Справа № 519/601/14-ц
провадження №2/504/130/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2021смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Доброва П.В.,

при секретарі - Данько Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Доброслав Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, поділ майна що є спільною сумісною власністю подружжя та визнання права приватної власності та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розділ майна подружжя та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_1 , про визнання права особистої приватної власності на майно, скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно та зобов`язання повернути нерухоме майно та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_1 , про визнання права особистої приватної власності на майно, скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно та зобов`язання повернути нерухоме майно,-

В С Т А Н О В И В:

В травні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, поділ майна що є спільною сумісною власністю подружжя та визнання права приватної власності, посилаючись на те, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 був зареєстрований 22.03.1990 року Южненською селищною радою Суворовського району м. Одеси. Шлюбні відносини з відповідачкою не склались. Із-за відсутності почуттів та поваги один до одного постійно виникають сварки та скандали. Вважає, що подальше збереження шлюбу не можливе. Також зазначено, що у період шлюбу було придбано майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , технічне приміщення №2-8 (10 поверх) по АДРЕСА_2 , був збудований житловий будинок за АДРЕСА_3 . Загальна вартість нерухомого мана складає 1 100 000,00 гривень. В період шлюбу було придбано рухоме майно, а саме: морозильна камера, холодильники, Керхер, компресор, телевізор, музикальний центр, мікрохвильова піч, кондиціонер. Загальна вартість рухомого майна складає 30 800,00 гривень. Вказане спільне рухоме майно розташоване за адресою по АДРЕСА_3 . У квартирі АДРЕСА_1 знаходиться спільне рухоме майно, а саме: пральна машина, набор для вмивання, ванна санвузол, холодильник, газова плита, кухонний гарнітур, прихожа, спальне ліжко, телевізор, кондиціонер, диван, гарнітур для читання, стіл для комп`ютера, люстра у кухні, люстра у спальні, люстра у прихожій. Загальна вартість рухомого майна складає 95 800,00 гривень. У технічному приміщенні під №2-8 (10 поверх) по АДРЕСА_2 знаходиться спільне рухоме майно, а саме: пральна машина, холодильник, витяжка, кондиціонер, ліжко, кухонний гарнітур, прихожа маленька. Загальна вартість рухомого майна складає 16 600,00 гривень. У квартирі під АДРЕСА_4 знаходиться спільне майно, а саме: телевізор, кондиціонер, пральна машина, бойлер, шафи, витяжка, холодильник. Загальна вартість рухомого майна складає 18 700,00 гривень. Загальна вартість придбаного майна у період шлюбу складає 161 900,00 гривень. Вказані обставини підтверджуються доказами наданими разом з позовною заявою.

12.05.2014 року ухвалою судді Южного міського суду Одеської області було задоволено заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, розподіл майна, що спільною сумісною власністю подружжя, стягнення різниці у вартості майна у розмірі 14 850,00 грн та накладено арешт на заявлене нерухоме та рухоме майно.

Ухвалою від 20.05.2014 року відкрито провадження у справі №519/601/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, розподіл майна, що спільною сумісною власністю подружжя, стягнення різниці у вартості майна у розмірі 14 850,00 грн.

