печерський районний суд міста києва
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2021 року Печерський районний суд м. Києва

суддя Батрин О.В.

секретар судового засідання Габрись О.М.,

справа № 757/44146/19-Ц

сторони:

позивач: Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»

відповідач: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

представник позивача ОСОБА_2

представник відповідача Пантій О.А.

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2019 року Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (надалі - позивач) звернулося з позовом до ОСОБА_1 (надалі - відповідач, споживач) про стягнення заборгованості за спожиті послуги з центрального опалення, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 є споживачем вказаних послуг, однак не виконує свої зобов`язання щодо оплати наданих йому послуг, у зв`язку з чим станом на 01.07.2019 за ним наявна заборгованість по оплаті спожитих послуг з центрального опалення на загальну суму 43 962,34 грн.

Крім того, посилаючись на норми ст. 625 ЦК України, позивач просив стягнути з відповідача на його користь інфляційну складову боргу - 1 526,34 грн., 3% річних - 434,31 грн., а також відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір.

Заочним рішенням суду від 06.03.2020 року позов задоволено, стягнуто з відповідача ОСОБА_1 на користь Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення, 3% річних, інфляційних у сумі 45 922 грн. 99 коп., судовий збір в розмірі 1 921 грн. 00 коп. (а.с. 51-53).

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 07.05.2020 року заява представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення від 06.03.2020 року у вказаній цивільній справі розподілена для розгляду судді Батрин О.В. (а.с. 71).

Ухвалою суду від 17.02.2021 року вказане заочне рішення суду скасовано, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 21.04.2021 року (а.с. 104).

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача ОСОБА_3 заперечив щодо задоволення позовних вимог, мотивуючи тим, що відповідач послуги не отримував, оскільки до його квартир не під`єднані батареї, відсутнє гаряче водопостачання та інші комунальні послуги не надаються, що стверджується відповідним актом.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ч. 1 ст. 901 та ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 №1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго». За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 №591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

Таким чином, з 01.05.2018 надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго».

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , що також не заперечувалось відповідачем.

Правовідносини з постачання фізичним особам централізованого опалення та постачання гарячої води врегульовані Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630.

На виконання вимог Закону КП «Київтеплоенерго» підготовлено та опубліковано договір про надання послуг та централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 №34 (5085). Зміст зазначеного договору відповідає змісту типового договору, затвердженого Правилами. Такі договори є договорами приєднання, а отже може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови.

Відповідно до пункту 20 Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

Відповідно до статей 319, 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» визначено основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.

Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому, такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Крім того, відповідно до п. 7 Правил користування будинку та прибудинкової території, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 р. № 572, на власника, наймача житлового приміщення, покладено обов`язок сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із наведеними нормами чинного законодавства споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:

1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);

2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);

3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);

4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Такі ж вимоги передбачені в п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45.

За змістом статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно з пунктом 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами споживання: з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалюваної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря і фактичної кількості днів надання цієї послуги в місяці, який є розрахунковим.

Нарахування за опалення по житловим квартирам в будинках, в яких не встановлено будинковому засобу обліку теплової енергії, виконується виходячи з вартості опалення в поточному місяці та опалювальної площі квартири.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги, якщо він фактично користувався ними.

Відповідно до акту № 1/13-02-19/ІЦ від 13.02.2019 року (а.с. 66), складеного представником КП «Київтеплоенерго» Цибулею П.А. в присутності власника квартири ОСОБА_1 , при обстеженні квартири АДРЕСА_1 , на зразок не підключення до централізованого опалення, встановлено наступне:

-дана квартира знаходиться на 46 поверсі;

-шафа централізованого опалення знаходиться в коридорі;

-запірна арматура перекрита та опломбована пломбами ШБО;

-лічильник централізованого опалення відсутній;

-квартира знаходиться в ремонтному стані;

-опалювальні прилади (радіатори) холодні;

-5 радіаторів ще не підключені.

18.02.2019 року та 06.06.2019 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до Комунального концерну «Центр комунального сервісу» із заявами про перерахунок плати за теплову енергію на підставі акту № 1/13-02-19/ІЦ від 13.02.2019 року (а.с. 67-68).

Відповідно до акту огляду квартири від 14.05.2020 року (а.с. 92), складеного майстром з експлуатації житлового комплексу ОСОБА_4 , представником ТОВ «Житло-Сервіс», експлуатуючої організації, що здійснює обслуговування будинку АДРЕСА_2 , в присутності власника квартири АДРЕСА_3 - ОСОБА_1 про те, що при обстеженні квартири АДРЕСА_1 встановлено наступне:

-дана квартира знаходиться на 46 поверсі будинку;

-в квартирі ніхто не проживає, що також підтверджується даними обліку ліфтового господарства (поїздки ліфтом на 46 поверх не здійснюється);

-квартира перебуває у нежилому стані, потребує ремонту та підключення до комунікацій для проживання;

-шафа централізованого опалення знаходиться в коридорі;

-запірна арматура перекрита та опломбована пломбами ШБО;

-лічильник централізованого опалення відсутній;

-опалювальні прилади (радіатори) холодні;

-5 радіаторів ще не підключені;

-внутрішньоквартирна мережа не підключена до внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення.

Висновок: споживання послуг з централізованого опалення в квартирі АДРЕСА_1 узвозі не здійснюється, не здійснювалось протягом опалювальних сезонів 2018-2019 та 2019-2020 років, та є технічно неможливим до підключення квартири до мереж централізованого опалення.

Таким чином, у спірний період з 01.10.2018 року по 30.06.2019 року фактично відповідач ОСОБА_1 послуги з централізованого опалення не отримував.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі статтею 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

За приписами статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Доказів того, що відповідач отримував послуги з постачання централізованого опалення належній йому на праві власності квартири АДРЕСА_1 , матеріали справи не містять, як і не містять доказів того, що відсутність централізованого опалення в квартирі є наслідком вини відповідача.

Враховуючи наведене, оскільки позивач належних і допустимих доказів на підтвердження заборгованості за послуги з центрального опалення та отримання відповідачем таких послуг не надав, суд дійшов висновку про недоведеність та необґрунтованість позовних вимог, оскільки вони ґрунтуються лише на припущеннях, у зв`язку з чим позов задоволенню не підлягає.

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, відповідно до ст. 141 ЦПК України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. 319, 322, 509, 526, 901, 903 ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 4,11,12, 13, 19, 77-81, 141, 263-265, 267, 273, 274, 354, 355 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

позивач: Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго»: 01001, м. Київ, площа І. Франка, 5, .

відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_4 .

Суддя О.В. Батрин