ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2021 року

м.Суми

Справа №591/7646/19

Номер провадження 22-ц/816/362/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),

суддів - Кононенко О. Ю. , Собини О. І.

з участю секретаря судового засідання Чуприни В.І.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз»,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Дмитренка Віталія Вікторовича на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 21 січня 2021 року в складі судді Клименко А.Я., ухваленого у м. Суми, повний текст судового рішення складено 28 січня 2021 року,

в с т а н о в и в:

Звернувшись до суду із позовом у грудні 2019 року, ОСОБА_1 просила визнати протиправним та скасувати рішення постійно діючої комісії ПАТ «Сумигаз» з розгляду актів про порушення, оформленого протоколом від 18.10.2018 року № 124, про задоволення акту про порушення від 25.09.2018 року № 01/1915 щодо споживача природного газу ОСОБА_1 та здійснення перерахунку об`ємів не облікованого природного газу за граничними об`ємами споживання за період з 24.03.2018 по 24.09.2018 року. Визнати недійсним договір про реструктуризацію заборгованості за не облікований (донарахований) природний газ від 08 травня 2019 року укладений між Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» та ОСОБА_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що вона мешкає у квартирі, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначене житло обладнане газовим котлом для опалення та газовою плитою для приготування їжі. Позивач здійснює плату за фактично спожитий газ на підставі виставлених рахунків. 29.09.2018 року працівником ПАТ «Сумигаз» було знято її газовий лічильник для проведення експертизи. 25.09.2019 року позивача було запрошено до відповідача, де вона дізналася про те, що її лічильник несправний, а тому позивач погодилася замінити його на новий. 18.10.2018 року рішенням постійно діючої комісії ПАТ «Сумигаз» з розгляду актів про порушення, оформленого протоколом № 124, задоволено акт про порушення від 25.09.2018 року № 01/1915 щодо споживача природного газу ОСОБА_1 та вирішено виконати перерахунок об`ємів не облікованого природного газу. Позивач під час засідання зазначеної комісії не визнала факти втручання в роботу газового лічильника. В подальшому позивача було повідомлено про те, що вона повинна сплатити заборгованість в розмірі 15456 грн. 42 коп. 08.05.2019 року позивачем було підписано договір про реструктуризацію заборгованості за не облікований (донарахований) об`єм природного газу. Зазначає, що серед наданих їй відповідачем документів, які стали підставо для прийняття оскаржуваного рішення був відсутній протокол про направлення ЗВІТ та/ або пломби на експертизу. Вказує, що на її вимогу, відповідачем було надано копію зазначеного протоколу, проте в ньому міститься виправлення у номері пломби, якою опечатано поліетиленовий пакет, в який було поміщено лічильник, що не передбачено Кодексом газорозподільних мереж. При цьому факт наявності виправлень в протоколі направлення лічильника побутового газу на експертизу, в акті експертизи не відображено. Вказує, що хоча газовий лічильник підлягає щорічній повірці, така повірка не проводилася з 2007 року. При цьому, згідно з п. 11 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем, розрахунки передбачені цією главою, за актом про порушення не здійснюються за період після дати прострочення періодичної повірки лічильника у випадку недотримання з вини оператора ГРМ строків періодичної повірки лічильника газу. Таким чином, здійснений перерахунок об`ємів не облікованого природного газу є протиправним, оскільки покладає на позивача додаткові витрати, які не відповідають розміру нарахованих житлово комунальних послуг за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства. Зазначає, що факт укладання позивачем договору про реструктуризацію не є визнанням позивачем правопорушення.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 21 січня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки при експертизі лічильника було встановлено несанкціоноване втручання в його роботу, то споживач не звільняється від обов`язку оплати вартості обсягу не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу, нарахованого відповідно до вимог п. 1 глави 3 розділу XI Кодексу газорозподільних систем, в тому числі не звільняється від такого обов`язку і у зв`язку із посиланням на недотримання періодичності повірки лічильника відповідачем. Крім того, в судовому засіданні позивачем не було доведено, що дії ПАТ «Сумигаз» щодо перерахунку не облікованого об`єму природного газу відповідно до п. 3.6 глави 2 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем за граничними об`ємами споживання природного газу за період з 24.03.2018 року по 24.09.2018 року є протиправними. Також, суд дійшов висновку стосовно того, що кожен з договорів реструктуризації (від 26.11.208 року та від 08.05.2019 року), що укладені між позивачем та відповідачем, відповідають цивільному кодексу України, іншим актам законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, оскільки сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Таким чином, відсутні підстави для визнання укладеного між сторонами договору про реструктуризацію заборгованості за не облікований (донарахований) природний газ від 08 травня 2019 року недійсним.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_1 адвокат Дмитренко В.В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, про задоволення позовних вимог.

