Справа № 276/662/18
Провадження по справі №2/276/115/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2021 року смт. Хорошів

Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Збаражського А.М.,

за участю секретаря судового засідання Ігнатенко О.М.

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" про визнання протиправними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати і відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати наказ директора Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (надалі у тексті ДП "Житомирський облавтодор") №65 від 16 травня 2018 року «Про дисциплінарне стягнення за результатами засідання балансової комісії» в частині притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани;

-визнати незаконним та скасувати наказ директора ДП "Житомирський облавтодор" №66 від 21 травня 2018 року «Про дисциплінарне стягнення» щодо оголошення догани начальнику філії «Володарсько-Волинський райавтодор» ОСОБА_1

-визнати незаконним та скасувати наказ директора ДП "Житомирський облавтодор" №42-к від 08 серпня 2018 року «Про звільнення начальника філії», яким ОСОБА_1 з 09 серпня 2018 року звільнено з посади начальника філії «Володарсько-Волинський райавтодор» на підставі п.3 ст. 40 КЗпП України, та поновити його на посаді начальника філії «Володарсько-Волинський райавтодор» ДП "Житомирський облавтодор" з 10 серпня 2018 року.

-стягнути з ДП "Житомирський облавтодор" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, моральну шкоду в сумі 20000,00 грн, витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн та на оплату судового збору.

В обґрунтування позову зазначив, що з 13.01.2011 року працював на посаді начальника Філії «Володарсько-Волинський райавтодор» Дочірнього підприємства «Житомирський облавтодор» (далі по тексту Філія). Наказом директора ДП «Житомирський облавтодор» №65 від 16 травня 2018 року «Про дисциплінарне стягнення за результатами засідання балансової комісії» йому було оголошено догану за неналежне виконання посадових обов`язків та збиткову діяльність філії за І квартал 2018 року. Зазначений наказ вважає незаконним, оскільки його прийнято в період тимчасової непрацездатності позивача, без отримання письмових пояснень працівника, за відсутності в його діях складу дисциплінарного проступку, оскільки вина не підтверджена.

Також, наказом №66 від 21.05.2018 року йому оголошено догану за порушення наказів ДП «Житомирський облавтодор» №72 від 01.08.2016 року «Про використання коштів від інших замовників» та №2 від 03.01.2018 року «Про запобігання збиткової діяльності філій ДП «Житомирський облавтодор» у 2018 році», яке полягало в тому, що він за наявності заборгованості по заробітній платі використав наявні грошові кошти без погодження з ДП «Житомирський облавтодор» на розрахунки з контрагентами. Вважає, що витрачені кошти в сумі 9,3 тис. грн на розрахунок з контрагентами підприємства є незначними, стосуються виключно забезпечення безперебійної господарської діяльності Філії та жодного разу в минулому витрачення таких сум не потребувало окремого погодження. Крім цього, керівник Філії несе відповідальність за своєчасність виплати заробітної плати працівникам Філії після надходження коштів від підприємства, тоді як кошти отримані не від ДП "Житомирський облавтодор", а від контрагентів.

Наказом директора ДП «Житомирський облавтодор» №42-к від 08.08.2018 року ОСОБА_1 з 09.08.2018 року на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України було звільнено з займаної посади начальника Філії «Володарсько-Волинський райавтодор» за систематичне невиконання ним посадових обов`язків, зокрема: за збитковість фінансово-господарської діяльності філії за І квартал 2018 року, за невиконання наказів ДП «Житомирський облавтодор» №72 від 01.08.2016 року та №2 від 03.01.2018 року. Позивач зазначає, що за ці порушення йому вже оголошувалися догани наказами №65 від 16.05.2018 року та №66 від 21.05.2018 року, а також в наказі про звільнення відсутні будь які посилання на інші дисциплінарні проступки. Відтак, директор ДП «Житомирський облавтодор», пославшись на порушення з боку позивача трудової дисципліни, за які він вже був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, не встановивши при цьому нових порушень, незаконно звільнив його на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України. З урахуванням викладеного, позивач вважає, що належним способом захисту його порушених прав буде скасування вищевказаних наказів, поновлення його на роботі, а також стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

