РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 2/510/751/21

Справа № 510/99/21

23.03.2021 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суд Одеської області у складі

Головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.

При секретарі Пройка С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області про визнання права власності, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді права власності на:

житловий будинок АДРЕСА_1 , відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11663246 від 29 серпня 2006 року;

земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:002:0035, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), відповідно до державного акту на земельну ділянку серії ЯМ № 154347;

земельну ділянку площею 0,0258 га, кадастровий номер :02:002:0062, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, відповідно до державного акту на земельну ділянку серії ЯИ 396727.

За час свого життя ОСОБА_2 залишив заповідальне розпорядження на користь позивача, заповіт посвідчений 24 лютого 2011 року та зареєстрований в реєстрі за № 52.

У встановлений законом строк, позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

В подальшому, постановою від 15 січня 2021 року, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Оригінали правовстановлюючих документів були втрачені ще за життя спадкодавця, та на теперішній час їх відновити неможливо.

Позивач у судове засідання не з`явився, до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді права власності на:

житловий будинок АДРЕСА_1 ;

земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:002:0035, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

земельну ділянку площею 0,0258 га, кадастровий номер :02:002:0062, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства.

За час свого життя ОСОБА_2 залишив заповідальне розпорядження на користь позивача, заповіт посвідчений 24 лютого 2011 року та зареєстрований в реєстрі за № 52.

У встановлений законом строк, позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця отримати майно після смерті спадкодавця. Тобто позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки його воля, як спадкоємця за заповітом, була виражена у його діях щодо подачі відповідної заяви до нотаріуса.

Через деякий час, відповідно до вимог чинного законодавства, позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, відповідно до постанови від 15 січня 2021 року, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Оригінали правовстановлюючих документів були втрачені ще за життя спадкодавця, та на теперішній час їх відновити неможливо.

У підтвердження своїх позовних вимог, позивач надав суду копії документів які підтверджують право власності ОСОБА_2 , копію заповіту, копію заяви про звернення з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори та інші докази, що підтверджують обґрунтованість позовних вимог, а відсутність правовстановлюючих документів не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частина 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, з повного і всебічного з`ясування обставин справи, аналізу доказів, досліджених в судовому засіданні, оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 58, 81, 89, 133, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Долинської сільської ради Ренійського району Одеської області про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровий номер :02:002:0035, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,0258 га, кадастровий номер :02:002:0062, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова