Справа № 643/2953/21
Провадження № 2/643/2967/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2021 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Афанасьєва В.О., за участю секретаря судового засідання Абуллаєвої А.М., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення розміру частки у спільній частковій власності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить визначити, що розмір частки ОСОБА_3 у праві спільної часткової власності на нежитлове приміщення 1-ого поверху № 65, загальною площею 17, 3 кв.м. в літ. «А-2» в АДРЕСА_1 , становить Ѕ частки.

В обґрунтування позову зазначала, 10.07.1997 ОСОБА_3 придбав у власність частину нежитлового приміщення на правах загальної часткової власності, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 ), площею 8,6 кв. м., що підтверджується договором купівлі-продажу № 1180-В-С від 10.07.1997 року. Також його право власності підтверджується свідоцтвом про право власності № 1180-В-С, згідно якого частина нежитлового приміщення 1-го поверху № 65, літ. А-2, загальною площею 8,6 кв. м. на правах загальної часткової власності, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 ) належить ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 08.11.2018. Позивач, ОСОБА_1 , є донькою ОСОБА_3 . Після смерті батька 20.05.2019 позивач звернулася до Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку в нежитловому приміщенні 1-го поверху № 65, площею 8,6 кв. м. в літ. А-2, що розташоване вищевказаною адресою. Нотаріусом було встановлено, що ОСОБА_1 , та ОСОБА_4 , її мати і дружина померлого, є його спадкоємцями. ОСОБА_4 відмовилася від своєї частки спадкового майна на користь позивача шляхом написання нотаріально завіреної заяви, яка знаходиться в матеріалах спадкової справи № 700/2018. 04.12.2020 державним нотаріусом 6-ї державної нотаріальної контори винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Постанова вмотивована тим, що відповідно до п. 5.10 Глави 1 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій у тексті договору про відчуження частки майна вказуються арифметичні (у простих дробах) частки, чого не зроблено у вищевказаному договорі купівлі-продажу. Через те, що з наявних у спадковій справі документах не вбачається, яка саме частка нерухомого майна належить спадкодавцю, що унеможливлює видачу свідоцтва на право спадщини та подальшу реєстрацію права власності на таке майно.

До початку підготовчого судового засідання від позивача надійшла заява, у якій вона просила розглядати справу за її відсутності, позов підтримала та наполягала на його задоволенні.

До початку підготовчого судового засідання від відповідача надійшла заява, у якій він просив розгляд справи проводити за його відсутності, позов визнав, проти його задоволення не заперечував.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Вирішуючи питання щодо можливості прийняття визнання позову відповідачем, суд враховує таке.

10.07.1997 ОСОБА_3 придбав у власність частину нежитлового приміщення на правах загальної часткової власності, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 ), площею 8,6 кв. м., що підтверджується договором купівлі-продажу № 1180-В-С від 10.07.1997. (а.с. 11-12)

Згідно довідки КП «ХМБТІ» Харківської міської ради № 1061729 від 06.06.2019 року нежитлове приміщення 1-го поверху № 65 загальною площею 17,3 кв. м. в літ. «А-2» в АДРЕСА_1 належить наступним власникам: ОСОБА_3 належить частина нежитлового приміщення 1-го поверху № 65 в літ. «А-2» площею 8,6 кв. м. на підставі: договору купівлі-продажу № 1180-В-С, посвідченого 10.07.19971 р приватним нотаріусом ХМНО Гамаль І. М. № 4770; акт прийому-передачі № 1180 - В- С від 10.10.1997 р; свідоцтво про право власності № НОМЕР_2 від 10.10.1997 р-; Приватному підприємцю ОСОБА_2 належить частина нежитлового приміщення 1-го поверху № 65 в літ. «А-2» площею 8,7 кв. м. на підставі договору купівлі-продажу № 1179-В-С, посвідченого 10.07.19971 р приватним нотаріусом ХМНО Гамаль І. М. № 4775; акт прийому-передачі № 1179 - В- С від 10.10.1997 р; свідоцтво про право власності № НОМЕР_3 від 10.10.1997 р. (а.с. 21)

В подальшому, ОСОБА_3 помер, після смерті якої відкрилася спадщина на належне йому майно (а.с. 10).

Позивач, ОСОБА_1 , після смерті батька 20.05.2019 звернулася до Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку в нежитловому приміщенні 1-го поверху № 65, площею 8,6 кв. м. в літ. А-2, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку із тим, що з наявних у спадковій справі документах не вбачається, яка саме частка нерухомого майна належить спадкодавцю, що унеможливлює видачу свідоцтва на право спадщини та подальшу реєстрацію права власності на таке майно. (а.с.24)

Так, звертаючись до суду із вказаним позовом, позивачка вказувала на те, що оскільки частки кожного із співвласників у загальній частковій власності на квартиру не визначено, вона позбавлена можливості у визначеному законом порядку отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно й відповідно, з метою захисту своїх прав, просила суд визначити частки кожного із співвласників у праві власності на спірну квартиру.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно із ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Порядок та підстави визначення часток у праві спільної часткової власності визначено у ст. 357 ЦК України.

Зокрема, зі змісту ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Відповідно до ч. 1ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Згідно ст. 358 ч. 2 ЦК України співвласники права спільної часткової власності можуть домовитися про порядок користування майном. За ч. З цієї ж статті кожен із співвласників має право на надання йому в користування тієї частини спільного майна, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин наявні підстави для прийняття судом визнання позову відповідачем та задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 13, ст.76, 77, 81, 141, 258-265, 352-354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення розміру частки у спільній частковій власності - задовольнити в повному обсязі.

Визначити, що розмір частки ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у праві спільної часткової власності на нежитлове приміщення 1-ого поверху № 65, загальною площею 17,3 кв.м. в літ. «А-2» в АДРЕСА_1 , становить 1/2 частини.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Московський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Афанасьєв