24.10.2018 до суду надійшов відзив ДП «Житомирський облавтодор» на позов ОСОБА_1 , згідно з яким відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначено, що Філія «Володарсько-Волинський райавтодор» ДП «Житомирський облавтодор» по результатам роботи за 2017 рік та в першому кварталі 2018 року допускала збиткову діяльність, як і в попередні звітні періоди. Вважає безпідставними посилання позивача на відсутність коштів (фінансування), так як відповідно до Положення - Філія, як відокремлений підрозділ, самостійно здійснює господарську діяльність на принципах господарського розрахунку. Підприємство фінансує Філію виключно на виконання зобов`язань Підприємства та завдань, доведених Підприємством до філії (п.5.9 Положення). Посилання позивача на «пряму залежність фінансово-господарської діяльності Філії від доведених завдань, отриманого фінансування на виконання поставлених перед структурним підрозділом завдань ДП «Житомирський облавтодор» ВАТ «ДАК Автомобільні дороги України» не відповідає дійсності і суперечить статутним документам. ОСОБА_1 , як начальник Філії, неналежно виконував свої трудові обов`язки і особисто несе відповідальність за збиткові результати діяльності Філії. Зазначає, що при доведеності порушення працівником трудової дисципліни, не відібрання у нього письмових пояснень, не може бути підставою для визнання наказу від 16.05.2018 року № 65 незаконним. Крім того, чинним законодавством не забороняється застосування дисциплінарних стягнень у вигляді догани в період тимчасової непрацездатності працівника. Щодо відшкодування моральної шкоди відповідач зазначив, що позивач не підтвердив документально і не повідомив у чому полягає втрата нормальних життєвих зв`язків, які додаткові зусилля він прикладає для організації свого життя, які моральні страждання дисциплінарне стягнення завдає членам родини.

02.11.2018 позивачем подано відповідь на відзив, за змістом якого твердження, викладені у відзиві носять формальний та подекуди декларативний характер, жодним чином не спростовують доводів позову щодо безпідставності та необґрунтованості притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

28.11.2018 від відповідача до суду надійшли заперечення, в яких ДП «Житомирський облавтодор» заперечує проти задоволення позовних вимог з підстав, наведених у відзиві.

12.12.2018 відповідачем до суду подано відзив на позовну заяву від 06.09.2018 про визнання протиправним та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди. В обґрунтування відзиву зазначено, що керівником філії ОСОБА_1 допускалась збиткова діяльність Філії, про що йому неодноразово робились зауваження. З метою контролю за витрачанням коштів, які надходять на рахунки філій, недопущенням заборгованості по заробітній платі та перед бюджетом, для ефективного управління фінансовими ресурсами директором ДП «Житомирський облавтодор» видано наказ №72 від 01.08.2016 р., яким керівників філій зобов`язано кошти отримані від виконання робіт, надання послуг неї замовлення інших замовників використовувати виключно за погодженням з ДП «Житомирський облавтодор», а також наказ №2, яким зобов`язано керівників філій забезпечити дотримання фінансової дисципліни, при отриманні коштів першочергово враховувати необхідність виплати заробітної плати та сплату податків, встановити контроль за використанням паливо-мастильних матеріалів, запасних частин, тощо. Вважає правомірним видачу наказу №66 від 21.05.2018 про оголошення догани начальну філії ОСОБА_1 за незадовільну фінансову дисципліну, неефективне управління фінансовими курсами та порушення вимог наказів №72 від 01.08.2016 р. і №2 від 03.01.2018 р., а також законним звільнення начальника філії із займаної посади. Відтак, просив відмовити у повному обсязі в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 02.10.2018 року ОСОБА_2 відкрито провадження у справі №276/662/18 про визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та відшкодування моральної шкоди в порядку загального позовного провадження, призначено справу до підготовчого засідання.

Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 28.01.2019 року ОСОБА_2 закрито підготовче засідання у справі №276/662/18, призначено справу до розгляду по суті.

Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 06.08.2020 року, справу №276/662/18 після повторного автоматизованого розподілу прийнято до провадження судді Збаражського А.М., визначено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 26.11.2018 року ОСОБА_2 відкрито провадження у справі №276/933/18 про визнання протиправним та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 25.04.2019 року ОСОБА_2 закрито підготовче засідання у справі №276/933/18, призначено справу до розгляду по суті.

Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 06.08.2020 року, справу №276/933/18 після повторного автоматизованого розподілу прийнято до провадження судді Збаражського А.М., визначено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

16.09.2020 року ухвалою суду справу №276/662/18 про визнання протиправним та скасування наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності та відшкодування моральної шкоди та справу №276/933/18 про визнання протиправними та скасування наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення, поновлення на роботі, стягнення середньої заробітної плати і відшкодування моральної шкоди - об`єднано в одне провадження, якому присвоєно номер справи 276/662/18.

23.04.2021 ухвалою Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області закрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи по суті.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, наведених в заявах по суті справи.

Відповідач належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, повторно представник відповідача в судове засідання не з`явився.

Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених статтею 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом частини 1 статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

У відповідності з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 (із змінами, внесеними постановами від 01 квітня 1994 року № 4, від 26 жовтня 1995 року № 18 та від 25 травня 1998 року № 15), діяльність судів по розгляду справ про трудові спори повинна спрямовуватись на всемірну охорону конституційного права кожного на працю, яке включає можливість заробляти собі на життя працею, яку особа вільно обирає або на яку вільно погоджується, а також на охорону прав і законних інтересів підприємств, установ, організацій, на зміцнення трудової та виробничої дисципліни, на виховання працівників у дусі свідомого й сумлінного ставлення до праці.

Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, дослідивши докази у справі, керуючись законом, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 13.01.2011 року по 09.08.2018 року працював на посаді начальника Філії «Володарсько-Волинський райавтодор» Дочірнього підприємства «Житомирський облавтодор».

Відповідно до звіту про фінансові результати Філії «Володарсько-Волинський райавтодор» за І квартал 2018 року за звітний період збиток Філії становив 177,9 тисяч грн (а.сп.28).

Згідно з витягом протоколу №1 від 14.05.2018 року балансовою комісією були прийняті рішення: визнати незадовільною діяльність філії «Володарсько-Волинський райавтодор» за І квартал 2018 року; затвердити фінансову звітність Філії за І квартал 2018 року; заслухати начальника Філії Приймака В.В. на наступному засіданні балансової комісії та за відсутності позитивних тенденцій прийняти відповідні рішення; начальнику філії забезпечити виконання доручень та наказів дочірнього підприємства, дотримуватись вимог здійснення договірної роботи; проводити роботу з кредиторами та податковими органами задля мінімізації втрат підприємства та захисту майнових інтересів підприємства (а.сп.51-52).

Згідно з наказом директора ДП «Житомирський облавтодор» №65 від 16 травня 2018 року «Про дисциплінарне стягнення за результатами засідання балансової комісії» ОСОБА_1 , поряд з іншими начальниками філій, було оголошено догану за неналежне виконання посадових обов`язків та збиткову діяльність Філії за І квартал 2018 року (а.сп.10).

Наказом директора ДП «Житомирський облавтодор» №72 від 01.08.2016 керівників філій ДП «Житомирський облавтодор» зобов`язано кошти, отримані від виконання робіт, надання послуг на замовлення інших замовників, в тому числі кошти місцевих бюджетів, використовувати виключно за погодженням з ДП «Житомирський облавтодор».

Крім того, з метою запобігання збиткової діяльності філій, ефективного використання матеріально-технічних і фінансових ресурсів, недопущення заборгованості по заробітній платі та перед бюджетом директором ДП «Житомирський облавтодор» 03.01.2018 р. видано наказ №2, яким зобов`язано керівників філій забезпечити дотримання фінансової дисципліни, при отриманні коштів першочергово враховувати необхідність виплати заробітної плати працівникам підприємства, сплату податків та платежів до бюджету та цільових фондів, встановити контроль за використанням паливо- мастильних матеріалів, запасних частин, тощо (а.сп.124-125).

18.05.2018 директор ДП «Житомирський облавтодор» звернувся до начальника Філії Приймака В.В. з вимогою про надання письмових пояснень щодо порушення наказів ДП «Житомирський облавтодор» №72 від 01.08.2016 та №2 03.01.2018, у зв`язку з використанням коштів в сумі 139,8 тис. грн без погодження з ДП «Житомирський облавтодор» (а.сп.127).

21.05.2018 року позивачем були надані письмові пояснення на запит №656 від 18.05.2018 року директора ДП «Житомирський облавтодор», за змістом яких за період з 01.05.2018 року по 07.05.2018 року на розрахунковий рахунок Філії «Володарсько-Волинський райавтодор» надійшли кошти в сумі 139,8 тис. грн., в тому числі: від Філії «Іршанський ГЗК» ПАТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» - 120,0 тис. грн - як попередня оплата за продукцію (асфальтобетон) по попередньо укладеному договору; від ФОП ОСОБА_3 - 19,8 тис. грн - як оплата за продукцію (асфальтобетонну суміш). Дані кошти були використані: для оплати за ПММ ПП ОСОБА_4 в сумі 7,0 тис. грн; для оплати за запчастини ФОП ОСОБА_5 в сумі 2 тис грн; для оплати страховки на автомобіль НАСК «Оранта» в сумі 0,2 тис. грн; для оплати комісії за обслуговування рахунку в сумі 0,1 тис. грн. Кошти в сумі 120,0 тис. грн 07.05.2018 року були повернуті Філії «Іршанський ГЗК» ПАТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» на розрахунковий рахунок, у зв`язку з достроковим розірванням договору від 07.05.2018 (а.сп.128).

