Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2021 року Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ковальчук Т.А.

при секретарі Хорольській І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Магдалинівка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку по праву спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку по праву спадкування за законом.

Позивач в позові посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_3 . Після його смерті залишилася спадщина, що складається із земельної ділянки (пай № НОМЕР_1 ) площею 4,640 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, яка належала йому на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 114957 від 27 січня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 11956.

За життя батько позивача заповіт не залишав, у зв`язку із чим він вважається спадкоємцем першої черги.

У встановлений законодавством строк, а саме 03 травня 2006 року, позивач та його сестра - ОСОБА_2 , відповідач по справі звернулися до Вишневої міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. При зверненні до нотаріуса позивачеві було роз`яснено, що видача свідоцтва про право на спадщину можлива лише після пред`явлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку.

У 2018 році у відділі у Магдалинівському районі ГУ Держгеокадастру в Дніпропетровській області позивач дізнався, що його батько за життя так і не отримав державний акт про право приватної власності на землю, оскільки другий примірник державного акту до цього часу зберігається у Магдалинівському відділі ГУ Держгеокадастру в Дніпропетровській області, а його видача здійснюється лише власнику земельної ділянки. У зв`язку із цим неможливо надати нотаріусу правовстановлюючий документ на земельну ділянку, яка належала його померлому батьку.

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2018 року у справі № 179/2365/18 за позивачем по праву спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 визнано право власності на земельну ділянку (пай № НОМЕР_1 ) площею 4.640 га, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 114957 від 27.01.2003 року.

15 лютого 2019 року на підставі рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2018 року позивачем зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 4.64 га, кадастровий номер 122385000:01:003:001.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 липня 2020 року, рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2018 року скасовано, у задоволенні позову відмовлено. Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що позовні вимоги про визнання права власності є передчасними, оскільки відсутні докази подання нотаріусу заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину та відповідної відмови нотаріуса у видачі вказаного свідоцтва.

07 вересня 2020 року позивач звернувся до Вишневої міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частину земельної ділянки (пай № НОМЕР_1 ) площею 4,640 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області. Постановою нотаріуса від 07 вересня 2020 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із ненаданням правовстановлюючих документів на нерухоме майно та відсутності зареєстрованого права власності на ім`я спадкодавця.

Оскільки сторони подали у строк визначений законодавством заяви про прийняття спадщини, у зв`язку із чим вважаються такими, що прийняли спадщину, однак неможливо отримати свідоцтво про право на спадщину, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на земельну ділянку (державного акту), тому позивач звертається до суду та прохає визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на Ѕ частину земельної ділянки, яка належала його батьку ОСОБА_3 .

Позивач в судове засідання не з`явився, прохає розглянути справу без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, надавши до суду заяву, в якій прохала розглянути справу без її участі. Відповідачем 26.04.2021 року надіслано на адресу суду відзив на позовну заяву, де вона зазначила, що заперечує проти позовних вимог, оскільки на даний час за позивачем зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку на підставі рішення суду, яке скасовано. Вказана реєстрація права власності за позивачем порушує її права як спадкоємиці.

Дослідивши докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є батьком позивача (а. с. 9).

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а. с. 10).

У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 114957, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за Мд № 11956, земельна ділянка площею 4,640 га, яка розташована на території Новопетрівськоїсільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва належала ОСОБА_3 (а. с. 11).

Рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2018 року у справі № 179/2365/18 за позивачем по праву спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 визнано право власності на земельну ділянку (пай № НОМЕР_1 ) площею 4.640 га, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 114957 від 27.01.2003 року (а. с. 13-14).

15 лютого 2019 року позивачем зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 4.64 га, кадастровий номер 122385000:01:003:001 на підставі рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2018 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а. с. 15).

Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 липня 2020 року, рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 28 грудня 2018 року скасовано, у задоволенні позову відмовлено (а. с. 16-19). У вказаній постанові зазначено, що позивач не надав суду доказів того, що він в установленому законом порядку подав нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину та що нотаріус відмовив йому у видачі вказаного свідоцтва, позовні вимоги про визнання права власності на спадкове майно є передчасними, оскільки позивач не вичерпав позасудовий спосіб оформлення своїх спадкових прав після смерті батька.

У відповідності до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу.

Згідно ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 ЦК України , у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Після смерті ОСОБА_3 , позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 , звернулися до Вишневої державної нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини (а. с. 63, 64).

Згідно із частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

07 вересня 2020 року позивачем подано до Вишневої міської державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частину земельної ділянки (пай № НОМЕР_1 ) площею 4,640 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області (а. с. 20).

Постановою державного нотаріуса Вишневої міської державної нотаріальної контори від 07 вересня 2020 року позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із відсутності відомостей про реєстрацію прав на нерухоме майно, а саме земельну ділянку площею 4,640 га за ОСОБА_3 (а. с. 21-22).

Частиною 1 статті 1267 ЦК України визначено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Виходячи з матеріалів справи, право на спадкування за законом Ѕ частини земельної ділянки, має син спадкодавця ОСОБА_1 , однак не має можливості отримання свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із відсутністю відомостей щодо зареєстрованого права власності на нерухоме майно на ім`я померлого ОСОБА_3 . Згідно відомостей з Державного реєстру прав на нерухоме майно право власності на спірну земельну ділянку зареєстровано за позивачем на підставі скасованого судового рішення.

Враховуючи обставини справи, суд вважає, що позивач має право на спадкування за законом після смерті батька, прийняв спадщину, тому суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на Ѕ частину земельної ділянки, яка належала померлому ОСОБА_3 .

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 1 157 грн., тому вказані витрати по справі слід стягнути з відповідача.

Керуючись ст. ст. 264-265, 268 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , по праву спадкування за законом після ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на Ѕ частину:

-земельної ділянки (пай № НОМЕР_1 ) площею 4,640 га, кадастровий номер :01:003:0001, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Новопетрівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ДП № 114957 від 27 січня 2003 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за МД № 11956.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ; адреса проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса проживання: АДРЕСА_2 ) судовий збір в розмірі 1 157 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Т.А.Ковальчук