування кредитними коштами.

В п.2.2. договору зазначено, що кредит вважається наданим в момент (день) списання суми траншу кредиту з позичкового рахунку.

Відповідач зобов`язався погашати кредит щомісячно відповідно до графіка, визначеного в п.1.1.2 Договору кредиту.

Нарахування процентів за Кредитними договорами здійснюється відповідно до п.2.4 Договору кредиту.

Сторони погодили графік повернення кредитних коштів, відповідно до якого ОСОБА_1 зобов`язаний щомісячно до 05 числа вносити банку на погашення кредиту 667,00 доларів США. Кінцевим терміном повернення грошових коштів сторони визначили 13 квітня 2018 року.

01 липня 2009 року між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду №1 до Договору не відновлювальної кредитної лінії №892/26-332 НКЛ 3 від 14.04.2008 року ( а.с.9).

20.09.2010 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладеного додаткову угоду №2 до Договору не відновлювальної кредитної лінії №892/26-332 НКЛ 3 від 14.04.2008 року ( а.с.11 ).

14 квітня 2008 року між АКБ СР «Укрсоцбанк», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №892/7 ПФО 6. Згідно умов договору поруки поручитель зобов`язався перед кредитором солідарно відповідати за виконання позичальником у повному обсязі зобов`язань за договором не відновлювальної кредитної лінії №892/26-332 НКЛ 3 від 14.04.2008 року щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливої неустойки (пені, штрафу) у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту (а.с.13).

20 вересня 2010 року між вказаними сторонами було укладено додатковий договір № до договору поруки №892/7 ПФО 6 від 14.04.2008 року (а.с.14).

Згідно розрахунку заборгованості, станом на 23.03.2021 року заборгованість за кредитом згідно кредитного договору №892/26-332 НКЛ 3 від 14.04.2008 року становить 74893,07 дол. США. (а.с.15).

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит.

Згідно ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із ст.192 ЦК України законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частини перша і третя статті 533 ЦК України).

Згідно п.12 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і Кримінальних справ від 30 березня 2012 р. "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК України.

Частиною 1 ст.76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

В даному випадку позивач надав суду достатньо доказів про невиконання відповідачами умов кредитного договору, що знайшло своє підтвердження в матеріалах справи, відповідачі в свою чергу не спростували доводи позивача викладені в позовній заяві.

Тому суд, дотримуючись норм закону та всебічного і повного дослідження матеріалів справи та враховуючи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в добровільному порядку не виконали свої зобов`язання перед Банком, що є істотним порушенням договору внаслідок якого позивач позбавлений можливості отримати суму наданого кредиту, вважає, що даний позов є обґрунтований та доведений належними доказами, тому підлягає до задоволення в частині стягнення суми боргу та стягненню солідарно з відповідачів документально підтверджену заборгованість станом на 23.03.2021 року.

Щодо вимоги позивача встановити подальші нарахування відповідно до умов кредитного договору до моменту виконання рішення відповідно до ч.10 ст.265 ЦПК України, суд приходить до висновку, що вона задоволенню не підлягає, оскільки як визначено у нормі наведеної статті «суд може зазначити…», однак не зобов`язаний цього робити, а також те, що позивачем не зазначено, які саме нарахування він має на увазі та у якому розмірі, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із ухваленням рішення суду про задоволення позовних вимог, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню солідарно судові витрати понесені ним і документально підтверджені в розмірі 31086 (тридцять одна тисяча вісімдесят шість) грн. 97 коп.

Керуючись ст.ст.76, 81, 141, 211, 223, 247, 259, 263-265, 273, 279, 354 ЦПК України, ст.ст.192, 207, 526, 533, 626, 628, 638, 1049, 1054, 1055 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги АТ Альфа-Банк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , жителя АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , жительки АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_2 на користь АТ "Альфа - Банк", , м.Київ вул.Велика Васильківська,100, заборгованість за кредитним договором №892/26-332 НКЛ 3 від 14.04.2008 року в сумі 74893 (сімдесят чотири тисячі вісімсот дев`яносто три) долари США 07 центів та понесені судові витрати пов`язані зі сплатою на користь держави судового збору в сумі 31086 (тридцять одна тисяча вісімдесят шість) грн. 97 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повний текст судового рішення виготовлено 03 серпня 2021 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Любарський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: В. В. Вальчук