Постанова

Іменем України

28 липня 2021 року

м. Київ

справа № 707/105/20

провадження № 61-6997св21

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Жданової В. С., Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Коротуна В. М.,

учасники справи:

позивач - Черкаська міська рада,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

третя особа - Департамент освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради,

особа, яка подала касаційну скаргу -заступник керівника Черкаської обласної прокуратури,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу Заступника керівника Черкаської обласної прокуратури на постанову Черкаського апеляційного суду від 26 березня 2021 року у складі колегії суддів: Бородійчука В. Г., Єльцова В. О., Карпенко О. В.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2020 року заступник прокурора Черкаської області в інтересах держави в особі Черкаської міської ради звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Департамент освіти та гуманітарної політики Черкаської міської ради, про повернення приміщення та скасування державної реєстрації.

Позов мотивовано тим, що відповідачі неправомірно та безпідставно оформили право власності на будинки відпочинку за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі викладеного заступник прокурора Черкаської області в інтересах держави в особі Черкаської міської ради просив суд зобов`язати відповідачів повернути Черкаській міській раді відповідні будинки, що входять до єдиного майнового комплексу, за адресою: АДРЕСА_1 ; скасувати записи про проведену державну реєстрацію права власності на них.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 16 жовтня 2020 року позов задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_1 повернути Черкаській міській раді будинок відпочинку з прибудовою та навісом Щ-1, щ', щ2, що входить до єдиного майнового комплексу, за адресою: АДРЕСА_1 .

Скасовано запис про проведену державну реєстрацію права власності № 32440817 від 18 липня 2019 року за ОСОБА_1 на будинок з прибудовою та навісом Щ-1, щ', щ2, за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язано ОСОБА_2 повернути Черкаській міській раді будинок відпочинку G-1, що входить до єдиного майнового комплексу, за адресою: АДРЕСА_1 .

Скасовано запис про проведену державну реєстрацію права власності № 28447526 від 16 жовтня 2018 року за ОСОБА_2 на будинок G-1, за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язано ОСОБА_3 повернути Черкаській міській раді будинок відпочинку з навісом Р-1, р, що входить до єдиного майнового комплексу, за адресою: АДРЕСА_1 .

Скасовано запис про проведену державну реєстрацію права власності № 294200811 від 11 грудня 2018 року за ОСОБА_3 на будинок відпочинку з навісом Р-1, р, за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь прокуратури Черкаської області судові витрати у справі, що складаються із судового збору у розмірі 12 612 грн по 4 204 грн з кожного.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідачі набули право власності на відповідні будинки відпочинку за відсутності правових підстав.

Не погодившись з таким рішенням суду, відповідачі в особі представника - адвоката Заволокіна О. О. подали апеляційні скарги.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Черкаського апеляційного суду від 26 березня 2021 року рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 16 жовтня 2020 року в частині скасування запису про проведену реєстрацію права власності № 32440817 від 18 липня 2019 року за ОСОБА_1 на будинок з прибудовою та навісом Щ-1, щ', щ2, за адресою: АДРЕСА_1 , про проведену державну реєстрацію права власності № 28447526 від 16 жовтня 2018 року за ОСОБА_2 на будинок G-1, за адресою: АДРЕСА_1 , про проведену державну реєстрацію права власності № 294200811 від 11 грудня 2018 року за ОСОБА_3 на будинок відпочинку з навісом Р-1, р, за адресою: АДРЕСА_1 скасовано і в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовлено.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь прокуратури Черкаської області судові витрати по справі, що складаються із судового збору, сплаченого при поданні позовних заяв у розмірі 6 306 грн, по 2 102 грн з кожного.

Стягнуто з прокуратури Черкаської області на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 судові витрати по справі, що складаються із судового збору, сплаченого при подачі апеляційної скарги, в розмірі 9 459 грн, по 3 153 грн на кожного.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що прокурор в інтересах держави в особі Черкаської міської ради звернувся до суду із неналежним способом захисту, тому судове рішення в частині скасування запису про проведену державну реєстрацію права власності підлягає до скасування з відмовою у задоволенні позову в цій частині.

