Справа № 212/7648/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2021 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді: Чорного І.Я.,

за участю секретаря судового засідання: Кушнарьової К.О.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у залі суду міста Кривого Рогу, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Державний нотаріус Другої криворізької державної нотаріальної контори Тімошина Ольга Віталіївна про встановлення факту батьківства після смерті батька, -

встановив:

в вересні 2019 року позивач звернулася до суду з позовом, який в процесі розгляду справи було уточнено до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Державний нотаріус Другої криворізької державної нотаріальної контори Тімошина О.В. про встановлення факту батьківства після смерті батька.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . До заміжжя її прізвище було « ОСОБА_5 ». ЇЇ мама ОСОБА_6 та батько ОСОБА_7 проживали разом, в той час як мама перебувала в шлюбі із відповідачем ОСОБА_4 . Від сумісного проживання батьків народилася вона, та її мама при реєстрації народження зазначила в графі батько « ОСОБА_4 » з яким перебувала в шлюбі та не встигла розлучитися, хоча шлюбні відносини між ними припинилися задовго до її народження.

В зв`язку з тяжкими життєвими обставинами мама позивача була визнана безвісті відсутньою, а чоловік записаний батьком, відповідач ОСОБА_4 відмовився від її виховання, та оскільки інших рідних не було її було направлено до дитячого будинку.

Позивач зазначає, що її біологічний батько гр. ОСОБА_7 постійно відвідував її в дитячому будинку, усім говорив, що він є її батьком, в зв`язку з чим йому було дозволено бачитися з позивачкою та перебувати на території дитячого будинку. Тобто він відкрито визнавав себе батьком, не приховував цей факт. Після дитячого будинку позивач постійно спілкувалися з ОСОБА_7 , телефонували один одному, він дбав про неї, допомагав. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 раптово помер. Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Враховуючи викладене, для реалізації своїх спадкових прав як донька померлого на отримання спадщини, позивач звертається до суду з даним позовом та просить встановити факт батьківства померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 вересня 2019 року було відкрито провадження по цивільній справі в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 січня 2019 року було витребувано докази.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 серпня 2020 року було закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Бузинарська Д.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, позов просили задовольнити.

Позивач додатково пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_5 вона народилась та проживала за адресою АДРЕСА_2 з матір`ю та бабусею. Згодом бабуся померла і після цього її матір почала зловживати спиртними напоями, перестала доглядати за позивачкою та її братом. В зв`язку з такою поведінкою матері її забрали до дитячого будинку. Коли вона перебувала у дитячому будинку до неї почав приходити її батько, який за нею доглядав, а саме купував речі, прикраси. Батько часто приходив, був присутній на випускному, часто забирав з дитячого будинку до себе. Разом з батьком вони проводили багато часу разом, підтримували тісні стосунки, він був присутній на її весіллі. Спілкувались вони по день його смерті. Останній раз вони спілкувалися 08 березня 2019 року, батько зателефонував їй та привітав зі святом. Через деякий час вона почала з`ясовувати, що ж трапилось з батьком та разом із його дружиною поїхали за місцем його проживання, двері ніхто не відчинив. Вони викликали співробітників ДСНС та швидкої допомоги, які відчинили двері у квартиру, після цього вона побачила, що батько лежав у ванній з пошкодженою головою, однак був живий. Його доставили до 16 міської лікарні, де він пізніше помер. Також позивачка зазначила, що за життя батько їй говорив, що він впевнений у тому, що є її батьком.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнала, вказала, що ОСОБА_7 це її племінник. Зі слів сестри, матері ОСОБА_7 їй відомо, що останній ходив в дитячий будинок, однак до кого саме їй не відомо. ОСОБА_7 ніколи не говорив, що в нього є донька. Вважає, що позивач з корисливих мотивів звернулася з даним позовом для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 . Вказувала на те, що вона постійно фінансово підтримувала ОСОБА_7 , оскільки останній зловживав спиртними напоями, в квартирі де він мешкав було відключено комунікації, крім цього вона займалася похованням ОСОБА_7 , вважає, що ці витрати повинна компенсувати їй позивачка.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позов визнав. В подальшому відповідачем було подано суду заяву від 03 липня 2020 року відповідно до якої відповідач ОСОБА_4 проти позову не заперечує, зазначає, що не є батьком позивача ОСОБА_8 , вказує, що батьком останньої є ОСОБА_7 . В подальші судові засідання відповідач не з`являвся, хоча повідомлявся судом про дату та час розгляду справи.

