Номер провадження 2/229/162/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2021 року Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Гонтар А.Л.,

при секретарі судового засідання: Білик О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Дружківка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до суду з позовом до відповідача громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про розірвання шлюбу.

Мотивує свої вимоги тим, що вони з відповідачем 18 грудня 2019 року зареєстрували шлюб у відділі запису актів цивільного стану м. Нурек, Республіки Таджикистан , актовий запис за № 156. Фактично шлюбні відносини припинено з січня 2012 року і одночасно припинено сумісне ведення господарства. Родина розпалася через відсутність взаєморозуміння. Від шлюбу подружжя має двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Діти є громадянами України та проживають із матір`ю. Просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем.

В судове засідання, позивач не з`явилася про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала заяву слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідача було допитано у Нуреківському міському суді Хатлонської області Республіки Таджикистан - проти позовних вимог і розірвання шлюбу заперечує. Просив розглядати справу без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Оцінивши усі докази, зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, керуючись принципом верховенства права суд дійшов до таких висновків.

Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов`язані з розірванням шлюбу.

Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

У відповідності до вимог ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. За правилами, встановленими ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 виданого 18 грудня 2009 року у м. Нурек Республіки Таджикистан між громадянином Республіки Таджикистан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та громадянкою України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженкою Республіки Україна с. Сніжне Донецької області, зареєстровано 18 грудня 2009 року шлюб, про що 18 грудня 2009 року у Джамааті Пулісангін міста Нурек Республіки Таджикистан

зроблено актовий запис № 156. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_5 прізвище не змінювала (а.с.3).

З січня 2012 року подружжя спільного господарства не веде, спільним побутом не пов`язано, майновий спір відсутній.

Від шлюбу подружжя має двох дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Діти є громадянами України та проживають із матір`ю.

Вищезазначене підтверджується свідоцтвами про народження дітей, довідками про місце проживання дітей, довідками про реєстрацію осіб громадянина ми України та актом обстеження жилого приміщення (а.с.7-16).

Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін.

З огляду на вищеназвані обставини, суд приходить до висновку, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існує формально, а тому підлягає розірванню. Суд вважає не можливим примусити позивача або відповідача зберігати шлюб.

Відповідно до положень частини 1 статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 при реєстрації шлюбу із ОСОБА_2 не змінювала своє дошлюбне прізвище, а тому вона і надалі після розірвання шлюбу буде мати прізвище « ОСОБА_5 .

Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачкою. Суд вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. До того ж відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 206, 259, 263-265, 289, 354, 355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Розірвати шлюб, укладений між громадянином Республіки Таджикистан ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , та громадянкою України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженкою Республіки Україна с. Сніжне Донецької області, зареєстрований 18 грудня 2009 року, про що 18 грудня 2009 року у Джамааті Пулісангін міста Нурек Республіки Таджикистан зроблено актовий запис № 156 (свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 видане 18 грудня 2009 року у м. Нурек Республіки Таджикистан).

Копію рішення суду після набрання ним чинності направити до Дружківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Дружківський міський суд протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Повне судове рішення складено у нарадчій кімнаті 30 липня 2021 року.

Суддя: А.Л. Гонтар