24.03.2021 227/4890/13-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2021 року. м.Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді: Мацишин Л.С.

за участю секретаря судового засідання: Михайловської Т.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Добропілля цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на дії та бездіяльність державного виконавця Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лашиної Анни Володимирівни, заінтересована особа ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2021 року Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» (далі ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк») звернулося до суду із скаргою на дії державного виконавця Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лашиної А.В. про визнання незаконною його бездіяльність по виконавчому провадженні №50500404 щодо не здійснення у спосіб встановлений чинним законодавством України контролю за правильним та своєчасним відрахуванням із заробітної плати та інших доходів боржника, при примусовому виконанні виконавчого листа №227/4890/13-ц, виданого 06 грудня 2013 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованості за кредитом в сумі 12757,12 грн. у виконавчому провадженні №50500404; щодо порушення ст.40 Конституції України, ч.1 ст.5 Закону України «Про інформацію», ч.1 ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», ст. 91 та ст. 8 ЦК України щодо ненадання відповіді на заяву ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» від 07 грудня 2020 року про здійснення контролю за правильним і своєчасним відрахуванням від заробітної плати та інших доходів боржника; та зобов`язання державного виконавця усунути вказані порушення.

В обґрунтування скарги представник посилається на те, що на виконанні Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) знаходиться виконавче провадження №50500404 з примусового виконання виконавчого листа №227/4890/13-ц , виданого 06 грудня 2013 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованості за кредитом у сумі 12757,12 грн. 19 березня 2017 року була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію стипендію та інші доходи боржника. Станом на 04 лютого 2021 року заборгованість за виконавчим документом не перерахована в повному обсязі. 07 грудня 2020 року до Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було направлена заява про здійснення контролю за правильним та своєчасним відрахуванням із заробітної плати та інших доходів боржника, яку було отримано 10 грудня 2020 року, проте станом на 06 лютого 2021 року відповідь на цю заяву стягував не отримав, контроль за правильним та своєчасним відрахуванням із заробітної плати боржника не здійснила, у зв`язку з чим вважають такі дії державного виконавця незаконними.

Згідно відзиву державного виконавця Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лашиної А.В., вона заперечила вимоги скарги та просить відмовити в її задоволенні з огляду на наступне. 16 березня 2016 року державним виконавцем було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, копії постанов направленні сторонам виконавчого провадження. В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем неодноразово спрямовувались запити: до Державної податкової служби України про номери рахунків, відкритих в банках та інших фінансових установах та про джерела отримання доходів боржника; до пенсійного фонду України щодо осіб боржників, які отримують пенсію та щодо осіб боржників, які працюють за трудовим та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи, зареєстрованих транспортних засобів боржник також немає. Згідно наданої інформації, боржник не працює, пенсії не отримує, у нього відсутні рахунки у банках та інших фінансових установах. 14 грудня 2017 року накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника. 19 березня 2020 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Вважає, що боржник не працює, а інформація представника стягувача про працевлаштування боржника в ТОВ «ДТЕК «Добропіллявугілля» є хибна. 09 лютого 2021 року державним виконавцем було здійснено вихід за адресою місця проживання боржника, проте встановлено, що боржник за даною адресою не мешкає, будинок знаходиться в аварійному стані після пожежі. Крім того стверджують, що 11 січня 2021 року державним виконавцем було надано відповідь стягувач на його заяву про здійснення контролю. У зв`язку з чим вважає, що здійснення контролю за правильним та своєчасним відрахуванням із заробітної плати є неможливим.

Представник скаржника в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги. Зі змісту скарги вбачається, що представник просив розглядати скаргу у його відсутності.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, була повідомлена належним чином про час та місце судового розгляду.

Заінтересована особа ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, звернувся в суд з заявою про розгляд скарги у його відсутності, просить рішення ухвалити на розсуд суду.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про час та місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про можливість розгляду скарги у відсутності учасників справи, які не з`явились в судове засідання, за наявними матеріалами справи.

Суд, перевіривши та вивчивши матеріали справи, приходить до переконання, що скарга є безпідставною, виходячи із наступного.

Згідно ч.1 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Так, судом установлено, що 06 грудня 2013 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області видано виконавчий лист по справі № 227/4890/13-ц, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованості за договором №СС20120730 від 30 липня 2012 року загалом у розмірі 12757,12 грн. в розмірі 229,40 грн.

16 березня 2016 року відкрито виконавче провадження № 50500404.

14 грудня 2017 року державним виконавцем накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника, що підтверджується постановою від 14 грудня 2017 року та витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.

19 березня 2020 року державним виконавцем постановлено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника в виконавчому провадженні № 50500404. Згідно даної постанови постановлено здійснювати відрахування із доходів боржника на користь стягувача суми боргу 12757,12 грн, виконавчий збір 1275,71, витрати виконавчого провадження 200 грн. у розмірі 20 відсотків до виплати загальної суми боргу 14232,83 грн.

Вищевказана постанова 19 березня 2020 року була направлена ТОВ «ДТЕК» Добропіллявугілля» для виконання.

06 липня 2020 року об`єднано виконавчі провадження №50500404, №6269165 у зведене виконавче провадження №64896312.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 17 лютого 2021 року ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на праві власності належить житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 та земельна ділянка, площею 0,0516 га за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно відповідей Пенсійного фонду від 25 лютого 2020 року, 24 квітня 2020 року, 14 вересня 2020 року, 16 грудня 2020 року, 11 лютого 2021 року інформації щодо осіб-боржників за трудовим та цивільно-правовим договором, про останнє місце роботи та про отримання пенсії ОСОБА_1 відсутня.

