Справа № 758/2493/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2021 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді - Якимець О. І.,

секретаря судового засідання - Гайдай К.В.,

учасників справи:

позивача ОСОБА_1 ,

представник відповідача Горобець О.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк» про стягнення грошових коштів,

в с т а н о в и в :

22 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», у якому просив: стягнути з відповідача суму залишку грошових коштів у сумі 2803 грн 91 коп. з урахуванням 3% річних за весь час прострочення в сумі 154 грн 00 коп.; 690 грн 97 коп. - 13% річних за фактичну кількість днів неправомірного користування грошовими коштами; інфляційні витрати: 656 грн 59 коп., а також пеню 3% на день (відповідно до положень ч.5 ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів» - 59549 грн 88 коп., що в загальній сумі становить 63855 грн 35 коп.

В обґрунтування позову зазначив, що 28 березня 2011 року між позивачем та відповідачем укладено договір-анкету про відкриття та комплексне розрахунково-касового обслуговування банківських рахунків фізичної особи (з Правилами) №6600. На виконання умов зазначеного договору відповідач відкрив позивачу рахунок у національній валюті України № НОМЕР_1 . Відповідно до п. 4 цей договір було укладено на невизначений строк, на умовах тарифного плану ALL INCLUSIVE DE LUX (п.2.1. цього договору). Отримавши листа від 27 січня 2017 року вих.№ 81-22-28/112 позивачу стало відомо, що відповідач має намір за своєю ініціативою розірвати декілька договорів укладених з позивачем, зокрема і договір від 28 березня 2011 року за яким відкрито рахунок № НОМЕР_1 . Відтак у січні 2017 року позивач звернувся до відділення відповідача № 962 для отримання коштів зі свого рахунку у сумі 2803,91 грн. Наявність коштів на рахунку у зазначеній сумі підтверджується випискою від 27.01.2017 за картковим рахунком клієнта наявною в матеріалах справи. 10 березня 2017 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахування суми у розмірі 2803,91 грн на його картковий рахунок у Приватбанку. Номер карткового рахунку вказав у зазначеній заяві від 10.03.2017. Оскільки коштів на його картковий рахунок у Приватбанку відповідачем не повернуто, з посиланням на норми ст.ст.22, 526, 611, 623, 625, 1066, 1071, 1073, 1075 Цивільного кодексу України, ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» просить стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням 13% річних (упущеної вигоди), трьох процентів річних та пені - три проценти на день, а всього у сумі 63855,35 грн.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.02.2019 суддею у справі визначено ОСОБА_2 Надалі 07.05.2021 у справі проведено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку із звільненням з посади судді ОСОБА_2 та визначено головуючим суддею (суддею-доповідачем) у справі Якимець О.І.

