РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Повний текст)

17.03.2021 року смт. Мангуш

Першотравневий районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Чудопалової С.В.,

за участю секретаря Небиліченко Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Мангуш цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах яких діє адвокат Кисельова Олена Миколаївна, до Мангушської селищної ради Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивачів адвокат Кисельова О.М., звернулася до суду з позовом до Мангушської селищної ради Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування та просить суд визнати за ОСОБА_1 право власності на 2/3 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , як за спадкоємцем першої черги після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 та померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_4 , а також визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , як за спадкоємцем першої черги після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 , мотивуючи позовні вимоги наступним. Позивачі по справі є рідним братом та сестрою, а їх батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів ОСОБА_3 , у зв`язку з чим відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку у АДРЕСА_2 ). 18.04.1989 за заявою спадкоємців про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_3 Мангушською (раніше Першотравневою) державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа № 57. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачів ОСОБА_4 , у зв`язку з чим відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частки вказаного житлового будинку, яку вона успадкувала після смерті чоловіка, однак свідоцтво про право на спадщину не отримала. Після смерті ОСОБА_4 спадкова справа не заводилась, спадщину прийняв позивач ОСОБА_1 , так як на момент відкриття спадщини мешкав з нею за однією адресою, інших спадкоємців, що прийняли спадщину не має. У кінці 2020 року позивачі звернулися до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок. Проте, переглянувши надані документи нотаріус повідомила про те що, спадкова справа після смерті їх батька у 2001 році була передана у нотаріальний архів м. Донецька на постійне зберігання. Нині ця територія тимчасово окупована та не контролюється Україною, тому витребувати спадкову справу неможливо, так само як і видати спадок, так як свідоцтво про право на спадщину видається тільки у межах спадкової справи, а не поза нею, та при встановленні кола спадкоємців. Крім того, з`ясувалося, що правовстановлюючий документ на будинок також відсутній. На підставі вищевикладеного нотаріусом були видані відповідні постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Не маючи іншої можливості захистити свої майнові права, позивачі через свого представника були змушені звернутися до суду із даним позовом.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, їх представником Кисельовою О.М. до суду надано заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити.

Представник відповідача Мангушської селищної ради в судове засідання не з`явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ухвалою Першотравневого районного суду Донецької області від 25.01.2021 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Першотравневого районного суду Донецької області від 15.02.2021 року справу призначено до судового розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_6 є рідним братом та сестрою, а їх батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується їх свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 від 13.12.1963 (а.с.9), серії НОМЕР_2 від 23.11.1972 (а.с.10) та свідоцтвом про укладення шлюбу позивача ОСОБА_2 серії НОМЕР_3 від15.02.1992 (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачів ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого повторно 06.10.2020 року Мангушським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), актовий запис № 26 (а.с.11).

Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку у АДРЕСА_3 , адресу якого пізніше було змінено на АДРЕСА_1 , відповідно до довідки виконавчого комітету Урзуфської сільської ради № 1010 від 07.10.2020 (а.с.18). 18.04.1989 Мангушською (Першотравневою) державною нотаріальною конторою за заявою спадкоємців була заведена спадкова справа № 57, однак свідоцтва про право власності на спадщину не видавалися, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру №62023836 від 12.10.2020 (а.с.13).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Урзуфської сільської ради № 1009 від 07.10.2020 (а.с.17), ОСОБА_3 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент смерті проживав у АДРЕСА_4 ) разом із ОСОБА_4 (дружиною), ОСОБА_1 (сином), ОСОБА_7 (невісткою), ОСОБА_3 (онуком) та ОСОБА_8 (дочкою).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачів ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 04.10.2002 року виконкомом Урзуфської сільської ради, актовий запис № 39 (а.с.12).

Після її смерті також відкрилась спадщина у вигляді 1/3 частки житлового будинку у АДРЕСА_1 , проте спадкова справа не заводилась, оскільки позивач ОСОБА_1 вважав себе таким, що прийняв спадщину, так як на момент відкриття спадщини мешкав з померлою за однією адресою (а.с.24).

З метою оформлення спадкових прав позивачів, їх представник звернулася до Мангушської державної нотаріальної контори, проте нотаріусом було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії №22/02-31 від 21.01.2021, мотивовану тим, що заведена до майна померлого ОСОБА_3 спадкова справа № 57/1989 вважається закінченою та передана для зберігання до Донецького обласного нотаріального архіву, доступ до якої на даний час відсутній. У спадкоємців на час звернення до нотаріуса також були відсутні документи, що підтверджують право власності на будинок, а тому нотаріус позбавлена можливості видати свідоцтва про право на спадщину (а.с.22-23).

За запитом суду у КП «Мангушське бюро технічної інвентаризації» було витребувано копію архівної інвентаризаційної справи стосовно житлового будинку АДРЕСА_4 , з якої встановлено, що вказаний житловий будинок згідно свідоцтва № НОМЕР_6 про право особистої власності на будівлю від 20.12.1988 належить ОСОБА_3 (а.с.45).

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України, який набрав чинності 01 січня 2004 року, ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Таким чином, до цивільних відносин, що виникли до набрання чинності ЦК України, тобто до 01 січня 2004 року, застосовуються положення законодавства, яке діяло на момент виникнення правовідносин.

Згідно до ч.1 ст.524 ЦК УРСР (1963р.) спадкування здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Спадкоємцями можуть бути особи, які були живими на час смерті спадкодавця. Для набуття спадщини необхідно щоб спадкоємець її прийняв, а прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст.548 ЦК України для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав нотаріальному органу по місцю відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Окрім цього, відповідно до статей 529, 530 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Згідно п.7 глави 7 та глави 9 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» нотаріальні дії вчиняються тільки на підставі оригіналів документів, які були втрачені, і ця обставина перешкоджає позивачу вирішити подальшу долю спадкового майна та належним чином оформити право встановлювальні документи, а також вільно володіти, розпоряджатися та користуватися спадщиною, залишеної після смерті чоловіка та сина.

Згідно вимог ст.ст. 76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України, особа має право звернутися у суд з позовом про визнання права власності: 1)якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами; 2)у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, крім судового, шляху для відновлення порушеного права.

Вище приведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи позивачами було обґрунтовано доведені ті обставини, на які вони посилалися як на підстави своїх вимог.

Враховуючи, що позивачі як спадкоємці першої черги мають право на спадкування вищезазначеного майна, суд вважає доведеними та законними вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання за ними права власності в порядку спадкування на житловий будинок.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст. 548,549 ЦК України (1963), ст.ст.328,1218,1225,1261,1268 ЦК України (2003), суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в інтересах яких діє адвокат Кисельова Олена Миколаївна, до Мангушської селищної ради Донецької області про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (РНОКПП НОМЕР_7 ), право власності на 2/3 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , як за спадкоємцем першої черги після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 та померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП НОМЕР_8 ), право власності на 1/3 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , як за спадкоємцем першої черги після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 .

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк на апеляційне оскарження рішення, встановлений ЦПК України, продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення складено 22.03.2021.

Суддя С.В. Чудопалова