За порушення вимог наказів №72 від 01.08.2016 року і №2 від 03.01.2018 року начальнику філії «Володарсько-Волинський райавтодор» Приймаку В.В. оголошено догану наказом №66 від 21.05.2018. У даному наказі зазначено, що у травні 2018 року на розрахунковий рахунок Філії від сторонніх замовників надійшло 139,8 тис грн, вказані кошти були використані без погодження з ДП «Житомирський облавтодор» та при наявній заборгованості із виплати заробітної плати та платежах до бюджету не спрямовані на їх погашення. Цей факт свідчить про незадовільну фінансову дисципліну та призводить до затягування розрахунків із виплати заробітної плати, обов`язкових платежів до бюджету, неефективного управління фінансовими ресурсами (а.сп.118).

Наказом директора ДП «Житомирський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» від 08.08.2018 №42-к начальника філії «Володарсько-Волинський райавтодор» ОСОБА_1 з 09.08.2018 звільнено із займаної посади за п. 3 ст. 40 КЗпПП України, у зв`язку з незабезпеченням прибуткової діяльності Філії, суттєвого погіршення фінансово-економічного стану і, як наслідок, стійку неплатоспроможність, порушення вимог положення Філії, незабезпечення виконавської дисципліни, невиконання філією зобов`язань перед бюджетом та по виплаті заробітної плати працівникам, неналежне виконання наказів і доручень ДП «Житомирський облавтодор», неефективних управлінських рішень. Підставою для прийняття даного наказу були: Протокол №1 від 14.05.2018 засідання балансової комісії ДП «Житомирський облавтодор», погодження служби автомобільних доріг у Житомирській області №1621/04-16 від 06.08.2018, погодження ПАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» №4-13-10/2091 від 08.08.2018, накази ДП «Житомирський облавтодор» №65 від 16.05.2018 та № 66 від 21.05.2018 про накладення дисциплінарних стягнень.

Згідно з наказом ПАТ ДАК «Автомобільні дороги України» від 04.12.2018 №223 Філію «Володарсько-Волинський райавтодор» ДП «Житомирський облавтодор» припинено (реорганізовано) шляхом приєднання до Філії «Коростенська дорожньо-експлуатаційна дільниця» ДП «Житомирський облавтодор» (а.сп.185).

Відповідно до ст.139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Згідно ст.147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника.

Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

Зі змісту ст. 148 КЗпП України вбачається, що дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Відповідно до ст.149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.

Згідно роз`яснень зазначених у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 06.12.1992 (з подальшими змінами) № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1-149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо.

В наказі про накладення дисциплінарного стягнення (чи це наказ про звільнення, чи про оголошення працівникові догани) обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини та дата вчинення проступку, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.

Однак при винесенні оскаржуваного наказу №65 від 16.05.2018 року «Про дисциплінарне стягнення за результатами засідання балансової комісії» роботодавцем не дотримано вищезазначених вимог, зміст розпорядження не містить чіткого зазначення в чому полягає порушення трудової дисципліни, конкретизації цього правопорушення з боку позивача, не вказано про фактичні обставини та дату вчинення дисциплінарного проступку, які послугували підставою для застосування дисциплінарного стягнення. Обставини, які стали підставою для винесення догани в розпорядженні викладенні загально відносно всіх восьми начальників філій, без посилання на конкретні фактичні дані. Наказ №65 від 16.05.2018 не деталізує наявність вини саме начальника Філії в таких результатах та причинно-наслідкового зв`язку між діями начальника Філії та результатами фінансово-господарської діяльності Філії.

Також суд звертає увагу на те, що при накладенні дисциплінарного стягнення не було дотримано порядок, передбачений ч. 1 ст. 149 КЗпП України, оскільки відомості про те, що ОСОБА_1 було запропоновано надати письмові пояснення саме в межах процедури притягнення до дисциплінарної відповідальності в матеріалах справи відсутні.

Водночас, в період з 08.05.2018 року по 18.05.2018 року позивач перебував на лікарняному, а тому роботодавець в порушення вимог закону притягнув ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності без отримання його пояснень в період тимчасової непрацездатності - 16.05.2018 року.

В ході судового розгляду судом встановлено порушення процедури накладення на позивача дисциплінарного стягнення, зважаючи на наступне.

Відповідно до вимог ст.141 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту.