17 травня 2021 року ухвалою суду прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк» про стягнення грошових коштів, призначено судове засідання для розгляду справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідачем подано відзив, який містить заперечення на позов. У відзиві відповідач зазначає, що 27 січня 2017 року банком було направлено позивачу лист-повідомлення вих.№81-22-28/112 про відмову у подальшому обслуговуванні, у тому числі за договором №6600, та намір закрити рахунки, у тому числі рахунок позивача № НОМЕР_1 . У цьому листі банк також повідомив про необхідність та можливість отримання залишків грошових коштів на рахунку за першою вимогою клієнта до банку з урахуванням положень чинного законодавства. 10 березня 2017 року банком отримано від позивача лист (вх. №81-22-28/54) - «передпозовну вимогу», в якій позивач просить повернути власні кошти 3000 грн на його картковий рахунок НОМЕР_2 у Приватбанку. 21 березня 2017 року банк листом від 15.03.2017 за №09/19189 направив позивачу відповідь на його звернення від 10.03.2017 та повідомив, що співробітниками відділення банку було відмовлено у проведенні касової операції у зв`язку з відсутністю обов`язкових реквізитів для здійснення такої оплати, про що клієнта було повідомлено у відділенні. 29 січня 2018 року у зв`язку з тим, що позивач самостійно за своєю заявою не закрив рахунок № НОМЕР_1 , банк закрив рахунок позивача, а залишок грошових коштів у сумі 2 803,91 грн був перерахований на транзитний рахунок банку. Зазначені кошти можуть бути видані позивачу через касу банку, про що клієнт повідомлявся вищезазначеним листом №81-22-28/112 від 27.01.2017. 21 лютого 2019 року банк отримав повторне звернення позивача за вх. №57-2-22- 26/51, у якому позивач просив повідомити підстави відмови в обслуговуванні. 01 березня 2019 року банк листом від 26.02.2019 за №09/18247 направив позивачу відповідь на його звернення, у якому зазначив, що роз`яснення підстав відмови у банківському обслуговуванні надавались клієнту листом від 15.03.2017 за №09/19189. Окрім цього, надано роз`яснення щодо повернення залишку коштів за рахунком. З посиланням на норми ст. ст. 1068, 1074 Цивільного кодексу України, ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні у національній валюті, затвердженої постановою Національного банку України від 21.01.2004 №22 (в редакції чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин), просить відмовити у задоволенні позову за необґрунтованістю.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити повністю.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, з підстав викладених у відзиві просив відмовити у позові.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд вважає, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 березня 2011 року між позивачем та відповідачем підписано договір-анкету про відкриття та комплексне розрахунково-касове обслуговування банківських рахунків фізичної особи (з Правилами) №6600 (далі - Договір №6600) та відкрито рахунок № НОМЕР_1 у національній валюті України, який використовується згідно з режимом поточного (карткового) рахунку, встановленим законодавством, Договором та Тарифами виконання операцій з використанням банківської платіжної картки (п.2 Договору №6600).

Підписуючи цей Договір, клієнт погоджується з викладеною у Правилах (договірних умовах) відкриття та комплексного розрахунково-касового обслуговування банківських рахунків фізичних осіб в AT «УкрСиббанк», затверджених згідно внутрішніх процедур банку, із усіма змінами та доповненнями (далі - Правила), які розміщенні для ознайомлення на сайті www.mу.ukrsibbank.com та на інформаційних стендах у приміщеннях установ банку, пропозицією банку надавати клієнту комплекс послуг з розрахунково-касового обслуговування, на умовах встановлених у Договорі та Правилах. Правила, після укладання сторонами договору, стають його невід`ємною частиною. Підписуючи договір, сторони підтверджують, що досягли згоди за всіма істотними умовами договору, які викладені в Договорі та Правилах (пункти 1.1, 1.2 Договору №6600).

Відповідно до п.3.1. Договору №6600 умови користування рахунком, зазначеним у п.2.1. Договору-анкети та платіжними картками, порядок обслуговування рахунку, права та обов`язки, відповідальність сторін за Договором, особливі умови, порядок розірвання Договору, тощо визначаються Правилами.

Підписанням цього Договору клієнт, серед іншого, засвідчує, що перед укладенням Договору та підписанням цього Договору він особисто ознайомлений з Правилами та Тарифами, погоджується вважати положення вказаних Правил та Тарифів обов`язковими для застосування до відносин, які виникли на підставі цього Договору; ознайомлений із змістом Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, яка затверджена постановою НБУ від 12.11.2003 №492 із змінами та доповненнями і погоджується вважати вимоги цієї Інструкції обов`язковими для сторін (п. 3.2. Договору №6600).

27 січня 2017 року відповідач на адресу позивача скерував лист-повідомлення за вих.№81-22-28/112 відповідно до якого повідомив про відмову у подальшому обслуговуванні, у тому числі за Договором №6600, та намір закрити рахунки, у тому числі рахунок № НОМЕР_1 . Також у цьому листі зазначено, що договора вважається розірваним, а рахунки закриваються не раніше, ніж через 60 календарних днів з дня направлення цього листа. Всі наявні залишки грошових коштів за рахунками, відкритими за Договором, будуть перераховані на внутрішньобанківський рахунок. Також клієнта повідомлено про можливість отримання залишків грошових коштів на рахунку за першою вимогою з урахуванням положень чинного законодавства.

Відповідно до Виписки за картковим рахунком клієнта за період 27.10.2016 по 27.01.2017 залишок коштів на рахунку позивача № НОМЕР_1 станом на 27.01.2017 становив 2803,91 грн.

10 березня 2017 року у відповідь на лист від 27.01.2017 за вих.№81-22-28/112 позивач скерував на адресу відповідача «Передпозовну вимогу», згідно з якою зазначив, що буде подавати позов із нарахуванням 3% річних, індексу інфляції та відшкодування моральної шкоди. Звернувся з вимогою негайно повернути його власні кошти у сумі 3000,00 грн на його рахунок НОМЕР_2 Приватбанк.

Лист позивача отриманий відповідачем 10.03.2017, що підтверджується відміткою штемпеля банку на примірнику цього листа.

15 березня 2017 року відповідачем на адресу позивача скеровано лист вих. №09/19189 згідно з яким, в тому числі зазначено, що порядок та умови обслуговування рахунку визначаються Правилами (договірними умовами) відкриття та комплексного розрахунково-касового обслуговування банківських рахунків фізичних осіб в AT «УкрСиббанк» (далі - Правила). Відповідно до п. 11.8. Правил, надання послуг Банком за Договором може бути припинено та/або Договір може бути розірвано за ініціативою Банку у наступних випадках: - у випадку відсутності руху та/або залишку коштів на Рахунку(-ах) клієнта протягом 6 (шести) місяців, та/або - у випадках, передбачених законодавством України та/або Договором, або у разі порушення клієнтом умов Договору, та/або - якщо наявність правовідносин з клієнтом суперечить нормам законодавства та/або стандартам Групи BNP Paribas та/або іншим політикам або стандартам, яких дотримується Банк, щодо протидії легалізації (відмивання) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансування тероризму та фінансування розповсюдження зброї масового знищення. Після здійснення Банком всебічного та багатофакторного аналізу, а також враховуючи право Банку, передбачене законодавством та договірними відносинами, Банком було прийняте рішення про припинення співробітництва з позивачем. Щодо причин припинення договірних відносин, повідомлено, що це являється внутрішньою інформацією Банку.

Також у цьому листі від 15.03.2017, з посиланням на п. 1.3 Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затверджена постановою правління НБУ від 01.06.2011 року № 174 (чинна на час виникнення спірних правовідносин), зазначено, що співробітниками відділення банку, було відмовлено в проведені касової операції у зв`язку з відсутністю обов`язкових реквізитів для здійснення такої оплати, про що позивача було повідомлено у відділенні. Зокрема, зазначено, що до обов`язкових реквізитів касових документів, які оформляються для зарахування суми готівки на відповідні рахунки (крім зазначених вище), також належать номер рахунку отримувача та найменування і код банку отримувача.

29 січня 2018 року відповідач закрив рахунок № НОМЕР_1 , залишок грошових коштів у сумі 2803,91 грн був перерахований на транзитний рахунок у банку.

21 лютого 2019 року позивач звернувся на адресу банку із заявою №57-3-22-26/51 відповідно до якої просив негайно повідомити причину та підстави відмови банку у його обслуговуванні. Разом з тим зазначив про заборгованість банку перед позивачем, зокрема 2500,00 грн внесених ним на картку, та зазначив, що нарахує штраф, неустойку 3% річних та суму індексації за 2 роки.