Також суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з прокуратури на користь відповідачів 50 % розміру судового збору, що був оплачений при подачі апеляційної скарги, тобто по 3 153 грн на кожного відповідача, оскількиза наслідками розгляду справи в суді апеляційної інстанції апеляційну скаргу задоволено частково.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у квітні 2021 року до Верховного Суду, заступник керівника Черкаської обласної прокуратури, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить змінити постанову апеляційного суду в частині стягнення з прокуратури Черкаської області судових витрат за подання апеляційної скарги, стягнувши такі витрати на користь відповідачів з Черкаської міської ради.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції неправильно застосував норми процесуального права: статті 56, 141 ЦПК України.

Доводи інших учасників справи

Інші учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу до касаційного суду не направили.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду від 28 квітня 2021 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою в указаній справі та витребувано матеріали цивільної справи.

04 червня 2021 року вказана справа передана на розгляд до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 22 червня 2021 року вказану справу призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу. Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Із змісту касаційної скарги убачається, що прокурором постанова Черкаського апеляційного суду від 26 березня 2021 року оскаржується виключно в частині стягнення з Прокуратури Черкаської області судових витрат.

Оскільки постанова суду апеляційної інстанції в іншій частині в касаційному порядку не оскаржується, тому на предмет законності й обґрунтованості в цій частині судом касаційної інстанції не перевіряється відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону постанова суду апеляційної інстанції в оскаржуваній частині не відповідає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 133 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частинами першою, тринадцятою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частинами першою, другою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Відповідно до частини третьої статті 56 ЦПК України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача (частини четверта, п`ята статті 56 ЦПК України).

У даному спорі заступник прокурора Черкаської області звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Черкаської міської ради.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 28 січня 2020 року провадження у справі за вказаним позовом було відкрито.

Тобто з дати постановлення вказаної ухвали місцевого суду, у відповідності до приписів частини п`ятою статті 56 ЦПК України, саме Черкаська міська рада, як зазначений у позові орган, уповноважений здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, набула статусу позивача. Прокурор не має статусу позивача у цій справі.

Тому і відповідний розподіл судових витрат, відповідно до положень статті 141 ЦПК України, повинен здійснюватися з урахуванням належного позивача/позивачів.

Подібних за змістом висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 15 січня 2019 року у справі № 908/799/17, від 12 січня 2021 року у справі № 908/730/19.

Однак суд апеляційної інстанції зазначеного не врахував, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про покладення судових витрат на прокуратуру Черкаської області та помилково стягнув з неї на користь відповідачів судовий збір за подання апеляційної скарги.

Разом із тим, з огляду на викладене, судовий збір за подання апеляційної скарги має бути стягнений на користь відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог з позивача - Черкаської міської ради.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 409 ЦПК України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.

Згідно із частинами першою, четвертою статті 412 ЦПК України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Враховуючи те, що у справі не вимагається збирання або додаткової перевірки чи оцінки доказів, обставини справи встановлені судом повно, але допущено порушення норм процесуального права, оскаржуване судове рішення підлягає зміні в частині стягнення судових витрат по справі, що складаються із судового збору, сплаченого при подачі апеляційної скарги.

Зважаючи на викладене, Верховний Суд вважає, що касаційну скаргу необхідно задовольнити, постанову Черкаського апеляційного суду від 26 березня 2021 року змінити, виклавши абзац 5 її резолютивної частини у такій редакції: «Стягнути з Черкаської міської ради на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 судові витрати по справі, що складаються із судового збору, сплаченого при подачі апеляційної скарги в розмірі 9 459 грн, по 3 153 грн на кожного»

Керуючись статтями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Заступника керівника Черкаської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Черкаської міської ради задовольнити.

Постанову Черкаського апеляційного суду від 26 березня 2021 року змінити, виклавши абзац 5 її резолютивної частини у наступній редакції: «Стягнути з Черкаської міської ради на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 судові витрати по справі, що складаються із судового збору, сплаченого при подачі апеляційної скарги в розмірі 9 459 грн, по 3 153 грн на кожного».

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: В. С. Жданова

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун