Справа № 510/1120/20
Провадження № 2/510/687/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

23 березня 2021 року Ренійський районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник В.І.;

-за участю секретаря Арабаджи Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_2 у судові засідання, які призначалися на 17.02.2021р., 04.03.2021 р., 23.03.2021р., будучи належним чином сповіщений, не явився, про причину неявки суд не сповістив, був попереджений, що на підставі ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки без поважних причин або неповідомлення суду про причини неявки, справа буде розглянута у його відсутності на підставі даних, що є в матеріалах справи. Відзиву на позов не надав.

Представник позивача ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила справу розглянути без її участі.

Згідно із ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку із цими обставинами суд прийняв рішення про заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Представник позивача проти заочного розгляду справи не заперечувала.

В ході розгляду справи судом були дослідженні наступні докази: копія технічного паспорту на житловий будинок із надвірними спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , оформленого на ім`я ОСОБА_1 ; копія свідоцтва про смерть ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; копія заповіту від 07.03.2008р., складеного на ім`я відповідача; копія протоколу опитування особи ОСОБА_5 за її згодою від 26.10.2019р.; копія довідки Лиманської сільської ради Ренійського району від 24.10.2019р. про склад сім`ї ОСОБА_6 ; копія витягу від 12.06.2012р. про реєстрацію в Спадковому реєстрі заповіту; копія довідки Лиманської сільської ради Ренійського району від 24.10.2019р. про склад сім`ї ОСОБА_4 ; копія домової книги; копія звіту про проведення незалежної оцінки вартості житлового будинку від 29.12.2018р.; копія постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 20.11.2019 р.

Судом в ході судового розгляду справи встановлено, що позивач у справі є онуком ОСОБА_4 , мешкав із нею спільно та вів спільне господарство з 2008р., відповідач являється сином ОСОБА_4 та ОСОБА_6 .

За життя ОСОБА_4 належало наступне майно:

-згідно із даними погосподарської книги с.Лиманське Ренійського району Одеської області - Ѕ частина житлового будинку із надвірними спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 ;

-інша Ѕ частина житлового будинку із надвірними спорудами, розташованого по АДРЕСА_1 ,яка була успадкована нею після смерті чоловіка ОСОБА_6 , померлого у 1991р.

За життя ОСОБА_4 розпорядилася належним їй майном, 07.03.2008р. склала заповіт на ім`я свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 померла. Після її смерті відкрилась спадщина на вищезазначене майно (на житловий будинок в цілому). Спадкоємцем майна ОСОБА_4 за заповітом був відповідач.

У встановлений законодавством строк для прийняття спадщини відповідач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про її прийняття за заповітом, фактично її не прийняв також. На момент смерті ОСОБА_4 разом із нею мешкав онук позивач у справі.

Як зазначив позивач, він онук померлої з 2008 р. по день смерть мешкав разом із бабусею, доглядав за нею, піклувався про неї. Ще за життя ОСОБА_4 позивач допомагав їй розпоряджатися спірним житловим будинком, вирішував організаційні питання щодо користування землею, доглядав за нерухомістю, зробив там ремонт, провів водогін, сплачував всі належні платежі. Крім того, позивач матеріально утримував ОСОБА_4 , забезпечував її всім необхідним, а після її смерті поніс матеріальні витрати на її поховання, виконання поминальних обрядів .

Після смерті бабусі позивач не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Проте, навіть у випадку своєчасного звернення позивача за прийняттям спадщини, оформити її неможливо у зв`язку із тим, що в нього відсутні відповідні оригінали правовстановлюючих документів.

Відповідач після смерті ОСОБА_4 за прийняттям спадщини не звертався.

При зверненні позивача до нотаріальної контори для оформлення прийняття спадщини, в отриманні свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено з причин відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на вищевказану нерухомість про що 20.11.2019р. нотаріусом було винесено відповідну постанову. Необхідні нотаріусу документи позивач надати не може у зв`язку із тим, що житловий будинок не внесений до єдиного державного реєстру прав власності на нерухомість.

З вищенаведеного виходить, що після смерті ОСОБА_4 вирішити питання про отримання оригіналів необхідних правовстановлюючих документів у позасудовому порядку неможливо, за визнанням права власності на нерухомість, як на об`єкт спадщини, може звернутися тільки спадкоємець в судовому порядку.

Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, що залишилася після померлої ОСОБА_4 і вважає, що має всі законні підстави для визнання за ним права власності на неї, оскільки до держави вона не перейшла, відумерлою не визнана, відповідач будь-яких претензій щодо неї не заявляв.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки його доводи знайшли своє належне підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України). Ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем четвертої черги за законом (ст. 1264 ЦК України).

У передбачений законом строк для прийняття спадщини позивач не звернувся до нотаріальної контори із відповідною заявою. Як зазначив позивач, після смерті ОСОБА_4 у нього були відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок. В даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво позивач також не має можливості.

Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняв спадщину фактично, оскільки його воля, як спадкоємця за законом, була виражена у його діях по фактичному управлінню та володінню спадковим майном (зберігання копій правовстановлюючих документів на нерухомість, розпорядження щодо її цільового використовування тощо).

Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на житловий будинок з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 12, 76 - 81, 258, 259, 264 - 265, 268, 280-289, 354, 355 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 1216, 1217, 1218, 1264, 1268, 1269, 1270 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (КФО-ПП НОМЕР_1 ) в порядку спадкування за законом право власності на:

- житловий будинок із надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований по АДРЕСА_1 (який складається в цілому з: житлового будинку літ. А загальною площею 41,0 кв.м., житловою площею 26,8 кв.м., допоміжною площею 14,2 кв.м.; сараю літ. Б; сараю літ. В; вбиральні літ. Г; огорожі №1-3; споруди № 4,

що належав ОСОБА_4 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду в загальному порядку.

Суддя В.І. Дудник