В червні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя, посилаючись на те, що Южним міським судом Одеської області розглядається цивільна справа №519/603/14-ц, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, розподіл майна, що спільною сумісною власністю подружжя. Також зазначено, що ОСОБА_1 на протязі більше ніж десять років ніде не працював та не мав самостійного заробітку, пиячив, фактично жив у ОСОБА_2 на утриманні та не мав ніяких коштів на придбання майна. Крім того, предметом даного позову є частина майна як нерухомого, так і рухомого, яке є фактичною власністю спільних синів: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , оскільки набуто та придбане за їх особисті кошти. Так, по домовленості з сином ОСОБА_4 ОСОБА_2 за його власні кошти придбала технічне приміщення №2-8 (10 поверх) по АДРЕСА_2 , право власності на яке оформила на своє ім`я. Квартира АДРЕСА_1 придбана за власні кошти сина ОСОБА_3 , право власності на яку, ОСОБА_2 оформила на своє ім`я. Відповідно до укладеного між ОСОБА_2 та Обслуговуючим кооперативом «Будинок 6-А» договору №282 від 22.06.2009 року на пайову участь в будівництві квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2 повинна була сплатити обслуговуючому кооперативу «Будинок 6-А» кошти в сумі 290 720,00 гривень, а останній повинен був збудувати вказану вище квартиру. Зазначений договір ОСОБА_2 уклала від свого імені, так як на час укладання договору син - ОСОБА_3 знаходився в рейсі за межами України, а від його імені ОСОБА_2 уклала даний договір, оскільки син не надав довіреності представляти його інтереси. Також відповідно до укладеного між ОСОБА_2 та Обслуговуючим кооперативом «Будинок 6-А» договору №07-1 від 05.10.2009 року на пайову участь в будівництві технічного приміщення №2-8 (10 поверх) по АДРЕСА_2 , секція №2, загальною площею 19,1 кв. м. ОСОБА_2 повинна була сплатити обслуговуючому кооперативу «Будинок 6-А» кошти в сумі 28 800,00 гривень, а останній повинен був збудувати вказане вище технічне приміщення. Зазначений договір ОСОБА_2 також уклала від свого імені, так як на час укладання договору син - ОСОБА_4 знаходився в рейсі за межами України, а від його імені ОСОБА_2 уклала даний договір, оскільки син не надав довіреності представляти його інтереси. Будівництво квартири та технічного приміщення були закінчені в 2012 році та Обслуговуючий кооператив «Будинок 6-А» по акту від 17.02.2012 року передав ОСОБА_2 зазначену вище квартиру та технічне приміщення. В подальшому всі документи про право власності на квартиру та технічне приміщення були оформлені на ім`я ОСОБА_2 .

Також у зустрічному позові ОСОБА_2 вказала, що на будівництво зазначених вище квартири та технічного приміщення її сини ОСОБА_3 та ОСОБА_4 із-за кордону пересилали постійно свої кошти в іноземній валюті, які вони заробили особисто на фінансування будівництва квартири та технічного приміщення. А ОСОБА_2 дані кошти від свого імені вносила на рахунок Обслуговуючим кооперативом «Будинок 6-А» на будівництво квартири та технічного приміщення. ОСОБА_1 знав, що вказані вище квартира та технічне приміщення будуються за власні кошти спільних синів, але відмовляється в добровільному порядку переоформити на них право власності на дані об`єкти нерухомості, так як забажав збільшити свою частку у сумісному майні при його поділі. Таким чином, квартира АДРЕСА_1 та технічного приміщення №2-8 (10 поверх) секція №2, загальною площею 19,1 кв. м., по АДРЕСА_2 , не підлягають поділу між подружжям, оскільки були придбані не за сумісні кошти подружжя, а за особисті кошти ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Крім того, ОСОБА_1 у позові про розділ майна подружжя зазначив рухоме майно, яке було набуто за власні кошти спільних синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є їх особистим майном, а саме: кухонна мебель та мебель для прихожої - шафа - купе, кухонний гарнітур, прихожа та шафа-купе, пральна машина «Індезіт», кондиціонер «Сатурн», пральна машина «Фронт», кондиціонер, «Мастер» для кондиціонера, телевізор, кріплення настінне, холодильник «Занусі», духова шафа, варочна панель, витяжка «Індезіт», пральна машина «Самсунг», меблі для ванної кімнати, стіл для комп`ютера, холодильник «Індезіт», кондиціонер «Сатурн», диван, софа, гарнітур для читання, морозильна камера «Індезіт», ліжко, ліжко, кондиціонер, морозильна камера, кухонні меблі, прихожі меблі, шафа-купе та в цій частині позову про поділ зазначеного майна просить відмовити в повному обсязі. За час сумісного проживання з ОСОБА_4 було набуто наступне майно: дачний домик АДРЕСА_3 , три металеві гаражі та два з`єднаних між собою кам`яних гаражі, які розташовані на автостоянці Громадської організації «Гаражне товариство «Ветеран» в м. Южне, Одеської області під №147 металевий гараж, № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 два кам`яних гаража. Рухоме майно, а саме: автомобіль «Мерседес Бенз» державний номер НОМЕР_3 , автомобіль «Ніссан Трейд» державний номер НОМЕР_4 , три холодильника, миюча машина, компресор, телевізор, музичний центр, мікрохвильова піч, телевізор ламповий, бойлер, сім шаф, витяжка, холодильник, моторолер «Ямаха», зварювальний апарат, перфоратор, кутова шліфовочна машинка, циркулярка, зарядно-пусковий пристрій, балон кисневий, лобзик. Загальна сума рухомого майна складає 432 969,00 гривень. Вказані обставини підтверджуються доказами наданими разом із зустрічною позовною заявою.