Відповідно до вимог закону при накладенні дисциплінарних стягнень існує спеціальний порядок, якого роботодавець зобов`язаний дотримуватись для того, щоб застосування дисциплінарного стягнення було законним.

Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами трудового права, а саме у КЗпП України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця.

Як вказувалося вище, з правової природи інституту дисциплінарної відповідальності, вбачається, що при притягненні працівника до даного виду відповідальності, адміністрація повинна навести конкретні факти допущеного ним невиконання або неналежного виконання покладених на нього трудових обов`язків.

Догана є дисциплінарним заходом особистого немайнового характеру. Це стягнення полягає у негативній оцінці і засудженні поведінки працівника в трудовому колективі. Такий моральний осуд покликаний спонукати працівника надалі належно виконувати свої трудові обов`язки. Адже працівник має усвідомлювати, що в разі порушення ним трудової дисципліни після оголошення йому догани до нього роботодавцем може застосовуватися більш суворе стягнення, передбачене законодавством, зокрема звільнення.

Однак, відповідачем, як роботодавцем не дотримано вищевказані вимоги, при винесенні оскаржуваного розпорядження про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, зокрема чітко не вказано в тексті розпорядження в чому конкретно полягає порушення трудової дисципліни допущені позивачем, відсутні посилання на відповідний документ, який порушив позивач та з якого б вбачалося порушення ним конкретних положень або посадової інструкції начальника Філії, які послугували підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення.

Крім того, за результатами засідання балансової комісії від 14.05.2018 вирішено: звернути увагу начальника Філії на те, що керівництвом філії не забезпечено виконання доручень та наказів дочірнього підприємства щодо фінансово-господарського стану підприємства, а також заслухати начальника Філії Приймака В.В. на наступному засіданні балансової комісії. За відсутності позитивних тенденцій прийняти відповідні рішення.

Відтак, балансова комісія не дійшла висновку про необхідність притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за неналежне виконання обов`язків.

Щодо наявності вини начальника Філії Приймака В.В. у збитковості підприємства, то суд визнає обґрунтованими доводи позивача про те, що фінансово-господарська діяльність Філії як структурного підрозділу ДП «Житомирський облавтодор» не є самостійною, оскільки підпорядкована і пов`язана з забезпеченням фінансування з боку підприємства.

Так, відповідно до п.3.3. Положення Філії «Володарсько-Волинський райавтодор» ДП «Житомирський облавтодор», Філія може від імені ДП «Житомирський облавтодор» і виключно за дорученням директора Підприємства укладати договори відповідно до предмета діяльності Підприємства, представляти інтереси Філії і Підприємства у всіх установах, організаціях, підприємствах, об`єднаннях, асоціаціях у межах наданих їй повноважень.

Пунктом 5.8. Положення передбачено, що відносини Філії з іншими суб`єктами підприємницької діяльності будуються на підставі договорів, що укладаються Підприємством або договорів, що укладаються Філією від імені та за дорученням Підприємства.

Відповідно до п.5.9. Положення для забезпечення діяльності Філії, Підприємство передає обігові кошти, отримані Філією за результатами господарської діяльності, які можуть бути використані виключно на виконання зобов`язань Підприємства та завдань, доведених Підприємством до Філії.

Вказані положення свідчать про залежність фінансово-господарської діяльності Філії від доведених завдань, отриманого фінансування на виконання поставлених перед структурним підрозділом завдань ДП «Житомирський облавтодор».

Крім того, наказом №101 від 30.10.2017 року директора ДП «Житомирський облавтодор» було припинено (реорганізовано) Філію «Червоноармійський райавтодор» шляхом її приєднання до Філії «Володарсько-Волинський райавтодор».

На виконання вказаного наказу №101 було підписано та затверджено акт передачі майна з балансу філії «Червоноармійський райавтодор» на баланс філії «Володарсько- Волинський райавтодор», передавальний баланс та звіт про фінансовий результат філії «Червоноармійський райавтодор» з фінансовим результатом станом на 31.12.2017 року - збиток в розмірі 399,6 тис. грн. Відтак, Філія «Володарсько-Волинський райавтодор» взяла на себе додаткові зобов`язання, що привело до зростання витратної частини та збитку за результатами фінансово-господарської діяльності Філії за січень 2018 року в розмірі 206,1 тис. грн.

При цьому, за результатами господарської діяльності в наступних місяцях збитки зменшено, зокрема: за січень-лютий 2018 року збиток становив 196,3 тис. грн., а за результатами трьох місяців 2018 року - 177,9 тис. грн.

Таким чином, за відсутності безпосередньої вини за наслідки фінансово-господарської діяльності Філії за підсумками І кварталу 2018 року відсутні й законні підстави притягнення начальника Філії до дисциплінарної відповідальності.

Доводи відповідача на підтвердження правомірності постановлення наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не спростовують вищевказаних висновків, а тому суд визнає їх безпідставними.

Відтак, наказ №65 від 16.05.2018 прийнято з порушенням процедури та вимог закону, а тому він підлягає скасуванню.

Що стосується правомірності прийняття наказу №66 від 21.05.2018 «Про дисциплінарне стягнення», яким начальнику Філії ОСОБА_1 оголошено догану за порушення вимог наказу ДП «Житомирський облавтодор» №72 від 01.08.2016 «Про використання коштів отриманих від інших замовників» та наказу ДП «Житомирський облавтодор» №2 від 03.01.2018 р. «Про запобігання збиткової діяльності філій ДП «Житомирський облавтодор», суд зазначає наступне.

Як зазначено вище, наказом директора ДП «Житомирський облавтодор» №72 від 01.08.2016 керівників філій ДП «Житомирський облавтодор» зобов`язано кошти, отримані від виконання робіт, надання послуг на замовлення інших замовників, в тому числі кошти місцевих бюджетів, використовувати виключно за погодженням з ДП «Житомирський облавтодор». Наказом ДП «Житомирський облавтодор» №2 від 03.01.2018 р. зобов`язано керівників філій забезпечити дотримання фінансової дисципліни, при отриманні коштів першочергово враховувати необхідність виплати заробітної плати працівникам підприємства, сплату податків та платежів до бюджету та цільових фондів, встановити контроль за використанням паливо- мастильних матеріалів, запасних частин, тощо.

За змістом наказу №66 від 21.05.2018 у травні 2018 року на розрахунковий рахунок Філії від сторонніх замовників надійшло 139,8 тис грн, вказані кошти були використані без погодження з ДП «Житомирський облавтодор» та при наявній заборгованості із виплати заробітної плати та платежах до бюджету не спрямовані на їх погашення. Цей факт свідчить про незадовільну фінансову дисципліну та призводить до затягування розрахунків із виплати заробітної плати, обов`язкових платежів до бюджету, неефективного управління фінансовими ресурсами.

Разом з тим, директором ДП «Житомирський облавтодор» при вирішенні питання щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності не враховано, що зі 139,8 тис грн, які за період з 01.05.2018 року по 07.05.2018 року надійшли на розрахунковий рахунок Філії «Володарсько-Волинський райавтодор» (від Філії «Іршанський ГЗК» ПАТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» - 120,0 тис. грн - як попередня оплата за продукцію (асфальтобетон) по попередньо укладеному договору; від ФОП ОСОБА_3 - 19,8 тис. грн - як оплата за асфальтобетонну суміш), кошти в сумі 120,0 тис. грн 07.05.2018 року були повернуті Філії «Іршанський ГЗК» ПАТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» на розрахунковий рахунок, у зв`язку з достроковим розірванням договору від 07.05.2018.

Інші кошти в сумі 9,3 тис. грн. спрямовано на забезпечення безперебійної господарської діяльності Філії, що не потребувало окремого погодження. Дані кошти були використані: для оплати за ПММ ПП ОСОБА_4 в сумі 7,0 тис. грн; для оплати за запчастини ФОП ОСОБА_5 в сумі 2 тис грн; для оплати страховки на автомобіль НАСК «Оранта» в сумі 0,2 тис. грн; для оплати комісії за обслуговування рахунку в сумі 0,1 тис. грн. Вказане підтверджується поясненнями позивача, наданими на вимогу ДП «Житомирський облавтодор» (а.сп.128).

Згідно п. 6.2. Положення Філії «Володарсько-Волинський райавтодор» управління філією здійснює начальник, який у межах своєї компетенції, зокрема: організує оперативно - господарську діяльність Філії відповідно до завдань підприємства; несе персональну відповідальність за своєчасність розрахунків з дебіторами і кредиторами Філії, розрахунків з бюджетними фондами, своєчасність виплати заробітної плати працівникам Філії після надходження коштів від Підприємства.

За змістом вказаного пункту Положення, персональна відповідальність начальника Філії наступає за проведення несвоєчасного розрахунку після надходження коштів від Підприємства. Водночас, як встановлено судом, кошти в сумі 139,8 тис грн Філія отримала не від Підприємства, а від інших контрагентів.