Доводи скарги мотивує тим, що укладений між позивачем та відповідачем договір про реструктуризацію заборгованості не відповідає вимогам п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово комунальні послуги». Вказує, що лічильник підлягає повірці один раз на п`ять років, але 12.04.2004 року було здійснено пуск газу після реконструкції внутрішньо будинкового газопроводу попередніми власниками квартири, про що зроблено відповідний запис в абонентській книжці. В подальшому абонентська книжка не містить запису про опломбування/роз пломбування, зняття лічильника для здійснення його повірки, з огляду на що, відповідачем було порушено строки проведення повірки лічильника позивача. Зазначає, що в зв`язку з наявністю підстав для визнання незаконним рішення відповідача оформленого протоколом від 18.10.2018 року № 124, про задоволення акту про порушення від 25.09.2018 року № 01/1915 щодо споживача природного газу ОСОБА_1 та здійснення перерахунку об`ємів не облікованого природного газу за граничними об`ємами споживання за період з 24.03.2018 року по 24.09.2018 року, підлягає визнанню недійсним договір про реструктуризацію заборгованості за не облікований (донарахований) природний газ від 08.05.2019 року, укладений між позивачем та відповідачем. Також, суд помилково поклав судові витрати зі сплати судового збору на позивача, яка звільнена від сплати судових витрат.

Від відповідача до апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній з нею не погоджується та зазначає, що суд першої інстанції правильно врахував, що втручання в роботу лічильника, встановлене експертизою, проведеною постійно діючою комісією Оператора ГРМ свідчить про несанкціонований відбір газу позивачем, і останньою не доведено, що пошкодження пломби на газовому лічильнику відбулося не з її вини, у той час, як наявність пошкодження пломби приладу обліку, облікового механізму та місця опломбування свідчать про несанкціоноване використання природного газу. Вказує, що відповідальність за своєчасність проведення періодичної перевірки, обслуговування та ремонту засобів вимірювальної техніки, що є власністю фізичних осіб покладається на суб`єктів господарювання, що надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. Однак, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували факт пропущення терміну повірки відповідачем лічильника позивача. Крім того, між сторонами було досягнуто згоду в частині визначення вартості не облікованого об`єму природного газу. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Позивач та її представник в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити. Позивач підтвердила, що у зв`язку із відключенням квартири від газопостачання через несплату нарахованої суми заборгованості, вона після її звернення до суду із позовом про підключення, будучи не згодна з нарахованою сумою боргу за не обліковані об`єми газу, змушена сплатити частину боргу для відновлення газопостачання.

Представник ПАТ «Сумигаз» проти апеляційної скарги заперечив, просив залишити її без задоволення, підтвердив, що до складання акту про порушення, товариство не пред`являло до позивача майнових вимог з приводу заниженої оплати за споживчий газ.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Як вбачається із цивільної справи, ОСОБА_1 із складом сім`ї 2 чоловіка (вона, онука), мешкає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка згідно договору купівлі-продажу від 30.10.2007р належить їй на праві власності, і з листопада 2007 року є користувачем послуг газопостачання, уклавши з ПАТ «Сумигаз» договір з приводу надання послуг по газопостачанню. Прилад обліку об`ємів споживання газу належить власникові квартири.

З представленої нею абонентної книжки, виданою оператором ГРМ ще попередньому власнику квартири ОСОБА_2 , вбачається, що 12.02.2004р. в приміщенні квартири під час проведення пуску газу до приміщення квартири по внутрішньобудинковому газопроводу було прийнято до експлуатації лічильник «Галлус» № U003814351, до якого 27.05.2005 підключався гнучкий шланг.

Відповідно до статуту, відповідач в особі Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» є правонаступником всіх прав та обов`язків Державного підприємства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз», Відкритого акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз», Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз».

Отже, на час виникнення з позивачем договірних відносин, даним оператором ГРМ здійснювалося газопостачання природного газу до приміщення квартири позивача та його газорозподіл.

Ці обставини представником відповідача не оспорюються, але заперечуючи проти позову, останнім не було надано доказів того, що під час укладання договору і відкриття на неї особового рахунку відповідачем було видано ОСОБА_1 , як споживачу, в кінці 2007 року нову абонентну книжку з відміткою про проведення перевірки газового лічильника.

25.09.2018 року працівниками ПАТ «Сумигаз» було демонтовано побутовий лічильник газу, що знаходився в квартирі позивача, про що було складено протокол від 25.09.2018 року № 540. Знятий в квартирі позивача побутовий лічильник газу було направлено на експертизу (а.с.15).