Ухвалою судді від 27.06.2014 року клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_6 задоволено та витребувано докази.

В червні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до Южного міського суду Одеської області із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності на майно, витребування безпідставно набутого майна та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, посилаючись на те, що Южним міським судом Одеської області розглядається цивільна справа №519/603/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, поділ спільного майна що є спільною сумісною власністю подружжя та визнання права приватної власності. Предметом даного позову є частина майна як нерухомого, так і рухомого, яке фактично є його власністю, оскільки набуто за його особисті кошти. Також зазначає, що ОСОБА_2 за його особисті кошти придбала технічне приміщення під №2-8 (10 поверх) секція №2, загальною площею 19,1 кв. м., по АДРЕСА_2 . Відповідно до укладеного між ОСОБА_2 та Обслуговуючим кооперативом «Будинок 6-А» договору №07-1 від 05.10.2009 року на пайову участь в будівництві технічного приміщення під №2-8 (10 поверх) секція №2, загальною площею 19,1 кв. м., по АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 повинна була сплатити обслуговуючому кооперативу «Будинок 6-А» кошти в сумі 28 800,00 гривень, а останній повинен був збудувати вказане вище технічне приміщення. Зазначений договір ОСОБА_2 також уклала від свого імені, так як на час укладання договору син - ОСОБА_4 знаходився в рейсі за межами України, а від його імені ОСОБА_2 уклала даний договір, оскільки син не надав довіреності представляти його інтереси. Будівництво технічного приміщення було закінчено в 2012 році та Обслуговуючий кооператив «Будинок 6-А» по акту від 17.02.2012 року передав ОСОБА_2 зазначене вище технічне приміщення. В подальшому всі документи про право власності на технічне приміщення були оформлені на ім`я ОСОБА_2 . На будівництво технічного приміщення ОСОБА_4 із-за кордону пересилав постійно свої кошти в іноземній валюті. Відповідно до банківської роздруківки ОСОБА_4 пересилав ОСОБА_2 переводами наступні суми: 08.01.2009 року - 535,00 доларів США, 09.03.2009 року - 1 175,00 доларів США, 22.04.2009 року - 1 200,00 доларів США, 15.05.2009 року - 2 375 доларів США, а всього 6 575,00 доларів США. Відповідно до платіжних доручень дані кошти в перерахунку на гривні були ОСОБА_2 , перераховані Обслуговуючому кооперативу «Будинок 6-А» на будівництво технічного приміщення. Відповідні докази подані разом із позовною заявою.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 03.07.2014 року по справі №519/805/14-ц було відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_1 , про визнання права особистої приватної власності на майно, скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно та зобов`язання повернути нерухоме майно.

