Справа № 426/1646/21
РІШЕННЯ

іменем України

29 липня 2021 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Криви Ю.В.,

за участю секретаря судового засідання Чернишової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сватове в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

встановив:

До суду звернулась із даним позовом позивач ОСОБА_1 ., який обґрунтовує тим, що вона є дружиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу.

Її чоловік, ОСОБА_5 , згідно з Договором купівлі- продажу від 07.06.1988 року є власником житлового будинку, який розташований за адресою по АДРЕСА_1 . Право власності на це нерухоме майно було набуте під час їхнього шлюбу, тому відносно цього нерухомого майна діє презумпція спільного права власності подружжя на майно, яке набуте в період шлюбу.

Рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 06.02.2019 року ОСОБА_4 визнаний безвісно відсутнім з 01.04.2014 року, позивачем були здійснені заходи щодо встановлення опіки над нерухомим майном, яке зареєстроване за ОСОБА_4

09.02.2021 року позивач звернулася до державного нотаріуса Сватівської нотаріальної контори Луганської області та отримала Свідоцтво опікуна над майном фізичної особи, яка визнана безвісно відсутньою.

Фактично у цьому будинку позивач проживаю одна, їх сини, відповідачі по справі, давно виїхали за межі країни, мешкають у Російській Федерації, там у них сім`ї, вони працюють і не пов`язують своє майбутнє з поверненням до батьківського подвір`я у м. Сватове Луганської області. Спілкуються вони лише по телефону, вони навіть у гості не приїжджають через велику відстань, матеріальними труднощами та зайнятістю на роботі.

Хоча фактично сини не проживають з позивачем, але вони є зареєстрованими за цією адресою - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 не проживає в будинку з 2004 року, а ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 не проживає з 2006 року. Тобто більш ніж 15 років вони ведуть самостійне життя, мають інше місце проживання, місце роботи, не відвідують цю адресу. Вибуття з адреси реєстрації відповідачі здійснили за власним бажанням, без тиску та перешкод, але привести у відповідність місце своєї реєстрації на території України вони добровільно не бажають, посилаючись на зайнятість та відсутність коштів.

Їхніх речей у будинку немає, вони не цікавляться його станом, не сплачують комунальні платежі та не беруть участь у ремонті будинку та його утриманні. Врегулювати питання щодо зняття з реєстрації позивач не має можливості, оскільки її сини проживають за межами території України та не можуть прибути до м. Сватове Луганської області у зв`язку з їх матеріальними труднощами.

Позивач самостійно за власні кошти проводе утримання будинку, сплачує комунальні послуги. У зв`язку з високою вартістю комунальних послуг вона опинилась у дуже скрутному матеріальному становищі, але при зверненні до управління соціального захисту Сватівської районної державної адміністрації щодо призначення житлової субсидії, їй було роз`яснено, що будуть враховані доходи усіх зареєстрованих на житловій площі осіб, а у разі відсутності інформації про такі доходи, обрахунок буде проведено у розмірі двох розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб станом на кінець періоду, за який враховуються дохід. Врахування такої суми доходу суттєво вплине на розмір соціальної допомоги або взагалі на можливість її призначення. Реєстрація у будинку особи, яка фактично не проживає, порушує її право власника, на розпорядження, володіння та користування належним на праві приватної власності майном.

Під час підготовки позовної заяви до суду, з метою належного збирання доказів у справі, а саме підтвердження, того факту, що відповідачі добровільно виїхали з місця реєстрації, жодних перешкод у проживанні не чинилось і не чиниться, позивач 16 лютого 2021 року звернулась з письмовою заявою до Сватівської РВП ГУНП в Луганській області щодо надання їй інформації чи зверталися відповідачі з письмовою заявою до Сватівського відділу РВП ГУНП в Луганській області щодо захисту своїх прав чи інтересів усунення перешкод у користуванні (вселення) житловим приміщенням-будинком, що розташований за адресою АДРЕСА_1 в період з 2020 року до сьогоднішнього часу.

Листом Сватівського РВП НП в Луганській області від 17.02.2021 року №3506/1 11/42-2021 позивачу було повідомлено, що відповідно до Закону України «Про звернення громадян», а саме ст. 10 не допускається розголошення одержаних зі звернень відомостей про особисте життя громадян без їх згоди чи відомостей, а також відповідно до Закону України «про захист персональних даних», а саме ст. 16.1- порядок доступу до персональних даних третіх осіб визначається умовами згоди суб`єкта персональних даних на обробку цих даних, наданою володільцю персональних даних, або відповідно до вимог закону.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Положенням про порядок призначення житлових субсидій визначено умови призначення та порядок надання громадянам таких житлових субсидій. Житлова субсидія призначається одному із членів домогосподарства, які зареєстровані в житловому приміщенні (будинку).Житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства.

До складу домогосподарства включаються всі особи, що зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), на яких розраховуються соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії.

Опікун над майном фізичної особи, яка визнана безвісно відсутньою, або фізичної особи, місце перебування якої невідоме, приймає виконання цивільних обов`язків на її користь, погашає коштом її майна борги, управляє цим майном в її інтересах.

Таким чином позивач є опікуном будинку, але у зв`язку з реєстрацією на житловій площі осіб, які фактично не проживають за даною адресою не дає їй в повному обсязі користуватися майном, зокрема, вона не може укладати комунальні договори виходячи з фактичної кількості зареєстрованих осіб, користуватися пільгами та житловою субсидією на оплату комунальних послуг, що порушує її право приватної власності. З відповідачами спільним побутом вона не пов`язана, тому їх право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна.

Виконуючи свій обов`язок опікуна та співвласника майна, звертаючись до суду цим позовом, позивач здійснює заходи щодо унеможливлення утворення боргів по сплаті комунальних платежів, приведення у відповідність документів в частині фактично проживаючих та зареєстрованих осіб, підтримання нерухомого майна у належному стані та захисту свого права на звернення за соціальним захистом отримання субсидії.

Позивач просить задовольнити позовні вимоги та визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право на користування житловим приміщенням - будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

В судове засідання сторони не з`явились, від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про слухання справи за її відсутності, просить задовольнити позовні вимоги повністю (а.с.60).

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, пояснює, що за адресою: АДРЕСА_1 не проживає більше 15 років. (а.с.58). Справжність підпису відповідача ОСОБА_3 засвідчено нотаріусом нотаріальної контори Донецького нотаріального округу Ростовської області, Ракітіною та зареєстровано в реєстрі №61/115-н/61-2021-5-936.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, пояснює, що за адресою: АДРЕСА_1 не проживає більше 17 років. (а.с.59). Справжність підпису відповідача ОСОБА_3 засвідчено нотаріусом нотаріальної контори Донецького нотаріального округу Ростовської області Ракітіною та зареєстровано в реєстрі №61/115-н/61-2021-5-935.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі викладеного, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по наявним матеріалам в справі.

Суд, проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97 ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном.

Частиною 1статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з договором купівлі - продажу від 07.06.1988 р., технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 1996 р., ОСОБА_4 є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.14-18).

Згідно рішення Сватівського районного суду Луганської області від 06.02.2019 р. та ухвали Сватівського районного суду Луганської області від 22.01.2020р., ОСОБА_4 визнаний безвісно відсутнім (а.с.21-23).

Згідно заяви позивача ОСОБА_1 до Сватівського РВП ГУНП в Луганській області від 16.02.2021 р. чи зверталися ОСОБА_3 , ОСОБА_3 до Сватівського РВП ГУНП в Луганській області з письмовою заявою щодо захисту своїх прав чи інтересів про усунення перешкод у користуванні (вселення) житловим приміщенням-будинком, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . в період з 2020 року до 2021 року (а.с. 20), позивачу було надано відповідь Сватівським РВП ГУНП в Луганській області, що ст.10 Закону України « Про звернення громадян» не допускається розголошення одержаних із звернень відомостей про особисте життя громадян без їх згоди чи відомостей (а.с.19).

Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 954 від 11.02.2021 р. виданої Сватівською міською радою, станом на 11.02.2021 р. в будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: дружина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; чоловік - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.24).

Також в домовій книзі для прописки громадян, проживаючих в будинку АДРЕСА_1 , зазначено серед переліку зареєстрованих осіб: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно заяви ОСОБА_3 , засвідченої нотаріусом Каменськ-Шахтинського нотаріального округу Ростовської області, Морозової О.М. №61/196-н/61-2019-2-857 від 10.09.2019 р., повідомляє, що на протязі 13 років він не проживає за адресою: АДРЕСА_1 . На даний час проживає на території Російської Федерації та не заперечує проти зняття його з реєстрації за вищезазначеної адреси.

Аналогічна заява надана ОСОБА_2 , засвідченої нотаріусом Каменськ-Шахтинського нотаріального округу Ростовської області, Морозової О.М. №61/196-н/61-2019-2-858 від 10.09.2019 р., в якій повідомляє, що на протязі 15 років він не проживає за адресою: АДРЕСА_1 . На даний час проживає на території Російської Федерації та не заперечує проти зняття його з реєстрації за вищезазначеної адреси.

Згідно акту (складеного сусідами) ОСОБА_6 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 та ОСОБА_7 проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , вказано, що за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , не проживає з 2004 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не проживає з 2006 року. Місце їх фактичного проживання Російська Федерація (а.с.30).

Відповідно до свідоцтва опікуна над майном фізичної особи, яка визнана безвісно відсутньою, посвідченого державним нотаріусом Сватівської державної нотаріальної контори Луганської області, Власовим О.В. №1-114 від 09.02.2021 р., опікуном майна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.31).

Згідно розрахункової книжки з оплати за послуги зі збирання, перевезення та захоронення побутових відходів, особовий рахунок № НОМЕР_1 від 2015 р., розрахункової книжки по оплаті за природний газ №3464 від грудня 2019 р. та квитанцій про сплату послуг за адресою: АДРЕСА_1 , значиться ОСОБА_1 (а.с.32-35, 35 з.б.).

Шлюбні відносини між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_4 підтверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 11.11.1978 р. (а.с.13).

Родинні відносини позивача з відповідачами підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , серії НОМЕР_3 від 01.10.1982 р. (а.с.11) та свідоцтвом про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , серії НОМЕР_4 від 28.01.1988 р. (а.с.12).

Пунктом 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 визначено, що під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першоїстатті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.

Приписами ст. 383 Цивільного кодексу України та ст. 150 ЖК України передбачено право власника використовувати житло для власного проживання членів сім`ї, інших осіб, та розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Нормами статті 405 ЦК України передбачається, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

У правовій позиції ВСУ у справі № 6-709цс16 зазначено, що згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.

Під час судового розгляду встановлено, що чоловік позивача ОСОБА_4 визнаний Сватівським районний судом Луганської області безвісті відсутнім, та відповідачі: ОСОБА_3 , ОСОБА_3 хоч і є дітьми позивача ОСОБА_1 , однак не є членами сім`ї позивача, оскільки вони проживають окремо на протязі тривалого часу у Російській Федерації. В житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , відповідачі не проживають понад 15 років, обов`язки щодо утримання будинку не несуть, а отже, своєю реєстрацією в будинку чинять перешкоди власнику позивачу ОСОБА_1 у розпорядженні своїм майном.

Таким чином, порушення права власності мають бути усунуті відповідно до положень ст. 321 ЦК України, оскільки право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права, або обмежений у його здійсненні.

Відповідно до абз. 2 ч. 1ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Оскільки власник житла має право на реалізацію передбаченого ст.ст.317,319 ЦК України права володіння, користування та розпорядження своїм майном він має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним користування своїм майном.

Враховуючи те, що позивач є власником будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , суд приходить висновку, що право ОСОБА_1 на володіння, користування та розпорядження спірним житловим приміщенням підлягає захисту в силу ст. 41 Конституції України і ст. 391 ЦК України, шляхом визнання відповідача такими, що втратили право користування будинком розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 41 Конституції України, ст. ст. 64, 156 ЖК УРСР, ст. ст.16, 317, 319, 321, 391 ЦК України, ст..ст.12, 81, 263-265, 280, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Копію рішення надіслати сторонам.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Сватівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя Ю.В.Крива