Справа № 417/988/21
Провадження № 2-о/417/227/21
РІШЕННЯ

Іменем україни

"02" серпня 2021 р. с. Марківка Луганської області

Марківський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Шкирі В. М.

за участі секретаря Грибєнік О. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с.Марківка Луганської області цивільну справу за заявою представника заявника - адвоката Ліпіцької Олени Григоріївни в інтересах ОСОБА_1 , заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Перевальському та Станично-Луганському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення факту що має юридичне значення,-

встановив:

02.08.2021 представник заявника - адвокат Ліпіцька Олена Григоріївна в інтересах ОСОБА_1 звернулася із заявою про встановлення факту смерті матері заявника - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території України визначеній постановою Верховної Ради України в м. Луганськ.

На обґрунтування своїх вимог представник заявника посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території України у м. Луганськ Луганської області померла мати заявника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим було видано медичне свідоцтво про смерть та Свідоцтво про смерть із символами ЛНР.

У зв`язку з цим він позбавлений можливості провести державну реєстрацію смерті матері на території України, яка контролюється державними органами та отримати свідоцтво про смерть встановленого зразка, оскільки документи про смерть видані на тимчасово окупованій території України, де органи державної влади не здійснюють свої повноваження.

Встановлення факту смерті матері надасть можливість отримати свідоцтво про смерть державного зразка.

Заявник, його представники та заінтересована особа в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК.

Суд дослідивши заяву, наявні у суду матеріали, встановив наступні обставини та визначив відповідно до них правовідносини.

Заявник ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянином України, про що свідчить копія паспорту серії НОМЕР_1 , виданий 02.12.1998, місцем її реєтрації вказана АДРЕСА_1 .

Згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого повторно 07.12.2013 ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_4 .

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 04.10.1991 заявник ОСОБА_1 мала дошлюбне прізвище ОСОБА_5 .

Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища мати заявника - ОСОБА_6 в результаті укладення шлюбу з ОСОБА_7 змінила прізвища на - ОСОБА_8 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженка с. Западне Антрацитівського району Луганської області за життя була громдянкою України та мала паспорт серії НОМЕР_4 від 29.05.1997.

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 28.11.2017, копії медичного свідоцтва про смерть № 00360 від 27.11.2017 та довідки про причину смерті від 27.11.2017 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Луганськ «Луганської Народної Республіки» внаслідок дисциркуляторної енцефалопатії, у віці 76 років.

Заявник не має можливості провести державну реєстрацію смерті батька, оскільки медичне свідоцтво про смерть видане на території, де органи державної влади України не здійснюють свої повноваження.

Вирішуючи справу по суті судом використовуються норми процесуального та матеріального права виходячи при цьому з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи, зокрема, про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно п.2 ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2007 №1064.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до п.1 Розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000року, підставою для державної реєстрації смерті є зокрема:

- лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть);

Згідно наказу Міністерства юстиції України № 1847/5 від 05.11.2014 року «Про внесення змін до наказу Міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції» було тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться на території Луганської області (Антрацитівського, Краснодонського, Лутугинського, Перевальського, Слов`яносербського, Свердловського, Станично-Луганського районів, міст Алчевськ, Антрацит, Брянка, Кіровськ, Красний Луч, Краснодон, Луганськ, Первомайськ, Ровеньки, Свердловськ, Стаханов). Проведення зазначених дій здійснюється будь-яким відділом державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходиться за межами вказаної території.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п.п. 13, 18 цієї ж Постанови суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

В практиці Міжнародного суду ООН сформульовані так звані «намібійські винятки», згідно яких, якщо невизнання документів, виданих окупаційною владою, веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян, такі документи повинні визнаватися.

Так, у Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН зобовязані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

За цих обставин суд вважає надані заявником документи, як доказ смерті особи, не дивлячись на те, що установи, які видали ці документи, знаходяться на території, яка тимчасово не контролюється органами державної влади України належними та допустимими.

За ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Зі змісту поданої заяви вбачається, що встановлення факту смерті ОСОБА_2 необхідне заявнику для проведення державної реєстрації смерті на території України, яка контролюється державними органами та отримання свідоцтва про смерть державного зразка, яке надсть можливість оформити спадщину.

Приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованої особи, з метою захисту прав особи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.4 ст.317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

При цьому копія судового рішення видається учасникам справи, негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи.

Судові витрати на підставі ч.7 ст.294 ЦПК України не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 7, 8,12, 81, 258-259, 263, 265, 273, 279, 280 ч.1, 282, 284, 288-289, 293, 294, 317, 319, 352, 352, 355 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В :

Заяву представника заявника - адвоката Ліпіцької Олени Григоріївни в інтересах ОСОБА_1 ( НОМЕР_6 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Перевльському та Станично-Луганському районах Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) (, вул. Центральна, 31, смт Станиця Луганська, Луганської області) про встановлення факту, що має юридичне значення - задовільнити.

Встановити факт, що громадянка України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Западне Антрацитівського району Луганської області померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Луганськ внаслідок дисциркуляторної енцефалопатії ІІІ, у віці 76 років.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Копію судового рішення, негайно після його проголошення надіслати до Марківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) для державної реєстрації смерті.

Роз`яснити заявникові, що рішення суду про встановлення фактів, які підлягають реєстрації в органах реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Луганського апеляційного суду або через Марківський районний суд Луганської області .

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя В. М. Шкиря