Допитана у судовому засіданні, яке відбулося 22.04.2021 року свідок ОСОБА_9 пояснила, що працювала вихователем у дитячому будинку. В 1997 році до дитячого будинку прибула позивач ОСОБА_1 . Через 4 місяці перебування у дитячому будинку дитини до неї прийшла матір, вона була в нормальному стані та тверезою. Їй відомо, що після перевірки житла матері позивача, було встановлено, що мати продовжувала зловживати спиртними напоями, для проживання дітей у вказаному житлі умов не було. Батько позивача - ОСОБА_7 приходив до дитячого будинку кожних вихідних, був в охайному вигляді. Він завжди говорив, що ОСОБА_1 його донька та брав її з собою на прогулянки до парку, дарував їй подарунки. Також ОСОБА_1 відвідувала бабця, яка була матір`ю ОСОБА_7 . Коли у позивачки був випускний він також прийшов. Повідомляв, що не може забрати ОСОБА_1 , оскільки проживає зі своєю матір`ю.

Допитана у судовому засіданні, яке відбулося 22.04.2021 року свідок ОСОБА_12 пояснила, що позивач є її племінницею, адже вона сестра її матері ОСОБА_6 . Вважає, що ОСОБА_7 є батьком ОСОБА_1 . В 1991 році він приїхав проживати до квартири де вона проживала з матір`ю позивачки ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_2 . ОСОБА_7 та сестра ОСОБА_6 проживали спільно як сім`я. Коли сестра завагітніла усім стало зрозуміло, що батьком є саме ОСОБА_7 .. У 1992 році народилась ОСОБА_1 та вони продовжували проживати сумісно. Сестру Ірину та новонароджену ОСОБА_1 з пологового будинку забирав саме ОСОБА_7 та піклувався про дитину після народження. Після смерті матері, ОСОБА_14 - мати ОСОБА_1 , почала зловживати спиртними напоями, через це їх сім`я з ОСОБА_7 розпалася. Також свідок повідомила, що її сестра припинила спільне проживання та спілкування з своїм чоловіком відповідачем ОСОБА_4 у 1988-1989 роках.

Допитана у судовому засіданні, яке відбулося 20.07.2021 року свідок ОСОБА_15 пояснила, що знайома з позивачкою з вересня 2004 року та була її класним керівником, тоді і познайомилась з ОСОБА_7 , який за словами ОСОБА_1 був її батьком. Він цікавився її навчанням у вихователів, з її матір`ю ніколи не бачилась.

Допитана у судовому засіданні, яке відбулося 20.07.2021 року свідок ОСОБА_16 повідомила, що працювала у дитячому будинку АДРЕСА_3 з 1998 року по 2012 рік практичним психологом. ОСОБА_7 постійно приїздив до ОСОБА_1 , яка чекала зустрічі з ним і розповідала мені про це. Яна була щасливою, що спілкувалась з ним. ОСОБА_7 відвідував ОСОБА_1 дуже часто в них були хороші стосунки. Їй відомо, що за документами він не був батьком ОСОБА_1 . Вона спілкувалася з ОСОБА_7 та він особисто повідомляв її про те, що є батьком ОСОБА_1 та має намір офіційно оформити родинні відносини. Мама ОСОБА_1 не відвідувала її в дитячому будинку.

Допитана у судовому засіданні, яке відбулося 20.07.2021 року свідок ОСОБА_17 повідомила, що ОСОБА_7 був її двоюрідним братом. При спілкуванні з ОСОБА_7 він жодного разу не говорив, що має доньку, про дану обставину їй було невідомо. Вони з ОСОБА_7 досить часто спілкувалися, вона знає його маму. Відомо, що ОСОБА_7 хворів, вони всією родиною допомагали йому матеріально. З матір`ю позивачки вона не знайома та про факт її спільного проживання з ОСОБА_7 їй нічого не відомо. Вона народилася в 1982 році та на час народження позивачки ОСОБА_1 їй було десять років.

Допитана у судовому засіданні, яке відбулося 20.07.2021 року свідок ОСОБА_18 повідомила, що ОСОБА_7 вона знала дуже добре, вони разом працювали. З ОСОБА_7 спілкувалися пісно, він жодного разу не говорив про те, що в нього є донька. Позивачку ОСОБА_1 вона не знає, бачила її на похоронах ОСОБА_19 . Їй відомо, що він проживав в м. Дніпро, потім в м. Кривому Розі з матір`ю.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, судом встановлено наступні обставини.

Відповідно до копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 16 грудня 1992 року позивач ОСОБА_8 народилася ІНФОРМАЦІЯ_6 , про що зроблено відповідний запис № 1556 відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Саксаганської районної ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб І-КИ від 19 травня 2018 року ОСОБА_20 та ОСОБА_21 19 травня 2018 року зареєстрували у Саксаганському районному у м. Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області шлюб, актовий запис № 184. Після укладення шлюбу ОСОБА_21 присвоєно прізвище ОСОБА_22 .

