Справа № 214/6687/20
2/214/433/21
З АО Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
25 березня 2021 року м. Кривий Ріг
Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Гринь Н.Г.,
за участю секретаря Кушнерук Ю.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, при заочному розгляді справи, в порядку спрощеного позовного провадження, в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за комунальні послуги, -
Ухвалою від 23.11.2020 року було прийнято та відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Представник позивача у судове засідання не з`явилась, надала до суду письмову заяву про те, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить суд розглянути справу без її участі, згодна на заочний розгляд справи.
Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час, місце слухання справи повідомлялась належним чином, про що в матеріалах справи маються поштові повернення. Про поважність причини неявки суд не повідомила.
Суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні.
Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, не подання відзиву суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку представника позивача проти заочного розгляду справи.
Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.
Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступних висновків.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Відповідно до ст.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.
Відповідно до вимог ст.ст.11, 526 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є договори та інші правочини. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Аналогічні положення передбачала ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в попередній редакції закону).
Статтею 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
ПАТ «Криворізька теплоцентраль» надано право на виробництво теплової енергії, транспортування її магістральними (розподільчими) тепловими мережами, постачання теплової енергії об`єктам теплопостачання, розташованим, у тому числі, в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, переданим від КПТМ «Криворіжтепломережа» на підставі рішення Виконавчого комітету Криворізької міської ради №343 від 12.10.2011 року. Вказані відомості є загальновідомими та не потребують окремого доказування в силу ст.80 ЦПК України.
З 14.05.2018 року найменування ПАТ «Криворізька теплоцентраль» змінено на АТ «Криворізька теплоцентраль», що не є перетворенням юридичної особи.
Судом встановлено, що згідно довідки АТ «Криворізька теплоцентраль» ОСОБА_1 зареєстрована у квартирі АДРЕСА_2 , особовий рахунок № НОМЕР_1 (а.с. 5). Крім того, у вказані квартирі зареєстровані ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є неповнолітнім, а інші за вказаною адресою не зареєстровані. Таким чином відповідач є споживачем послуг, що надаються АТ «Криворізька теплоцентраль» як постачальником та виробником теплової енергії для потреб опалення за адресою: АДРЕСА_3 .
Із наданої позивачем виписки з особового рахунку, заборгованість відповідача по оплаті за централізоване опалення за період з 01.05.2014 року по 01.09.2020 року склала 55 494,16 грн. ( а.с.6-9).
Як убачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по центральному опаленню, які врегульовано Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ України № 630 від 21.07.2005 року.
Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлено ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» від 02.06.2005 №2633-IV.
Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (із змінами), передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку.
Відповідно до ст. 162 ЖК України, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належать громадянинові на праві приватної власності встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначається угодою сторін.
Боржнику нараховувалась плата за надані житлово-комунальні послуги згідно тарифів на теплову енергію і гаряче водопостачання, які установлені рішенням виконавчого комітету Криворізької міської ради «Про упорядкування тарифів на послуги теплопостачання в м. Кривому Розі» № 584 від 13.08.2008р., постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України №1844 від 14.12.2010 р., постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг № 650 від 06.06.2014 р., постановою Національної комісії у сферах енергетики та комунальних послуг № 146 від 17.10.2014р., постановою Національної комісії у сферах енергетики та комунальних послуг № 1171 від 31.03.2015 р.
Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач має зобов`язання перед позивачем по оплаті комунальних платежів і зазначений факт нею не спростовано.
Крім того, за положеннями ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.
Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України, в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
За змістом цієї матеріальної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Таким чином, за прострочення виконання зобов`язань законодавством визначена відповідальність боржника, що дає позивачу право на стягнення коштів відповідно до ст. 625 ЦК України. Крім того, слід зазначити, що ст.625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, а тому поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.
З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовими зобов`язаннями. Зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія ч.2 ст. 625 ЦК України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, згідно ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача 2102 грн. в рахунок відшкодування судового збору.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 67, 68 ЖК України, ст.ст. 322, 509, 525, 610, 614 ЦК України,ст.ст. 10, 12,13, 141, 263, 265, 280-284, 288 ЦПК України, суд,
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь Акціонерного товариства «Криворізька теплоцентраль»:
- 2 102 (дві тисячі сто дві ) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його складання.
Заочне рішення складено 25.03.2021 року.
Суддя Н.Г. Гринь