Справа № 648/3225/20
Провадження № 2/648/135/21
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2021 року Білозерський районний суд Херсонської області

в складі: головуючого судді Сокирко Л.М.,

секретаря судових засідань Онофрійчук Л.О.,

з участю сторін: позивача ОСОБА_1 ,

представників позивача ОСОБА_1 - адвокатів Резуненка Д.С., Берестового Є.В.,

представника відповідачки ОСОБА_2 - адвоката Руденка М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Білозерка Херсонської області в залі судових засідань № 4 Білозерського районного суду Херсонської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на 1/2 частину нерухомого майна,

в с т а н о в и в:

Позивач 21 жовтня 2020 року звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на 1/2 частину нерухомого майна, вимоги мотивував тим, що в період часу з червня 2000 року по листопад 2017 року проживав однією сім`єю з ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

В цей період, а ні він, а ні відповідачка у іншому шлюбі не перебували, разом виховували сина відповідачки від першого шлюбу.

За час проживання однією сім`єю, за договору купівлі-продажу від 23 лютого 2009 року ними на ім`я відповідачки була придбана 1/9 частина трикімнатної квартири (житловою площею - 39,7 кв.м, загальною площею -67,7 кв.м), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Отже Ѕ частина від 1/9 частини становить по 1/18 частині кожному з подружжя.

У цей же період проживання однією сім`єю, а саме 22 листопада 2010 року на підставі договору купівлі-продажу ВРД 266484, ВРД 266485 посвідченого Білозерскою державною нотаріальною конторою за реєстровим номером 1-2012 за спільні кошти був придбаний житловий будинок з надвірнии будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , який був оформлений на відповідачку.

Цей будинок купувався з метою ведення підприємницької діяльності, а конкретно для зайняття бджолярством, розведення бджіл та отримання в кінцевому результаті меду для подальшого його продажу. Під зазначеним спірним будинком фактично знаходиться 2500 кв.м. землі, що дає можливість розмістити на ній багато вуликів. Доказом того, що йому належала пасіка в кількості 40 бджолиних сімей саме за адресою знаходження спірного будинку, підтверджується копією ветеринарно-санітарного паспорту пасіки виданого на його ім`я з зазначенням адреси пасіки.

Необхідність у купівлі спірного будинку виникла в першу чергу із-за прилеглої до нього земельної ділянки, а також тому що з 2000 по 2009 роки вони з відповідачкою тримали пасіку в іншому місті, а саме в АДРЕСА_3 . Власником земельної ділянки за цією адресою був батько відповідачки ОСОБА_4 , який помер в 2008-2009 роках та після його смерті його діти (відповідачка та її сестра ОСОБА_5 ) між собою почали ділити будинок, а тому вони з відповідачкою змушені були шукати нове місце для пасіки.

Після купівлі спірного будинку в період з 2010 року по 2015 рік він та відповідачка кожні вихідні їздили на пасіку. а також підтримували будинок в нормальному стані.

Під час проживання однією сім`єю, єдиним джерелом для існування був продаж меду. Цей вид діяльності був фактично єдиним джерелом їх з відповідачкою доходу у період їх спільного проживання і саме за ці кошти і був придбаний житловий будинок та частина квартири.

На теперішній час відповідачка не допускає його до спірного майна, не визнає факту наявності спільного майна та відмовляється навіть розглядати можливість поділу майна, а тому виникла необхідність захисту його прав у судовому порядку.

Просив встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з червня 2000 року до листопада 2017 року без реєстрації шлюбу; визнати житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 та 1/9 частину трикімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя; визнати за ним ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право власності за кожним на Ѕ частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя; визнати за ним ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право власності за кожним на 1/18 частину трикімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя.

Ухвалою судді від 7 грудня 2021 року у справі відкрито провадження та справу прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Відповідно до ухвали суду від 26 лютого 2021 року підготовче провадження у справі закрито, та справу призначено до судового розгляду.

12 квітня 2021 року на адресу суду надійшла заява від позивача ОСОБА_1 про відмову від позовних вимог в частині визнання 1/9 частини трикімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю подружжя та визнання за ним ОСОБА_1 та ОСОБА_3 права власності за кожним на 1/18 частину трикімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя та закриття провадження у справі в цій частині.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Берестовий Є.В. підтримав клопотання позивача, просив провадження у справі в цій частині закрити, при цьому зазначив, що наслідки закриття провадження у справі йому роз`яснені та зрозумілі.

Представник відповідачки ОСОБА_3 адвокат Руденко М.М. зазначив, що це право позивача на відмову від частини позовних вимог, а тому при вирішенні клопотання покладається на розсуд суду

Суд, ознайомившись із заявою позивача, перевіривши матеріали справи дійшов висновку про її задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до частини 3 статті 13 Цивільного процесуального Кодексу України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 49 Цивільного процесуального Кодексу України, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Як встановлено частиною 1 статті 206 Цивільного процесуального Кодексу України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до вимог пункту 4 частини 1 статті 255 Цивільного процесуального Кодексу України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Враховуючи, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд, суд вважає задовольнити заяву позивача про відмову від частини позовних вимог та закриття провадження у справі в цій частині.

Керуючись статтями 49 частиною 2 пунктом 1, 206 частиною 1, 255 частиною 1 пунктом 4 Цивільного процесуального Кодексу України,

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про відмову від частини позовних вимог задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_6 від частини позовних вимог до ОСОБА_3 щодо визнання 1/9 частини трикімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 спільною сумісною власністю подружжя та визнання за ним ОСОБА_1 та ОСОБА_3 право власності права власності за кожним на 1/18 частину трикімнатної квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя та закрити провадження у цій частині.

Роз`яснити ОСОБА_1 наслідки, передбачені частиною 2 статті 256 ЦПК України, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її проголошення, з урахуванням Перехідних положень ЦПК України.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: Сокирко Л.М.