Відповідачем суду не надано переконливих доказів того, що саме через дії (бездіяльність) начальника Філії ОСОБА_1 збільшилась заборгованість Підприємства по заробітній плати перед працівниками, порушено строки розрахунків з виплати заробітної плати, обов`язкових платежів до бюджету, що також призвело до неефективного управління фінансовими ресурсами.

Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, з яких вчинено проступок.

Всупереч вищевикладеному, відповідачем в ході судового розгляду справи беззаперечно не було доведено вини позивача у вчиненому дисциплінарному проступку, догану позивачу оголошено без врахування всіх обставин. За таких підстав, оспорюваний наказ №66 від 21.05.2018 підлягає скасуванню як незаконний.

Надаючи оцінку підставам звільнення позивача за пунктом 3 статті 40 КЗпП України, в тому числі щодо систематичності невиконанням працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення, суд виходить з наступного.

Відповідно до п.22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06 листопада 1992 року у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом для звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40 і п. 1 ст. 41 КЗпП України, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147-1, 148, 149 КЗпП України правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарні стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Згідно з п. 23 вказної Постанови Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» № 9 від 06 листопада 1992 року, за передбаченими п. 3 ст. 40 КЗпП України підставами працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (ст.151 КЗпП), і ті громадські стягнення, які застосовані до працівника за порушення трудової дисципліни відповідно до положення або статуту, що визначає діяльність громадської організації, і з дня накладення яких до видання наказу про звільнення минуло не більше одного року.

Для правомірного розірвання роботодавцем трудового договору на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності; невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків повинно бути систематичним; враховуються тільки дисциплінарні й громадські стягнення, які накладаються трудовими колективами і громадськими організаціями відповідно до їх статутів; з моменту виявлення порушення до звільнення може минути не більше місяця.

Систематичним невиконанням обов`язків вважається таке, що вчинене працівником, який раніше допускав порушення покладених на нього обов`язків і притягувався за це до дисциплінарної відповідальності, проте застосовані заходи дисциплінарного чи громадського стягнення не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок.

За змістом пунктом 3 статті 40 КЗпП України працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку.

При цьому адміністрація повинна навести конкретні факти невиконання обов`язків, зазначити, коли вони мали місце, коли і які проступки вчинив працівник після застосування до нього стягнень.

Як встановлено судом, наказом директора ДП «Житомирський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» від 08.08.2018 №42-к начальника філії «Володарсько-Волинський райавтодор» ОСОБА_1 з 09.08.2018 звільнено із займаної посади за п. 3 ст. 40 КЗпПП України, у зв`язку з незабезпеченням прибуткової діяльності Філії, суттєвого погіршення фінансово-економічного стану і, як наслідок, стійку неплатоспроможність, порушення вимог положення Філії, незабезпечення виконавської дисципліни, невиконання філією зобов`язань перед бюджетом та по виплаті заробітної плати працівникам, неналежне виконання наказів і доручень ДП «Житомирський облавтодор», неефективних управлінських рішень. Підставою для прийняття даного наказу були: Протокол №1 від 14.05.2018 засідання балансової комісії ДП «Житомирський облавтодор», погодження служби автомобільних доріг у Житомирській області №1621/04-16 від 06.08.2018, погодження ПАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» №4-13-10/2091 від 08.08.2018, накази ДП «Житомирський облавтодор» №65 від 16.05.2018 та № 66 від 21.05.2018 про накладення дисциплінарних стягнень.

З огляду на те, що накази ДП «Житомирський облавтодор» №65 від 16.05.2018 та № 66 від 21.05.2018 про накладення дисциплінарних стягнень на позивача прийняті за відсутності підстав для застосування стягнень та в порушення вимог закону, у даній ситуації відсутня систематичність невиконання ОСОБА_1 обов`язків, покладених на нього трудовим договором.

Крім того, після застосування до позивача дисциплінаного стягнення у вигляді догани згідно з наказом № 66 від 21.05.2018 ОСОБА_1 не допустив невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. Жодних доказів на спростування вказаного відповідачем суду не надано.

Разом з тим, 08.08.2018 року, за порушення трудової дисципліни, неналежне виконання посадових обов`язків, за які до ОСОБА_1 вже було застосовано дисциплінарні стягнення у виді доган, відповідно до наказів ДП «Житомирський облавтодор» №65 від 16.05.2018 та № 66 від 21.05.2018, до нього застосовано ще один захід стягнення - звільнення за пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України. Відтак, роботодавцем допущено подвійну відповідальність за одне і те ж порушення трудової функції працівником, а тому відсутні правові підстави для звільнення позивача за пунктом 3 статті 40 КЗпП України.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження факти систематичного невиконання ОСОБА_1 без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку, про які зазначено в оскаржуваному наказі №42-к від 08 серпня 2018 року «Про звільнення начальника філії», а тому дисциплінарне стягнення у виді звільнення застосовано до позивача неправомірно.

Враховуючи зазначене, позовні вимоги про скасування наказу відповідача від 08.08.2018 №42-к про звільнення ОСОБА_1 за п. 3 ст. 40 КЗпП України є обґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Суд, дослідивши обставини справи, також вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 на роботі з 10 серпня 2018 року на посаду начальника філії «Володарсько-Волинський райавтодор».

Відповідно до частин першої та другої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Згідно статті 27 Закону України «Про оплату праці» та абзацу третього пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок № 100) середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи.

Згідно з абзацом 4 пункту 2 Порядку № 100, якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи.

При цьому, згідно пункту 5 Порядку № 100 основною для визначення загальної суми заробітку, нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з пунктом 8 цього Порядку № 100 середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців роботи (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим із дотриманням вимог законодавства.

Враховуючи те, що протягом червня-липня 2018 року ОСОБА_1 не працював, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, тому середню заробітну плату слід обчислювати, виходячи з виплат за попередні два місяці роботи, а саме за квітень і травень 2018 року.

Згідно довідки про доходи №48 від 15.08.2018 року середньомісячна заробітна плата складає 4270,49 грн, середньоденна заробітна плата становить 341,64 грн.

Відповідно до Постанови КМ України від 8 лютого 1995 р. N 100 розрахунок середнього заробітку такий: 341,64 грн х кількість робочих днів за час вимушеного прогулу (730 робочих днів).

Відтак, середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10.08.2018 року по 14.07.2021 року становить 249397,20 гривень. Саме така сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до статті 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зав`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Згідно з роз`ясненнями, викладених у пунктах 9, 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», судам необхідно враховувати, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зав`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, порушення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди мають враховуватись вимоги розумності та справедливості.

Захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права, так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси.

Обґрунтовуючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер, тривалість та обсяг спричинених моральних страждань внаслідок незаконного звільнення, вимушених внаслідок цього змін в житті позивача, ступінь вини відповідача, протиправність діяння відповідача, наявність причинного зв`язку між шкодою і діями заподіювача.

Незаконне звільнення з роботи вплинуло на емоційний стан позивача, призвело до втрати нормальних життєвих зав`язків, його моральних страждань, переживань, стресу, необхідності останнього у прикладенні додаткових зусиль для організації свого життя.

Визначаючи розмір відшкодування заподіяної ОСОБА_6 моральної шкоди, суд враховує вищенаведені обставини, та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає обґрунтованим розміром такого відшкодування в сумі 2 000,00 гривень.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати: на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн, яка підтверджена актами приймання-передачі наданих послуг від 02.07.2018 та від 05.09.2018, та на оплату судового збору в сумі 2819,20 грн. Крім цього, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2493,97 грн.

В частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць рішення суду підлягає до негайного виконання.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 76-79, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ директора Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" №65 від 16 травня 2018 року «Про дисциплінарне стягнення за результатами засідання балансової комісії» в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді оголошення догани начальнику філії «Володарсько-Волинський райавтодор» ОСОБА_1 .

Визнати незаконним та скасувати наказ директора Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" №66 від 21 травня 2018 року «Про дисциплінарне стягнення» щодо оголошення догани начальнику філії «Володарсько-Волинський райавтодор» ОСОБА_1 .

Визнати незаконним та скасувати наказ директора Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" №42-к від 08 серпня 2018 року «Про звільнення начальника філії», яким ОСОБА_1 з 09 серпня 2018 року звільнено з посади начальника філії «Володарсько-Волинський райавтодор» на підставі п.3 ст. 40 КЗпП України, та поновити ОСОБА_1 на посаді начальника філії «Володарсько-Волинський райавтодор» Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" з 10 серпня 2018 року.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10 серпня 2018 року по 14 липня 2021 року в сумі 249397 (двісті сорок дев`ять тисяч триста дев`яносто сім) гривень 20 копійок.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок та на оплату судового збору в розмірі 2819 (дві тисячі вісімсот дев`ятнадцять) гривень 20 копійок.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на користь держави судовий збір у розмірі 2493 (дві тисячі чотириста дев`яносто три) гривень 97 копійок.

В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.

Допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Володарсько-Волинський районний суд Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Дочірнє підприємство "Житомирський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", місцезнаходження: м.Житомир, вул.Перемоги, 75; .

Повний текст рішення виготовлено 26.07.2021.

Суддя А.М. Збаражський