Згідно листа Саксаганського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської обасті Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) № 1450/20.28-30, вбачається, що відповідно до актового запису 1556 від 19 листопада 1992 року реєстрація дитини ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проводилася за усною заявою батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , підставою для реєстрації народження є довідка 1-го пологового будинку від 16.10.1992 року. Підставою запису відомостей про батька є актовий запис про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , зареєстрований 22 листопада 1985 року, актовий запис № 1104.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу НОМЕР_2 від 24 березня 1988 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 було розірвано 24 березня 1988 року.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради від 05 жовтня 2010 року позивачу ОСОБА_8 було надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування. Відповідно до вказаного рішення мати дитини ОСОБА_6 рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 15 листопада 2005 року була визнана безвісно відсутньою, а батько дитини ОСОБА_4 , рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 20 вересня 2010 року позбавлений батьківських прав.

Відповідно до довідки КЗ «Багатопрофільний навчально-реабілітаційний центр`КМР» від 16 березня 2021 року позивач ОСОБА_8 з 14 жовтня 1992 р.н. з 04 жовтня 1998 року по 31 серпня 2011 року перебувала вна вихованні в даному закладі на повному державному утриманні.ё

Відповідно до актового запису про смерть № 396 від 12 березня 2019 року гр. ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживав за адресою: АДРЕСА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 54 роки.

28 серпня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Другої криворізької державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_7 , однак державний нотаріус Тімошина О.В. відмовила позивачу у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало померлому у зв`язку з відсутністю факту родинних відносин з померлим.

Дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення свідків, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Слід зазначити, що згідно із п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» і правової позиції Суду у справі № 6-20цс15 від 25.02.2015 р. При розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, народженої до 1 січня 2004 (тобто до набрання чинності Сімейного кодексу) необхідно застосовувати відповідні норми Кодексу про шлюб та сім`ю.

Зазначене відповідає правовому висновку, викладеному в постанові Верховного Суду України від 25.02.2015 року у справі № 6-20цс15.

Відповідно до ст. 7 Конвенції «Про права дитини», - дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це.

Відповідно до положень ст.53 КпШС України, який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.

При вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Керуючись цим загальним правилом, встановлення батьківства можливе за наявності належних і обґрунтованих доказів (відомостей), які засвідчують походження дитини від певної особи.

У листі Верховного Суду України від 01.01.2012 про cудову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зазначено, що до заяви про встановлення юридичного факту, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту та пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником.

Згідно п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 Кодексу про шлюб та сім'ю України. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч.2 ст.55 Кодексу про шлюб та сім'ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття.

Суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 Кодексу про шлюб та сім`ю України .

Крім того, статтею 315 ЦПК України, визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

В судовому засіданні встановлено обставини спільного проживання та ведення спільного господарства ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до народження позивача ОСОБА_8 . Крім цього судом встановлено, що за життя ОСОБА_7 тісно спілкувався з позивачем ОСОБА_1 та піклувався про неї, відвідував її в дитячому будинку, забирав позивача для спільного проведення часу, був присутній на випускному та весіллі позивача ОСОБА_1 , визнавав, що є біологічним батьком позивачки. Дані обставини підтверджуються як показами свідків, так і спільними фотографіями позивача та померлого ОСОБА_7 . Крім цього відповідно до поданої суду заяви від 03 липня 2020 року відповідач ОСОБА_4 проти позову не заперечує, зазначає, що не є батьком позивача ОСОБА_8 , вказує, що батьком останньої є ОСОБА_7 .

Згідно з п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п.2.16.4 вказаних Правил, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Враховуючи вищезазначене, оцінивши та дослідивши всі зібрані по справі докази, проаналізувавши дані, що знаходяться в матеріалах справи, суд вважає встановленим факт батьківства ОСОБА_7 відносно ОСОБА_1 . Встановлення вищевказаного факту необхідне позивачу для реалізації нею спадкових прав після смерті спадкодавця ОСОБА_7 , а тому, вимоги, викладені у заяві, підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 110, 112,113,114 СК України, ст.ст. 12, 76 - 81, 206, 223, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: Державний нотаріус Другої криворізької державної нотаріальної контори Тімошина Ольга Віталіївна про встановлення факту батьківства після смерті батька - задовольнити.

Встановити факт батьківства померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця Челябінської області, РФ, відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Внести зміни до актового запису №1556 про народження ОСОБА_21 , складеного 19 листопада 1992 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Саксаганської районної ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, а саме: виключити відомості про батька ОСОБА_4 , зазначивши батьком дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця Челябінської області, РФ , громадянин України». Інші відомості в актовому записі залишити без змін.

Рішення суду про встановлення факту після набрання ним законної сили надіслати до відділу реєстрації актів громадянського стану виконкому Саксаганської районної ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області для внесення відповідних відомостей до актового запису №1556 про народження ОСОБА_21 , складеного 19 листопада 1992 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського Апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено та підписано 29 липня 2021 року

Суддя: І. Я. Чорний