Також, 25.09.2018 року було складено акт про порушення за № 01/1915, з якого вбачається, що мало місце несанкціоноване втручання в роботу побутового лічильника газу, шляхом пошкодження пломби на лічильному механізмі. (а.с. 14).

Відповідно до акту експертизи лічильника газу № 930 від 28.09.2018 року вбачається, що за результатами зовнішнього огляду лічильника встановлено: пломба не відповідає заводському відтиску, обліковий механізм пошкоджений. Пакувальна тара не пошкоджена, пломби якими опломбовано лічильник на пакувальній тарі та патрубках не пошкоджені і збігаються з номерами, які зазначені в протоколі направлення лічильника газу побутового на експертизу. Зовнішній вигляд лічильника незадовільний: пломба не відповідає заводському відтиску. Свинцева пломба схожа на пломбу заводу виробника «генератор» з відтиском ГПЗ, з зворотної сторони пломба має відтиск плоскогубців. При демонтажі кришки облікового механізму знайдені подряпини, пошкоджено місце пломбування та є сліди від герметика. Відповідно до зробленого комісією висновку вбачається, що ЛГП не придатний до експлуатації по зовнішньому вигляду, не відповідає вимогам Р50-071-98. Метрологічні похибки не відповідають вимогам нормативно технічної документації ДСТУ 3336-96 (п.5.1.5). Дане пошкодження могло призвести до заниження показників. (а.с.16).

Згідно з витягом із протоколу засідання постійно діючої комісії ПАТ «Сумигаз» з розгляду актів про порушення № 124 від 18.10.2018 року, вирішено задовольнити акт про порушення від 25.09.2018 р. № 01/1915 щодо споживача природного газу ОСОБА_1 Виконати перерахунок споживачу за адресою: АДРЕСА_1 об`ємів не облікованого природного газу, згідно п.1 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем за граничними об`ємами споживання природного газу за період з 24.03.2018 по 24.09.2018 та скласти Акт розрахунок донарахованого об`єму природного газу. Пред`явити до сплати споживачу за адресою: АДРЕСА_1 суму, визначену за результатами розрахунку, шляхом направлення споживачеві платіжного рахунку (а.с. 17-18).

Згідно з Актом розрахунком не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу та його вартості позивачу було донараховано 15456 грн. 42 коп.(а.с.76)

26.11.2018 року між позивачем та відповідачем було укладено договір реструктуризації заборгованості за не облікований (донарахований) об`єм природного газу, яким передбачено погашення заборгованості в період з 01.01.2019 по 01.12.2019 року (а.с. 79 - 80).

08.05.2019 року між позивачем та відповідачем було укладено договір реструктуризації заборгованості на суму 15456,42 грн за необлікований (донарахований) об`єм природного газу, яким передбачено погашення даної заборгованості в період з 25.05.2019 по 25.04.2020 року (а.с. 19-20).

Не погодившись із вказаними донарахуваннями, позивач 21.11.2019 року поскаржилася до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг. У наданій позивачу відповіді від 24.12.2019 року № 19749/16.3.2/9-19 Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг серед іншого вказує на те, що оскільки АТ «Сумигаз» не було надано копій документів, що підтверджують проведення періодичної повірки лічильника газу марки «Gallus» типорозміру G-4, зав. № 00814351, 2003 року випуску, що вказує на порушення АТ «Сумигаз» вимог чинного законодавства в частині проведення періодичної повірки лічильника газу, то, відповідно до п. 11 глави 3 розділу ХІ Кодексу (у редакції, що діяла до 28.12.2018 року), АТ «Сумигаз» необхідно скасувати вищезазначені донарахування обсягів природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу населенням за результатами висновку експертизи лічильника газу. (а.с.86-91).

Під час апеляційного перегляду справи відповідачем були представлені нові докази, а саме, акти претензії від 01.12.2008 року та від 23.01.2014 року на підтвердження того, що ОСОБА_1 не допустила їх до зняття лічильника на перевірку і є відмітка проте, що вона відмовилася від їх підпису.

Як пояснив в апеляційному суді представник товариства, інші документи з приводу перевірки лічильника відсутні, поважні причини не надання їх суду першої інстанції не навів.

Представник позивача пояснив, що дані акти не підписані позивачем, але через її відсутність в судовому засіданні, вона позбавлена можливості надати свої пояснення по обставинах викладених в цих актах, тому просив не приймати їх до уваги, оскільки ці докази не були предметом судового дослідження місцевого суду, а по обставинах, які викладені в актах, може дати пояснення тільки позивач.

Правовідносини між сторонами у справі врегульовані Законами України «Про захист прав споживачів», «Про житлово - комунальні послуги» «Про метрологію та метрологічну діяльність», «Про ринок природного газу», «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015р. №2494, та договорами про приєднання до газорозподільної системи, а також діючими до 13.07.2016р. Правилами надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу споживачам здійснюється за умови наявності вузла обліку природного газу. Побутові споживачі у разі відсутності приладів обліку природного газу споживають природний газ за нормами, встановленими законодавством, до термінів, передбачених в частині першій статті 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу». Вимоги до складових частин вузла обліку природного газу, правил експлуатації приладів обліку, порядку вимірювання обсягів та визначення якості природного газу визначаються технічними регламентами та нормами, правилами, що встановлюються і затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики в нафтогазовому комплексі.

Частиною 2 ст. 18 цього Закону встановлено, що приладовий облік природного газу здійснюється з метою визначення за допомогою вузла обліку природного газу обсягів його споживання та/або реалізації, на підставі яких проводяться взаєморозрахунки суб`єктів ринку природного газу.

Разом з цим, п. 3 ч. 2 ст. 13 цього Закону передбачає, що споживач зобов`язаний не допускати несанкціонованого відбору природного газу. Захист прав споживачів природного газу - фізичних осіб регулюється цим Законом, Законом України «Про захист прав споживачів» та іншими нормативно-правовими актами.

Частинами 1 ст. 38 та ст. 40 цього Закону встановлено, що права та обов`язки оператора газорозподільної системи визначаються цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, кодексом газотранспортної системи, кодексом газорозподільних систем, а також договором розподілу природного газу. Розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

За правилами ст. 41 цього Закону регулятор затверджує кодекс газорозподільних систем за результатами консультацій із суб`єктами ринку природного газу, який, серед іншого повинен містити правила обліку природного газу (у тому числі приладового);

Згідно з п. 1 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем (в редакції, яка діяла до 28.12.2018р., далі по тексу Кодекс) у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу, розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Але відповідно до п.11 глави 3 розділу ХІ цього Кодексу в редакції, що діяла на час прийняття рішення постійно діючою комісією ПАТ «Сумигаз», у разі виявлення у побутового споживача пошкодження лічильника газу та/або пломб на ньому та/або несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу розрахунки, передбачені цією главою, за актом про порушення не здійснюються за період після дати прострочення періодичної повірки лічильника у випадку недотримання з вини Оператора ГРМ строків періодичної повірки лічильника газу.

Відповідно п. 4 глави 1 розділу І цього Кодексу засобом вимірювальної техніки/ЗВТ є технічний засіб, включаючи лічильник газу, який застосовується під час вимірювань і має нормовані метрологічні характеристики; несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу це втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу;

Пунктом 1 глави 8 розділу Х Кодексу газорозподільних систем визначено, що періодична повірка (у тому числі демонтаж, транспортування монтаж, технічне обслуговування та пов`язаний з такою повіркою ремонт) лічильників газу, які встановлені для розрахунків за спожитий природний газ побутовими споживачами (населенням) для їх побутових потреб, здійснюється за рахунок Оператора ГРМ незалежно від того, чи є він власником ЗВТ. Для належної організації періодичної повірки лічильників газу по об`єктах побутових споживачів Оператор ГРМ повинен: 1) мати в наявності персоніфікований перелік всіх лічильників газу побутових споживачів, що знаходяться на ліцензованій території Оператора ГРМ; 2) забезпечити належний моніторинг термінів спливу міжповірочного інтервалу для складання графіка проведення періодичної повірки лічильників; 3) забезпечити періодичну повірку лічильника протягом міжповірочного інтервалу. У разі пропущення терміну періодичної повірки лічильника газу з вини Оператора ГРМ об`єм спожитого природного газу по об`єкту побутового споживача за відповідний період визначається за фактичними даними лічильника газу, за яким пропущений термін повірки. (п. 2,3 глави 8 розділу Х Кодексу газорозподільних систем).

Частиною 2 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), встановлено, що перелік категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 41 Переліку категорій законодавчо врегульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 2015 року № 374 встановлено, що лічильника газу підлягають перевірці.

Наказом Міністерства Економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року № 1747 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) затверджено міжповірочний інтервал для лічильників газу через 2 роки.

Відповідно до п. 22 Правил надання населенню послуг з газопостачання затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.1999 року № 2246 (редакції чинній на час набуття квартири позивачем, (далі Правила) установлення лічильників газу здійснюється газорозподільним підприємством або підприємствами і організаціями, які мають необхідні ліцензії та дозвіл на виконання таких робіт. Виконавець після встановлення лічильників газу зобов`язаний видати споживачеві акт та розрахунковий документ, що засвідчують факт виконання робіт. Гарантійне та післягарантійне обслуговування лічильників газу здійснюється відповідно до законодавства.

Пунктом 23 Правил встановлено, що відповідальність за збереження і цілість встановлених у споживача лічильників газу та пломб на них несе споживач.

Відповідно до абз. 3 п. 28 Правил споживач має право на отримання послуг з монтажу, технічного обслуговування та ремонту газових приладів і пристроїв, лічильників газу за своєю заявкою. Згідно з абз. 11 п. 29 Правил споживач зобов`язаний безперешкодно допускати у свої житлові та підсобні приміщення, де розташовані газові прилади і пристрої, лічильники газу, представників газопостачального (газорозподільного) підприємства після пред`явлення ними відповідних службових посвідчень для: відключення та заміни газових приладів і пристроїв, усунення порушень і несправностей в їх роботі, проведення технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання і дворових газопроводів, перевірки показань лічильників газу, наявності та цілості пломб на них; демонтажу або монтажу лічильників газу, пов`язаного з проведенням їх планової повірки; проводити на вимогу газопостачального підприємства у строки, передбачені пунктом 10 цих Правил, звіряння фактично використаних у попередньому році та першому півріччі поточного року обсягів природного газу з підписанням відповідного акта.

Вказаними Правилами було чітко визначено права та обов`язки газопостачального та газорозподільного підприємства, серед яких право газопостачального підприємства: вимагати від споживача відшкодування збитків згідно з Порядком відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу цих Правил; установлювати споживачам лічильники газу за власний рахунок; проводити щороку станом на 1 січня та 1 липня разом із споживачем звіряння фактично використаних у попередньому році та першому півріччі поточного року обсягів природного газу з підписанням відповідного акта. А газорозподільне підприємство має право: перевіряти стан лічильників газу, а також цілість пломб на них та на газових приладах і пристроях, відключених від системи газопостачання; вимагати від споживача відшкодування збитків згідно з Порядком відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу цих Правил; установлювати споживачам лічильники газу за власний рахунок (п.30,31 Правил)

Притому, Правила зобов`язують газопостачальне підприємство неухильно дотримуватися вимог Правил безпеки систем газопостачання; видавати споживачеві безоплатно бланки договорів, розрахункові книжки з бланками квитанцій та платіжні документи встановленого зразка; розглядати в установленому порядку претензії споживача щодо відповідності якісних показників газу та якості послуг і за наявності відповідних підстав задовольняти його вимоги; самостійно протягом місяця з моменту виявлення факту невідповідності фактичних якісних показників газу нормативним величинам або з моменту перерви у наданні послуг з газопостачання здійснити споживачеві перерахунок розміру плати за неякісні або ненадані послуги з газопостачання, повідомивши його про це протягом 10 календарних днів; припиняти (відновлювати) газопостачання для опалення житла у разі закінчення (настання) опалювального періоду; укласти договір із споживачем; проводити не менше ніж один раз на шість місяців контрольне зняття показань лічильників газу у споживачів відповідно до затверджених графіків; визначати на основі фактичних обсягів використання природного газу споживачем у попередньому році та першому півріччі поточного року величину роздрібної ціни на природний газ для споживача на поточний рік та відповідно друге півріччя поточного року відповідно до пункту 10 цих Правил; проводити за підсумками року станом на 1 січня перерахунок оплати споживачем вартості спожитого в попередньому році природного газу залежно від обсягу його фактичного використання в попередньому році за роздрібними цінами, що діяли в попередньому році; проводити за підсумками першого півріччя поточного року станом на 1 липня перерахунок оплати споживачем вартості спожитого в першому півріччі поточного року природного газу залежно від обсягу його фактичного використання в першому півріччі поточного року за роздрібними цінами, що діяли в першому півріччі поточного року.

За Правилами газорозподільне підприємство зобов`язане: неухильно дотримуватися вимог Правил безпеки систем газопостачання; надавати своєчасно якісні послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем газопостачання і дворових газопроводів; надавати послуги з технічного обслуговування газових приладів і пристроїв, лічильників газу за заявкою споживача; проводити безоплатно ремонт лічильників газу, пов`язаний з періодичною повіркою, та протягом одного місяця з дати настання строку періодичної повірки лічильників газу проводити таку повірку та їх технічне обслуговування (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж); проводити інструктаж споживача з безпечного користування газовими приладами і пристроями у побуті та попереджати його про відповідальність за порушення вимог Правил безпеки систем газопостачання; проводити інструктаж власників приватних будинків щодо дотримання правил техніки безпеки під час прочищення димових та вентиляційних каналів (п.32,33 Правил).

Нормами цих Правил були визначені межі відповідальності споживача та газопостачального і газорозподільного підприємства.

Так, у пунктах 34, 35 Правил передбачено, що споживач несе відповідальність згідно із законодавством за пошкодження лічильника газу, пломб на ньому, порушення цілості або пошкодження повірочного тавра, а також дії, що призводять до заниження показань лічильника; зривання пломб на газових приладах та пристроях, опломбованих газопостачальним або газорозподільним підприємством; відмову у доступі до власних житлових і підсобних приміщень, де розташовані газові прилади і пристрої, лічильники газу, представникам газопостачального (газорозподільного) підприємства для: контрольного зняття показань лічильників газу; демонтажу або монтажу лічильників газу, пов`язаного з проведенням їх планової повірки; порушення інших вимог цих Правил. Про порушення, допущені споживачем під час користування газом, відповідальні представники газорозподільного (газопостачального) підприємства складають акт у двох примірниках, один з яких залишається у споживача. На підставі акта визначається розмір завданих споживачем збитків, які відшкодовуються ним відповідно до законодавства

Обставини за яких настає відповідальність газопостачального та газорозподільного підприємства наведені у пункті 36 цих Правил, серед яких є порушення вимог цих Правил; безпідставне припинення газопостачання.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, докази подаються сторонами, але доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на те, що обов`язок забезпечення штатного режиму роботи приладу обліку природного газу покладається саме на відповідача, відповідно обов`язок доведення забезпечення ним періодичності перевірки роботи лічильника газу також покладається на останнього.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

За змістом ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами, т.т. виконання умов договору залежить від добросовісності поведінки сторін та своєчасного реагування кожної сторони з метою припинення неправомірної поведінки.

Отже, законодавець поклав тягар зобов`язання по виконанню актів цивільного законодавства або договору на осіб, учасників цивільних правовідносин та сторін договору,

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

По своїй суті застосовано доктрину venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки), яка базується ще на римській максимі «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці).

В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності, який передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав.

Аналізуючи наведені норми матеріального права, колегія суддів приходить до висновку, що ознака несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу це втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу) шляхом їх пошкодження чи пошкодження на них пломб і є підставою для розрахунку об`єму необлікованого природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу населенням з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення. У разі якщо оператором ГРМ не було забезпечено періодичну повірку лічильника протягом міжповірочного інтервалу в межах 2-х років, то у разі пропущення терміну періодичної повірки лічильника газу з вини Оператора ГРМ об`єм спожитого природного газу по об`єкту побутового споживача за відповідний період визначається за фактичними даними лічильника газу, за яким пропущений термін повірки. (п. 2,3 глави 8 розділу Х Кодексу газорозподільних систем). у разі виявлення у побутового споживача пошкодження лічильника газу та/або пломб на ньому, несанкціонованого втручання в роботу ЗВТ/лічильника газу розрахунки, за актом про порушення не здійснюються за період після дати прострочення періодичної повірки лічильника у випадку недотримання з вини Оператора ГРМ строків періодичної повірки лічильника газу.

За результатами проведеної експертизи лічильника, знятого у квартирі позивача, факт несанкціонованого втручання доведений, оскільки заводська пломба не відповідає заводському відтиску і виявлено пошкодження облікового механізму, про що зазначив суд першої інстанції у своєму рішенні відмовляючи у позові.

Проте, поза увагою суду залишився той факт, що під час розгляду справи місцевим судом, відповідач не спростував мотиви позову проте, що виявлене несанкціоноване втручання в роботу газового лічильника є неправомірними діями позивача, оскільки останній огляд лічильника газу відбувся 27.04.2005 року, ще за часи перебування житлового приміщення у володінні її попереднього власника, а з часу придбання квартири позивачем у жовтні 2007 року і до часу складання акту про порушення у вересні 2018 року, товариство не проводило обов`язкові повірки приладу обліку газу відповідно до встановленого законодавцем міжповірочного інтервалу у 2 роки. Тому, за таких обставин, у останнього не виникло право на складання розрахунку за об`ємом необлікованого природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу населенням. Крім того, діюча на момент проведення розрахунку норма п.11 глави 3 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем вказує, що розрахунки за актом про порушення не здійснюються за період після дати прострочення періодичної перевірки лічильника у випадку недотримання з вини оператора ГРМ строків періодичної повірки лічильника газу.

З урахуванням встановленого міжповірочного інтервалу - в межах 2-х років, наступний час повірки газового лічильника позивача був відбутись у квітні 2007 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 367 ЦПК України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Представлені апеляційному суду акти-претензії від 01.12.2008р. та 23.01.2014р. щодо не допущення позивачем у приміщення квартири працівників відповідача з метою зняття лічильника на повірку, де вказано, що ОСОБА_1 відмовилася від підпису, апеляційний суд відхиляє, дотримуючись принципу змагальності, оскільки ці акти є новими доказами, представлені без посилання на неможливість їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, позивач з цими доказами не ознайомлена, бо не була присутня в судовому засіданні, а її представник з приводу подання нових доказів заперечив, оскільки обставини зазначені у актах-претензіях пов`язані з позивачем особисто.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Колегія суддів також зауважує, що оператор ГРМ, як сторона договору, після складання актів претензій, не вжив заходів, визначених Правилами, яких він неухильно повинен дотримуватися, бо не порушував питання притягнення споживача до відповідальності через порушення ним Правил щодо його обов`язку безперешкодно допускати у свої житлові та підсобні приміщення, де розташовані газові прилади і пристрої, лічильники газу, представників газопостачального (газорозподільного) підприємства для проведення технічного обслуговування, т.т. не сприяв притягненню позивача до відповідальності, як цього передбачає п. 35 Правил.

За змістом пункту 12 глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільних систем передбачено, що вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку оператора газорозподільної системи, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі. У разі незгоди споживача (несанкціонованого споживача) з об`ємом та/або вартістю необлікованого (донарахованого) природного газу, він може оскаржити їх у судовому порядку, тоді до винесення остаточного рішення у судовій справі заборгованість за необлікований (донарахований) об`єм природного газу не вважається простроченою.

Таким чином, зазначеним нормативно-правовим актом прямо передбачено, що споживач у разі незгоди з об`ємом та/або вартістю необлікованого (донарахованого) природного газу, має право оскаржити такий акт (вимогу) в судовому порядку.

Через нарахування вартості необлікованого (донарахованого) природного газу у період з 24.03.2018 по 24.09.2018 у розмірі 15456,42 грн., яке відбулось на підставі протоколу засідання постійно діючої комісії ПАТ «Сумигаз» з розгляду актів про порушення від 18.10.2018р. за результатами розгляду акту про порушення від 25.09.2018р., яка залишалася позивачем не сплачена, для позивача настали негативні наслідки у вигляді відключення газопостачання у квартирі в період з 30.10.2019 по 05.12.2019, напередодні для погашення цієї заборгованості вона 08.05.2019 уклала договір про реструктуризацію нарахованої суми заборгованості.

На підставі викладеного її вимоги визнати дії постійно діючої комісії ПАТ «Сумигаз» з розгляду актів про порушення неправомірними, скасувати її рішення та визнати недійсним договір про реструктуризації такої заборгованості, як такий, що суперечить кодексу через недотримання в момент учинення правочину стороною вимог ч.1-3 ст. 203 ЦК України та суперечить інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, колегія суддів визнає обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню частково.

В зв`язку із доведеністю в суді факту недотримання з вини відповідача Правил з приводу проведення повірки лічильника газу в квартирі позивача, починаючи з квітня 2005 року, внаслідок чого у останнього не виникло право нарахування збитків у вигляді вартості необлікованого (донарахованого) природного газу за граничними об`ємами споживання природного газу населенням через виявлення несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу, колегія суддів, застосовуючи принцип пропорційності, визнає, за необхідне скасувати оскаржене позивачем рішення постійно діючої комісії ПАТ «Сумигаз» з розгляду актів про порушення застосовуючи діючу на час прийняття цього рішення норму, яка передбачала, що в разі виявлення зазначеного порушення розрахунки, передбачені главою 3 розділу ХІ Кодексу не здійснюються за період після дати прострочення періодичної повірки лічильника у випадку недотримання з вини оператора ГРМ строків періодичної повірки лічильника газу; у разі пропущення терміну періодичної повірки лічильника газу з вини Оператора ГРМ об`єм спожитого природного газу по об`єкту побутового споживача за відповідний період визначається за фактичними даними лічильника газу, за яким пропущений термін повірки. (п. 2,3 глави 8 розділу Х Кодексу).

З-поміж іншого, колегія суддів визнає, що буде достатнім способом захисту скасування оскарженого рішення постійно діючої комісії ПАТ «Сумигаз» з розгляду актів про порушення, прийнятого на засіданні 18.10.2018р.