В червні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до Южного міського суду Одеської області із позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності на майно, витребування безпідставно набутого майна та скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно, посилаючись на те, що Южним міським судом Одеської області розглядається цивільна справа №519/603/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, поділ спільного майна що є спільною сумісною власністю подружжя та визнання права приватної власності. Предметом даного позову є частина майна як нерухомого, так і рухомого, яке фактично є його власністю, оскільки набуто за його особисті кошти. Також зазначає, що ОСОБА_2 за його особисті кошти придбала квартиру під АДРЕСА_1 . Відповідно до укладеного між ОСОБА_2 та Обслуговуючим кооперативом «Будинок 6-А» договору №282 від 22.06.2009 року на пайову участь в будівництві квартири АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 повинна була сплатити обслуговуючому кооперативу «Будинок 6-А» кошти в сумі 290 720,00 гривень, а останній повинен був збудувати вказану вище квартиру. Зазначений договір ОСОБА_2 також уклала від свого імені, так як на час укладання договору син - ОСОБА_3 знаходився в рейсі за межами України, а від його імені ОСОБА_2 уклала даний договір, оскільки син не надав довіреності представляти його інтереси. Будівництво квартири було закінчено в 2012 році та Обслуговуючий кооператив «Будинок 6-А» по акту від 17.02.2012 року передав ОСОБА_2 зазначену вище квартиру. В подальшому всі документи про право власності на технічне приміщення були оформлені на ім`я ОСОБА_2 . На будівництво технічного приміщення ОСОБА_3 із-за кордону пересилав постійно свої кошти в іноземній валюті. Відповідно до банківських роздруківок ОСОБА_3 пересилав ОСОБА_2 переводами наступні суми: 27.02.2008 року - 1 385,00 доларів США, 29.05.2008 року - 1 485,00 доларів США, 03.06.2008 року - 535,00 доларів США, 09.01.2009 року - 1 175,00 доларів США, 22.04.2009 року - 1 163,00 доларів США, 15.05.2009 року - 2 375 ,00 доларів США, 03.08.2009 року - 1 350,00 доларів США, 03.09.2009 року - 1 400,00 доларів США, 02.10.2009 року - 1 600,00 доларів США, 03.11.2009 року - 1 300,00 доларів США, 04.12.2009 року - 1 700,00 доларів США, 31.12.2009 року - 1 600,00 доларів США, 15.02.2010 року - 1 500,00 доларів США, 03.03.2010 року - 1 400,00 доларів США, 01.04.2010 року - 1 200,00 доларів США, 05.05.2010 року - 1 500,00 доларів США, 02.03.2011 року - 700,00 доларів США, 30.03.2011 року - 1 700,00 доларів США, 04.05.2011 року - 1 500,00 доларів США, 27.05.2011 року - 1 300,00 доларів США, 29.06.2011 року - 1 200,00 доларів США. Також ОСОБА_3 через ОСОБА_7 було передано ОСОБА_2 52 000,00 доларів США. Відповідно до платіжних доручень дані кошти в перерахунку на гривні були ОСОБА_2 , перераховані Обслуговуючому кооперативу «Будинок 6-А» на будівництво технічного приміщення. Відповідні докази подані разом із позовною заявою.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 03.07.2014 року по справі №519/804/14-ц було відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_1 , про визнання права особистої приватної власності на майно, скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно та зобов`язання повернути нерухоме майно.

Ухвалою судді Южного міського суду Одеської області від 11.07.2014 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, розподіл майна, що спільною сумісною власністю подружжя, стягнення різниці у вартості майна у розмірі 14 850,00 грн. та визнання права приватної власності на нерухоме майно та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна, що є спільною сумісною власністю подружжя призначено до розгляду.

Ухвалою судді Южного міського суду Одеської області від 03.10.2014 клопотання представника ОСОБА_1 про об`єднання в одне провадження цивільні справи №519/601/14-ц, №519/804/14-ц та №519/805/14-ц задоволено та об`єднано в одне провадження цивільну справу №519/601/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, розподіл майна, що спільною сумісною власністю подружжя, стягнення різниці у вартості майна у розмірі 14 850,00 грн. та визнання права приватної власності на нерухоме майно та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, цивільну справу №519/804/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_1 , про визнання права особистої приватної власності на майно, скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно та зобов`язання повернути нерухоме майно та цивільну справу №519/805/14-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_1 , про визнання права особистої приватної власності на майно, скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно та зобов`язання повернути нерухоме майно.