Згідно відповідей Державної фіскальної служби України від 24 квітня 2020 року, 14 вересня 2020 року, 16 лютого 2021 року про наявні рахунки у боржника Боржник з РНОКПП НОМЕР_1 на обліку в органах ДФС не перебуває та інформація щодо джерело тримання доходів відсутня.

Згідно відповіді Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів від 11 лютого 2021 року, відсутні такі дані.

Відповідно до акту державного виконавця від 21 січня 2021 року державним виконавцем з метою перевірки майнового стану боржника та фактичного місця мешкання, здійснено вихід за місцем проживання ОСОБА_1 м.Добропілля Дзержинського, 73 та виявлено будинок в нежитловому стані після пожежі.

Крім того, державним виконавцем отримано відповідь від відділу реєстрації Добропільської міської ради, згідно якої ОСОБА_1 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 з 22 червня 2010 року по теперішній час.

Згідно заяви від 07 грудня 2020 року представник ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» звернувся по виконавчому провадженню №50500404 до державного виконавця про здійснення контролю за правильним та своєчасним відрахуванням від заробітної плати та інших доходів боржника.

11 січня 2021 року державним виконавцем надана відповідь щодо виконавчих проваджень №50500404 та 50500523 ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк».

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно положень статті 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною 2 статті 451 ЦПК України також встановлено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Положення статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» містять визначення виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів, як сукупності дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 2ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний:

1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом;

2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження;

3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання;

4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом;

5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Суд не погоджується з доводами особи,що подала скаргу на невиконання державним виконавцем вимог ч.1ст.69 ЗаконуУкраїни «Про виконавче провадження» та п.4 розділу X Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, з огляду на наступне.

Так, у відповідність до ч.1 ст.69 Закону України «Про виконавче провадження», підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Відповідно до п.4 розділу X Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, контроль за правильним і своєчасним відрахуванням із заробітної плати та інших доходів боржника здійснюється виконавцем за власною ініціативою, в тому числі за заявою стягувача шляхом перевірки правильності та своєчасності відрахувань підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами та фізичними особами - підприємцями, з якими боржник перебуває у трудових відносинах, про що складається відповідний акт.

Пунктом 1 частини 1статті 10 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» визначено, що заходами примусового виконання рішень є, зокрема звернення стягнення на майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Відповідно до ч. 1ст. 48 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження», звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Частиною 1 статті 58 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» також передбачено, що майно, на яке накладено арешт, крім майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону, передається на зберігання боржникові або іншим особам (далі - зберігач), що призначені виконавцем у постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника, під розписку.

Державним виконавцем в межах повноважень та обов`язків встановлених Законом України «Про виконавче провадження» 19 березня 2020 року було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію,стипендію та інші доходи боржника по виконавчому провадженні № 50500404. Зазначену постанову того ж дня було направлено до ТОВ «ДТЕК» Добропіллявугілля» для виконання.

Разом з тим, згідно відповідей Пенсійного фонду та Державної фіскальної служби України інформації щодо осіб-боржників за трудовим та цивільно-правовим договором, про останнє місце роботи та про отримання пенсії ОСОБА_1 , про наявні рахунки у боржника Боржник з РНОКПП НОМЕР_1 на обліку в органах ДФС не перебуває та інформація щодо джерело тримання доходів відсутня.

Тобто, інформація щодо працевлаштування та отримання будь-якого доходу боржником не підтвердилась.

Таким чином, суд вважає, що державним виконавцем здійснені усі можливі дії, передбачені законодавством, щодо примусового виконання рішення суду за виконавчим провадженням № 50500404.

Крім того, суд не погоджується з доводами заявника щодо порушення державним виконавцем вимог Закону України «Про звернення громадян» та не надання відповіді на лист останнього, у зв`язку з тим, що відповідно до пункту 3 частини другої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

При цьому, ані порядок розгляду таких заяв та клопотань, ані строки їх розгляду, зазначеним законом не встановлені.

Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року були внесені відповідні зміни і до Закону України «Про звернення громадян».

Так, відповідно до ч.1 ст. 12 Закону України «Про звернення громадян», дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, законами України"Про судоустрій і статус суддів" та "Про доступ до судових рішень",Кодексом адміністративного судочинства України, законами України "Про запобігання корупції","Про виконавче провадження".

Крім того, 11 січня 2021 року державним виконавцем надано відповідь стягувачу на його заяву про здійснення контролю за правильним та своєчасним відрахуванням від заробітної плати та інших доходів боржника від 07 грудня 2020 року щодо виконавчих проваджень №50500404 та 50500523 ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк».

У зв`язку з чим, посилання скаржника щодо порушення державним виконавцем ст. 40 Конституції України, ч.1 ст.5 Закону України «Про інформацію», ч.1 ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», ст. 91 та ст. 8 ЦК України щодо ненадання відповіді на заяву ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» від 07 грудня 2020 року про здійснення контролю за правильним і своєчасним відрахуванням від заробітної плати та інших доходів боржника є безпідставною.

У відповідності до вимог ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Таким чином, при виконанні виконавчого листа №227/4890/13-ц від 06 грудня 2013 року державним виконавцем Лашиною А.В. було дотримано вимоги чинного законодавства, державний виконавець здійснював заходи примусового виконання рішення у спосіб та в порядку, що встановлений Законом України «Про виконавче провадження», доказів порушення прав та інтересів стягувача при вчиненні виконавчих дій, суду не надано.

У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 447-451 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні скарги Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» на дії та бездіяльність державного виконавця Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Лашиної Анни Володимирівни, заінтересована особа ОСОБА_1 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена через Добропільський міськрайонний суд або безпосередньо до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Л.С. Мацишин

24.03.21