Посилання відповідача на висновки Верховного Суду викладені у постанові від 24.03.2020р. у справі №716/1270/18, в якій касаційний суд визнав, що підтверджений факт несанкціонованого втручання в роботу газового лічильника є підставою для нарахування вартості необлікованого (донарахованого) природного газу і у разі її не сплати підставою для припинення газопостачання, колегія визнає недоречним, оскілки в цій справі питання правомірності дій оператора ГРМ щодо нарахування вартості необлікованого (донарахованого) природного газу з урахуванням недотримання строків проведення повірки приладів обліку, не були предметом дослідження.

Щодо доводів, викладених в апеляційній скарзі в частині недійсності договору про реструктуризацію заборгованості за не облікований (донарахований) природний газ від 08.05.2019 року, що укладений сторонами з метою визначення терміну і порядку погашення нарахованої суми заборгованості, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про реструктуризацію заборгованості з квартирної плати, плати за житлово-комунальні послуги, спожиті газ та електроенергію» заборгованість з квартирної плати (плати за утримання житла) та плати за комунальні послуги (водо-, тепло-, газопостачання, послуги водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот) (далі - житлово-комунальні послуги) наймачів жилих приміщень та власників жилих будинків або квартир (далі - громадяни), яка склалася на дату набрання чинності цим Законом перед надавачами житлово-комунальних послуг, реструктуризується на термін до 60 місяців залежно від суми боргу та рівня доходів громадян на дату реструктуризації. Для реструктуризації заборгованості громадяни укладають з підприємствами - надавачами житлово-комунальних послуг договори про щомісячне рівномірне погашення реструктуризованої заборгованості та своєчасну сплату поточних платежів за житлово-комунальні послуги.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2003 року затверджено порядок погашення реструктуризованої заборгованості та внесення поточних платежів за житлово-комунальні послуги та типовий договір про реструктуризацію заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, тобто: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. (ч. 2 ст. 215 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Під час розгляду справи встановлено, що позивач не погоджувалася з донарахованою їй відповідачем сумою вартості необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу на підставі ч.1 глави 3 розділу ХІ Кодексу, що послугувало підставою для укладення нею 08.05.2019 договору про реструктуризацію цієї заборгованості.

Приймаючи до уваги, що заборгованість за необліковий об`єм спожитого природного газу в сумі 15456,42 грн. нарахована на підставі неправомірного рішення постійно діючої ПАТ «Сумигаз» з розгляду актів про порушення і визнане апеляційним судом таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з ігноруванням відповідачем викладених норм Кодексу, який не дозволяв проведення таких розрахунків у разі прострочення строків періодичної повірки лічильника газу з вини оператора ГРМ, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість заявленої вимоги про визнання недійсним оскарженого договору реструктуризації заборгованості, оскільки даний правочин був результатом врегулювання погашення безпідставно нарахованої суми заборгованості за необлікований спожитий природний газ.

Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що сторони укладаючи оскаржуваний договір дійшли згоди з усіх істотних його умов, зокрема, умов щодо предмету договору, оскільки реструктуризація заборгованості, що нарахована з порушенням вимог закону, ставить сторони в нерівне становище та суперечить чинному законодавству, а тому не може бути визнаною обґрунтованою та такою, що відповідає волевиявленню обох сторін.

Відповідно до статей 374, 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

Враховуючи вищевикладене, через неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню та прийняттю нового рішення задоволення позовних вимог.

Також, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, через задоволення апеляційної скарги та в зв`язку із тим, що позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 768 грн 40 коп. та за апеляційний перегляд справи в сумі 1152 грн 60 коп.

В зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.п. а) г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-382, 389 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Дмитренка Віталія Вікторовича задовольнити частково.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 21 січня 2021 року скасувати та ухвалити нове.

Позов задовольнити частково.

Скасувати рішення постійно діючої комісії ПАТ «Сумигаз» (м. Суми) з розгляду актів про порушення, оформленого протоколом від 18.10.2018 року № 124.

Визнати недійсним договір про реструктуризацію заборгованості за не облікований (донарахований) природний газ від 08.05.2019 року укладений між АТ «Сумигаз» та ОСОБА_1 .

Стягнути з ПАТ «Сумигаз» на користь держави судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції в сумі 768 грн 40 коп. та за апеляційний перегляд справи в сумі 1152 грн 60 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і не підлягає касаційному оскарженню.

Повний текст постанови складено 25 березня 2021 року.

Головуючий - С.С. Ткачук

Судді: О.Ю. Кононенко

О.І. Собина