Ухвалою судді Южного міського суду Одеської області від 16.12.2014 року в задоволені клопотань ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про відвід судді Котова Віталія Григоровича відмовлено, заявлений самовідвід суддею ОСОБА_8 по цивільній справі №519/601/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, розподіл майна, що спільною сумісною власністю подружжя, стягнення різниці у вартості майна у розмірі 14 850,00 грн. та визнання права приватної власності на нерухоме майно та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_1 , про визнання права особистої приватної власності на майно, скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно та зобов`язання повернути нерухоме майно та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_1 , про визнання права особистої приватної власності на майно, скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно та зобов`язання повернути нерухоме майно - задоволено.

Ухвалою судді Южного міського суду Одеської області Асановою З.І. від 19.12.2014 року прийнято до свого провадження справу №519/601/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, розподіл майна, що спільною сумісною власністю подружжя, стягнення різниці у вартості майна у розмірі 14 850,00 грн. та визнання права приватної власності на нерухоме майно та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_1 , про визнання права особистої приватної власності на майно, скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно та зобов`язання повернути нерухоме майно та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_1 , про визнання права особистої приватної власності на майно, скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно та зобов`язання повернути нерухоме майно.

Ухвалою Южного міського суду від 19.12.2014 року вказана цивільна справа прийнята до провадження суддею ОСОБА_9 .

Листом голови Южного міського суду Одеської області від 09.09.2015 року дана цивільна справа направлена до Комінтернівського районного суду Одеської області в зв`язку з тим, що суддею Котовим В.Г. заявлений самовідвід від 16.12.2014 року, який задоволено, суддя Горяінова К.А. знаходиться у відпустці по догляду за дитиною без збереження заробітної плати по 16.12.2015 рік, суддя ОСОБА_9 відсторонена від посади судді Южного міського суду Одеської області 13.07.2015 року строком на 2 місяці, в зв`язку з притягненням її до кримінальної відповідальності.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 18.11.2015 року справа повернута до Южного міського суду Одеської області, як безпідставно направлена.

Ухвалою Южного міського суду від 16.12.2015 року вказана цивільна справа прийнята до провадження суддею ОСОБА_10 .

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 14.04.2016 року ухвала Комінтернівського районного суду Одеської області від 18.11.2015 року залишена без змін, апеляційна скарга ОСОБА_4 відхилена.

Ухвалою судді Южного міського суду Одеської області Барановською З.І. від 22.06.2016 року у задоволені заяви позивача про відвід судді Барановської З.І. по цивільній справі №519/601/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, розподіл майна, що спільною сумісною власністю подружжя, стягнення різниці у вартості майна у розмірі 14 850,00 грн. та визнання права приватної власності на нерухоме майно та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_1 , про визнання права особистої приватної власності на майно, скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно та зобов`язання повернути нерухоме майно та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_1 , про визнання права особистої приватної власності на майно, скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно та зобов`язання повернути нерухоме майно, відмовлено. Заявлений самовідвід суддею ОСОБА_11 по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, розподіл майна, що спільною сумісною власністю подружжя, стягнення різниці у вартості майна у розмірі 14 850,00 грн. та визнання права приватної власності на нерухоме майно та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_1 , про визнання права особистої приватної власності на майно, скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно та зобов`язання повернути нерухоме майно та за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_1 , про визнання права особистої приватної власності на майно, скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно та зобов`язання повернути нерухоме майно, задоволено та справу передано до Комінтернівського районного суду Одеської області.

Згідно автоматизованого розподілу справ між суддями, цивільну справу № 519/601/14-ц передано на розгляд судді Рідник І.Ю.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 30.11.2016 року справу роз`єднано. Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу роз`єднано з позовними вимогами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя, стягнення різниці у вартості майна, визнання права приватної власності на нерухоме та рухоме майно, скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

05.04.2017 року суддею ОСОБА_12 була оголошена вступна та резолютивна частина рішення по справі № 519/601/14-ц, згідно якої уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та встановлення режиму окремого проживання (сепарації) - задоволено частково. Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . В решті вимог відмовлено.