26 лютого 2019 року відповідач надав відповідь вих.№09/18247 на вищезазначений лист, відповідно до якої зазначено, що підстава відмови в подальшому банківському обслуговуванні надавалися Банком у зв`язку з опрацюванням попереднього письмового звернення позивача за вх. №81-22-28/54 від 10.03.2017 року, за результатами розгляду якого зі сторони Банку була направлена письмова відповідь за вих.№ 09/19189 від 15.03.2017 року. Стосовно повернення суми залишку коштів із закритого рахунку позивача повідомлено, що при обслуговуванні рахунків фізичних осіб Банк керується умовами договору та Правилами (Договірними умовами) відкриття та комплексного розрахунково-касового обслуговування банківських рахунків фізичних осіб в AT «УкрСиббанк» (далі - Правила). Відповідно до Правил при закритті рахунків Банк проводить взаєморозрахунки з клієнтом. На підставі розрахункових документів клієнта та за умови відсутності заборгованості за Договором, залишок коштів з накопичувального рахунку Банк перераховує на картковий рахунок, після чого залишок коштів з карткового рахунку перераховує на вказаний клієнтом рахунок відповідно до п. 11.6. Правил чи на транзитний рахунок Банку для подальшої виплати клієнту в готівковій формі з урахуванням вимог чинного законодавства. Зазначено, що у листі Банку з вих. №09/19189 від 15.03.2017 року позивачу вже було надано роз`яснення щодо вимог Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні та зазначено, що у зв`язку з ненаданням повних реквізитів для перерахування залишку коштів з рахунку згідно цієї Інструкції позивачу було відмовлено в проведенні даної операції, про що повідомлено у відділенні Банку. Для отримання залишку коштів із закритого рахунку, що знаходиться на транзитному рахунку Банку позивачу рекомендовано звернутися до обслуговуючого відділення Банку за адресою: м. Київ, вул. Володимирська, 47.

Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені частиною 2 цієї статті.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, суд має виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Відтак підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, а таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які підтверджували б наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з ч.1, 2 ст. 1067 ЦК України договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов`язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам.

Банк зобов`язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом (ч. 3 ст. 1068 ЦК України).

Відповідно до п.1.35 ст.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» розрахунковий документ - документ на переказ коштів, що використовується для ініціювання переказу з рахунка платника на рахунок отримувача.

Відповідно до п.11.6 Правил (договірні умови) відкриття та комплексного розрахунково-касового обслуговування банківських рахунків фізичних осіб в АТ «Укрсиббанк» (далі - Правила), які є невід`ємною частиною Договору №6600, про що сторони погодили під час підписання цього Договору (пункти 1.1, 1.2 Договору №6600) визначено, що рахунки закриваються на підставі заяви клієнта та/або у разі незгоди клієнта змінами до Договору у порядку, передбаченому Договором з урахуванням положень даного пункту.

За наявності на момент закриття рахунку залишку коштів на ньому, такі кошти перераховуються на інший поточний/картковий рахунок або видаються готівкою через касу банку на підставі заяви клієнта про закриття рахунку/рахунків. Клієнт доручає банку здійснити перерахування залишку коштів у сумі такого залишку на інший поточний/картковий рахунок або видачу коштів готівкою через касу банку на підставі заяви на закриття рахунку, яка повинна містити наступні обов`язкові реквізити: дата складання заяви; прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) та реєстраційний номер облікової картки платника податків клієнта; номер рахунку клієнта, що закривається; спосіб отримання залишку грошових коштів по рахунку - шляхом отримання грошових коштів готівкою у касі банку або - шляхом перерахування грошових коштів на інший поточний/картковий рахунок із зазначенням реквізитів для перерахування; підпис клієнта; інші дані на вимогу банку та/або законодавства.

Відповідно до вимог Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні у національній валюті, затвердженої постановою Національного банку України від 21.01.2004 №22 (в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин) безготівкові розрахунки - перерахування певної суми коштів з рахунків платників на рахунки отримувачів коштів, а також перерахування банками за дорученням підприємств і фізичних осіб коштів, унесених ними готівкою в касу банку, на рахунки отримувачів коштів. Ці розрахунки проводяться банком на підставі розрахункових документів на паперових носіях чи в електронному вигляді.

Розрахунковий документ - документ на паперовому носії, що містить доручення та/або вимогу про перерахування коштів з рахунку платника на рахунок отримувача.

Розрахункові документи складаються на бланках, форми яких наведені в додатках до цієї Інструкції. Реквізити розрахункових документів за цими формами заповнюються згідно з вимогами додатка 8 до цієї Інструкції та відповідних її глав (п.2.1. Інструкції №22).

