Справа № 939/1778/21
РІШЕННЯ

Іменем України

30 липня 2021 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді Унятицького Д.Є.,

за участі секретаря судового засідання Щербакової К.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в смт Бородянка Київської області цивільну справу за заявою представника заявників - адвоката Карасьової Людмили Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересована особа Бородянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України,

встановив:

Представник заявників - адвокат Карасьова Л.А. в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаною заявою, обґрунтовуючи її тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Севастополь на тимчасово окупованій території України у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, які перебувають у шлюбі між собою, народилася дитина чоловічої статі ОСОБА_3 .

Документом, що підтверджує факт народження їхньої дитини, є свідоцтво про народження, видане органами на непідконтрольній Україні території, у зв`язку з чим Бородянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) відмовив їм в усній формі у проведенні державної реєстрації народження дитини.

Просила встановити факт, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Севастополь Україна народилася дитина чоловічої статі ОСОБА_3 у матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки Українки, проживаючої - АДРЕСА_1 , у батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, проживаючого - АДРЕСА_1 .

Заявники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та представник заявників - адвокат Карасьова Л.А. на розгляд справи не з`явилися, про час і місце розгляду справи представник заявників повідомлений належним чином, просив провести розгляд справи у відсутності заявників та представника заявників.

Заінтересована особа Бородянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Бучанському районі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) в судове засідання свого представника не направила, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до копії паспорту громадянки України, виданого Ізяславським РВУ МВС України в Хмельницькій області 5 лютого 2003 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Путринці Ізяславського району Хмельницької області з 10 жовтня 2003 року зареєстрована в АДРЕСА_1 (а.с.4-6).

З копії паспорту громадянина України № НОМЕР_1 , виданого органом 6512 від 23 грудня 2019 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Моршанськ Тамбовської області Російської Федерації, з 24 грудня 1991 року зареєстрований в АДРЕСА_1 (а.с.8).

Згідно з копією свідоцтва про одруження, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського районного управління юстиції у місті Севастополі 23 листопада 2002 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 23 листопада 2002 року зареєстрували шлюб, про що складено актовий запис за № 1067 (а.с.14).

Як вбачається з копії свідоцтва про народження у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та у ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у м. Севастополь АРК Крим ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дитина чоловічої статі (а.с.11).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", тимчасово окупованою територією визначається, зокрема, сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

За правилами ст. 1, 9, 17, 18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України; державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків; у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна; громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Водночас, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах проти Туреччини ("Loizidou v. Turkey", "Cyprus v. Turkey"), a також Республіки Молдови та Росії (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia", "Ila§cu and Others v.Moldova and Russia"), ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Висновок Європейського суду з прав людини слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) , який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території.

Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи "намібійський виняток" у справі "Кіпр проти Туреччини", ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", за відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

На підставі листа Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 22.04.2021 року вих. №985/0/208-21 під час розгляду судами справ про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України вимога щодо отримання письмової відмови органів реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації таких фактів не ґрунтується на положеннях чинного законодавства.

На підставі викладеного, враховуючи, що заявники не мають можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження їх дитини, з метою захисту прав і свобод громадян України, якими є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх дитини, суд приймає рішення на підставі всіх поданих доказів, в тому числі з урахуванням документів, які видані установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, та які, як виняток, приймаються до уваги судом та оцінюються разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку.

Суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог щодо встановлення факту народження дитини, оскільки в даному випадку реєстрація народження дитини неможлива без відповідного рішення суду, а тому заявлені вимоги про встановлення факту народження дитини підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про громадянство України" особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України.

Порядок проведення державної реєстрації народження фізичної особи та її походження здійснюється відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України за № 52/5 від 18 жовтня 2000 року.

Відповідно до п. 21 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України за № 52/5 від 18 жовтня 2000 року, якщо батьки мають спільне прізвище, то це прізвище присвоюється і дітям.Відповідно до п. 22 Правил, - власне ім`я дитини визначається за згодою батьків, а по батькові дитині присвоюється за власним іменем батька, відповідно до п. 23 зазначеного порядку.

Оцінюючи викладене, суд встановлює лише факт народження дитини чоловічої статі ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Севастополь Автономної Республіки Крим у матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Путринці Ізяславського району Хмельницької області, громадянки України та у батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Моршанськ Тамбовської області Російської Федерації, громадянина України.

Відповідно до ст. 317 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України,підлягаєнегайному виконанню.

Керуючись ст. 3, 9, 18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території" від 15 квітня 2014 року, ст. 144 Сімейного кодексу України, ст. 259, 263-265, 315, 316, 317, 319 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву представника заявників - адвоката Карасьової Людмили Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України задовольнити частково.

Встановити факт народження дитини чоловічої статі ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Севастополь Автономної Республіки Крим у матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Путринці Ізяславського району Хмельницької області, громадянки України, зареєстрованої в АДРЕСА_1 , та у батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Моршанськ Тамбовської області Російської Федерації, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 .

В іншій частині заяву залишити без задоволення.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Бородянський районний суд Київської області.

Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Головуючий-суддяД.Унятицький