В подальшому, у зв`язку з відрахуванням судді зі штату суду, в провадження якого перебувала цивільна справа № 519/601/14-ц і не була ним розглянута, справу передано на повторний автоматизований розподіл справ між суддями, за результатом якого передано на вирішення судді Доброву П.В.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 09.01.2018 року по цивільній справі за №519/601/14-ц прийнято до розгляду та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 07.06.2018 року по цивільній справі за №519/601/14-ц клопотання ОСОБА_1 задоволено та призначено оціночну експертизу, провадження у справі зупинене.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 07.02.2019 року по цивільній справі за №519/601/14-ц відновлено провадження у цивільній справі.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 09.07.2019 року цивільній справі за №519/601/14-ц відмовлено у клопотанні ОСОБА_2 про відвід судді Доброва Павла Володимировича від розгляду справи, зава про відвід передана до канцелярії Комінтернівського районного суду Одеської області для вирішення питання в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області Жовтан П.В. від 18.07.2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді Доброва П.В. від розгляду цивільної справи №№519/601/14-ц відмовлено.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 05.09.2019 року задоволено клопотання ОСОБА_1 про проведення оціночної експертизи майна, що є спільною сумісною власністю подружжя задоволено, провадження у справі зупинене.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 05.03.2020 року відновлене провадження по справі.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 13.03.2020 року задоволено клопотання ОСОБА_4 про проведення оціночної експертизи. Провадження по справі зупинене.

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 27.07.2020 року відновлено провадження по справі.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 06.08.2020 року цивільній справі за №519/601/14-ц клопотання адвоката Родіонова Артема Володимировича про витребування доказів задоволено.

Позивач за первісним позовом - ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, згідно якої просить суд справу розглядати у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти задоволення зустрічного позову ОСОБА_3 заперечував, позовні вимоги ОСОБА_3 просив задовольнити.

Позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_2 у судове засідання неодноразово не з`являлась, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки до суду не повідомила.

Позивач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, згідно якої просить суд справу розглядати у його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти задоволення зустрічного позову ОСОБА_3 заперечував, позовні вимоги ОСОБА_3 просив задовольнити частково.

Позивач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про причини неявки до суду не повідомив.

Суд розглядає справу за відсутності сторін, відповідно наданих заяв, за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного.

Матеріалами справи встановлено, що дійсно шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований 22.03.1990 року Южненською селищною радою Суворовського району м. Одеси про що свідчить відповідне свідоцтво про укладання шлюбу серії НОМЕР_5 , актовий запис 20 (т.4, а.с. 31).

Відповідно до ст. ст. 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Позивач у своєму позові зазначає, що між сторонами фактично припинені шлюбно-сімейні відносини, спільне господарство не ведеться, примирення між ним та дружиною вважає неможливим, стверджує, що подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідач, ОСОБА_2 не заперечувала проти розірвання шлюбу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення.

Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в частині про розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що у період шлюбу було придбано майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , технічне приміщення №2-8 (10 поверх) по АДРЕСА_2 , був збудований житловий будинок за АДРЕСА_3 .

В період шлюбу було придбано рухоме майно, а саме: морозильна камера, холодильники, Керхер, компресор, телевізор, музикальний центр, мікрохвильова піч, кондиціонер. Загальна вартість рухомого майна складає 30 800,00 гривень. Вказане спільне рухоме майно розташоване за адресою по АДРЕСА_3 . У квартирі АДРЕСА_1 знаходиться спільне рухоме майно, а саме: пральна машина, набор для вмивання, ванна та санвузол, холодильник, газова плита, кухонний гарнітур, прихожа, спальне ліжко, телевізор, кондиціонер, диван, гарнітур для читання, стіл для комп`ютера, люстра у кухні, люстра у спальні, люстра у прихожій. Загальна вартість рухомого майна складає 95 800,00 гривень. У технічному приміщенні під №2-8 (10 поверх) по АДРЕСА_2 знаходиться спільне рухоме майно, а саме: пральна машина, холодильник, витяжка, кондиціонер, ліжко, кухонний гарнітур, прихожа маленька. Загальна вартість рухомого майна складає 16 600,00 гривень. У квартирі під АДРЕСА_4 знаходиться спільне майно, а саме: телевізор, кондиціонер, пральна машина, бойлер, шафи, витяжка, холодильник. Загальна вартість рухомого майна складає 18 700,00 гривень.

Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав №32723294 від 28.12.2011 комунального підприємства «Южненське міське бюро технічної інвентаризації» ОСОБА_2 належить квартира АДРЕСА_1 (т.1, а.с.15).

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого Виконавчим комітетом Любопільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області 14.12.2012 року ОСОБА_2 належить садовий будинок, загальною площею 108,7 кв. м. розташований на земельній ділянці, площею 0.1200 га за адресою: АДРЕСА_3 (т.1, а.с. 45).

Як вбачається із інформаційної довідки № 23728972 від 02.07.2014 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо суб`єкта, ОСОБА_2 належить земельна ділянка кадастровий №:01:007:0459, цільове призначення для індивідуального садівництва (т.1, а.с. 86).

Як вбачається із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо суб`єкта, ОСОБА_2 належить нежитлове приміщення АДРЕСА_5 (т.1, а.с. 86).

Відповідно до укладеного між ОСОБА_2 та Обслуговуючим кооперативом «Будинок 6-А» договору №07-1 від 05.10.2009 року на пайову участь в будівництві технічного приміщення №2-8 (10 поверх) по АДРЕСА_6 , загальною площею 19,1 кв. м. вбачається, що ОСОБА_2 повинна сплатити обслуговуючому кооперативу «Будинок 6-А» кошти в сумі 28 800,00 гривень, а останній повинен збудувати вказане вище технічне приміщення (т.2, а.с. 8-12).

Згідно до банківських роздруківок вбачається, ОСОБА_4 пересилав ОСОБА_2 переводами наступні суми: 08.01.2009 року - 535,00 доларів США, 09.03.2009 року - 1 175,00 доларів США, 22.04.2009 року 1 200,00 доларів США, 15.05.2009 року 2 375 доларів США, а всього 6 575,00 доларів США. (т.2, а.с. 19-23).

Те, що ОСОБА_4 являється моряком підтверджується посвідченням особи моряка Серії НОМЕР_6 від 10.05.2007. (т.2, а.с. 30).

Відповідно до укладеного між ОСОБА_2 та Обслуговуючим кооперативом «Будинок 6-А» договору №282 від 22.06.2009 року на пайову участь в будівництві квартири АДРЕСА_1 , вбачається, що ОСОБА_2 повинна сплатити обслуговуючому кооперативу «Будинок 6-А» кошти в сумі 290 720,00 гривень, а останній повинен збудувати вказану квартиру (т.3, а.с. 9-12).

Відповідно до банківських роздруківок ОСОБА_3 перерахував ОСОБА_2 переводами наступні суми: 27.02.2008 року - 1 385,00 доларів США, 29.05.2008 року - 1 485,00 доларів США, 03.06.2008 року 535,00 доларів США, 09.01.2009 року 1 175,00 доларів США, 22.04.2009 року - 1 163,00 доларів США, 15.05.2009 року - 2 375 ,00 доларів США, 03.08.2009 року - 1 350,00 доларів США, 03.09.2009 року - 1 400,00 доларів США, 02.10.2009 року - 1 600,00 доларів США, 03.11.2009 року - 1 300,00 доларів США, 04.12.2009 року - 1 700,00 доларів США, 31.12.2009 року - 1 600,00 доларів США, 15.02.2010 року - 1 500,00 доларів США, 03.03.2010 року - 1 400,00 доларів США, 01.04.2010 року - 1 200,00 доларів США, 05.05.2010 року - 1 500,00 доларів США, 02.03.2011 року - 700,00 доларів США, 30.03.2011 року - 1 700,00 доларів США, 04.05.2011 року - 1 500,00 доларів США, 27.05.2011 року - 1 300,00 доларів США, 29.06.2011 року - 1 200,00 доларів США (т.3, а.с. 14-20).