Банк перевіряє відповідність заповнення реквізитів розрахункових документів клієнтів, крім інкасових доручень (розпоряджень), вимогам додатка 8 до цієї Інструкції (п.2.4. Інструкції №22): зокрема, банк платника перевіряє заповнення таких реквізитів: "Платник", "Код платника", "Рахунок платника", "Банк платника", "Код банку платника", а також "М.П." та "Підписи платника" (якщо згідно з формою документа вимагається їх заповнення).

Якщо розрахункові документи, у яких перевірено реквізити, заповнено з порушенням вимог цієї глави, глав 5, 6 і 12 та додатка 8 до цієї Інструкції, то банк, що здійснив перевірку, повертає їх без виконання згідно з пунктами 2.15 і 2.18 цієї глави та пунктом 12.11 глави 12 цієї Інструкції (п.2.5. Інструкції №22).

У цій справі судом встановлено, що 10 березня 2017 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення його грошових коштів на рахунок НОМЕР_2 Приватбанк. Однак банк відмовив в проведені цієї касової операції у зв`язку з відсутністю обов`язкових реквізитів для здійснення такої оплати, про що позивача було повідомлено у відділенні та у листі відповідача від 15.03.2017 вих. №09/19189.

Зокрема, зазначено, що касові документи мають містити такі обов`язкові реквізити:

найменування банку, який здійснює касову операцію, дату здійснення операції, зазначення платний,

та отримувача, суму касової операції, призначення платежу, підписи платника або отримувача та

працівників банку, уповноважених здійснювати касову операцію. До обов`язкових реквізитів касових документів, які оформляються для зарахування суми готівки на відповідні рахунки (крім зазначених вище), також належать номер рахунку отримувача та найменування і код банку отримувача.

У зв`язку з відсутністю обов`язкових реквізитів у заяві позивача для здійснення такої оплати відповідач відмовив у проведенні касової операції.

Доказів звернення позивача до відповідача у період після 10 березня 2017 року до 21 лютого 2019 року (заява позивача №57-3-22-26/51) сторонами суду не надано.

Також, як вбачається з заяви позивача №57-3-22-26/51 від 21.02.2019 у заяві позивач не зазначив жодних реквізитів для перерахування залишку коштів у сумі 2803,91 грн з транзитного рахунку банка.

Вимога заяви від 21.02.2019 стосується повідомлення причин та підстав відмови банку у обслуговуванні та нагадування про заборгованість банку перед позивачем, з нарахуванням штрафу, неустойки 3% річних та суми індексації за 2 роки.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічна правова норма міститься у ч. 1 ст. 81 ЦПК України.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (висновок Верховного Суду у постанові від 02 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17).

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 2 ст. 81 ЦПК України).

Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд зазначає, що оскільки позивач не надав належних доказів на підтвердження факту звернення до відповідача із заявою про перерахування залишку коштів на інший поточний/картковий рахунок або видачу коштів готівкою через касу банку, яка б містила обов`язкові реквізити обумовлені сторонами у Правилах (договірних умовах) відкриття та комплексного розрахунково-касового обслуговування банківських рахунків фізичних осіб в АТ «Укрсиббанк», суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити за необґрунтованістю.

Судом не встановлено порушення відповідачем умов укладеного між сторонами Договору №6600 та порушення таким чином прав позивача, який не позбавлений можливості отримати залишок коштів у встановленому законом порядку.

У відповідності до ч. 7 ст. 141 ЦПК України, оскільки у задоволенні позову відмовлено та позивач звільнений від слати судового збору, останні необхідно компенсувати за рахунок держави

Керуючись ст. ст. 12, 13, 17, 76-80, 259, 265, 273, 354, пунктом 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, суд

у х в а л и в:

у позові ОСОБА_1 до акціонерного товариства «УкрСиббанк» про стягнення грошових коштів - відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Строк апеляційного оскарження може бути поновлено у відповідності до ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 (місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );

відповідач Акціонерне товариство «УкрСиббанк» (місцезнаходження - м. Київ, вул. Андріївська, 2/12, ).

Повний текст судового рішення складено та підписано суддею 26 липня 2021 року.

Суддя О. І. Якимець