Те, що ОСОБА_3 являється моряком підтверджується посвідченням особи моряка Серії НОМЕР_7 від 27.10.2010. (т.3, а.с. 36).

Відповідно до звіту про незалежну оцінку ринкової вартості об`єкта садового будинку, загальною площею 108,7 м2, з господарськими будівлями та спорудами розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , ринкова власність складає - 229 140 грн. без ПДВ.

Відповідно до звіту про незалежну оцінку ринкової вартості об`єкта оцінки - двокімнатної квартири АДРЕСА_7 , ринкова власність складає - 639 311грн. без ПДВ.

Відповідно до звіту про незалежну оцінку ринкової вартості об`єкта оцінки нежитлового приміщення в багатоквартирному будинку, приміщення горища №2-8Г, загальною площею 19,1 м2, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , ринкова власність складає - 135 476 грн. без ПДВ.

Відповідно до звіту про незалежну оцінку ринкової вартості об`єкта оцінки - двокімнатна квартира АДРЕСА_8 , ринкова власність складає - 818 415 грн. без ПДВ.

Згідно до звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , ринкова власність складає - 143 353,75 грн.

Як зазначено у довідці форми ОК-5, ОСОБА_2 за звітні роки 2011-2012 відраховано для пенсії усього - 4 225,66 грн.

У відповідності зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частинами 1,2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися «обставинами, що мають істотне значення», якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 р. N 11).

Зі змісту п.п. 23,24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Відповідно до п. 30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК.

Згідно із частиною четвертою статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

За змістом пункту 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 29 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», розглядаючи позови, пов`язані з спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є не лише майно, нажите подружжям за час шлюбу (статті 16 Закону Про власність, статті 22 КпШС України), а й майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї, або майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об`єдналися для спільної діяльності, коли укладеною між ними письмовою угодою визначено, що воно є спільною сумісною власністю (пункту 1 статті 17, статті 18, пункту 2 статті 17 Закону України «Про власність»), тощо.

Частиною 1 статті 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно положень ст. 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно положень ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно ст. 1213 Цивільного кодексу України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, оцінивши надані суду докази у їх сукупності, встановивши дійсний характер спірних правовідносин між сторонами, суд приходить до переконання щодо часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слідує стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 121грн. 80 коп. (в порядку ч. ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції на момент звернення до суду з даним позовом).

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», ст. ст. 60-71 СК України, ст.ст. 4,13,141,259,263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, розподіл майна, що спільною сумісною власністю подружжя, стягнення різниці у вартості майна у розмірі 14 850,00 грн. та визнання права приватної власності на нерухоме майно та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна, що є спільною сумісною власністю подружжя- задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 22.03.1990 року Южненською селищною радою Суворовського району м. Одеси, актовий запис №20 - розірвати.

В іншій частині позову - відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розподіл майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, та за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_1 , про визнання права особистої приватної власності на майно, скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно та зобов`язання повернути нерухоме майно - залишити без розгляду.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_1 , про визнання права особистої приватної власності на майно, скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно та зобов`язання повернути нерухоме майно - залишити без задоволення.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_1 , про визнання права особистої приватної власності на майно, скасування свідоцтва про право власності на нерухоме майно та зобов`язання повернути нерухоме майно - задовольнити частково.

Скасувати Свідоцтво про право власності за №1945 від 24.12.2011 на квартиру за АДРЕСА_2 , загальною площею 64,3 кв.м., яке зареєстровано за ОСОБА_2 та видане Виконавчим комітетом Южненської міської ради Одеської області.

Припинити право власності на квартиру за АДРЕСА_2 , загальною площею 64,3 кв.м., яке зареєстровано за ОСОБА_2 та право власності.

Визнати за ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_8 ) право особистої приватної власності на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 64,3 кв.м.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_9 ) на користь ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_10 ) судовий збір в сумі 121,80грн.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя П.В. Добров