Справа № 474/814/17
Провадження № 2/474/91/21
РІШЕННЯ

Іменем України

23.07.21року смт. Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді - Фасій В.В.

при секретарі - Багрін Н. А.

за участю:

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

представників відповідача - СТОВ «Агрофірма «Україна» - Рибакової Л. А. та Піддубної К. О. (яка брала участь в судовому засіданні в режимі відео конференції з використанням власних технічних засобів),

без участі:

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору відділ у Врадіївському районі ГУ Держгеокадастру в Миколаївській області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Врадіївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Україна» про розірвання договору оренди землі та стягнення орендної плати, пені, моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до СТОВ Агрофірма «Україна» в якому просить стягнути з відповідача 32185 грн. заборгованості по орендній платі, 31234,48 грн. пені (відповідно до п. 14 договору оренди в розмірі 0,1%) та 55000 грн. моральної шкоди, обґрунтовуючи вимоги тим, що вона є власницею земельної ділянки площею 2,67 га, яка відповідно до договору від 27.12.2006 року оренди землі укладеного між нею та відповідачем, була передана останньому у строкове платне користування. Однак починаючи з 2011 року відповідач ухиляється від сплати орендної плати, та систематично не сплачує її, що вважає підставами для розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку, та необхідності стягненні з нього заборгованості по орендній платі за 2011-2017рр. в сумах згідно розрахунку зробленого у позові. Посилалася також, що через ці обставини пов`язані з невиплатою орендної плати зазнала погіршення стану здоров`я, так як нервувала, хвилювалася через необхідність пошуку коштів для проходження постійного лікування у різних медичних закладах, через ці ж обставини зазнала вимушених змін у житті, оскільки будучи змушеною лікуватися з огляду на онко та сукупні захворювання, додатково змушена була витрачати час на звернення до суду та участі у судових засіданнях, експертних дослідженнях. Також посилалася на те, що у 2015 році, після того як дізналася зі слів відповідача про нібито продаж належної їй земельної ділянки останньому за 2000 долів США та припинення її права власності на спірну земельну ділянку перенесла інсульт. Саме цими обставинами обґрунтовувала наявність та розмір моральної шкоди. Та посилаючись на ст. ст. 90, 141, 152 ЗК України просила позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 позов не визнала, посилалася на виплату орендної плати в поному обсязі, згідно наданих суду відомостей та видаткових накладних за 2015-2017рр. Щодо надання доказів на підтвердження оплати орендної плати у 2011-2014рр., послася на неможливість надання відомостей та видаткових накладних за ці роки, оскільки відповідно до переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 р. №578/5 - відомості на виплату грошей та книги, журнали, картки обліку касових документів (рахунків, касових ордерів, довіреностей, платіжних документів, накладних тощо) зберігаються підприємствами 3 роки, а тому станом на 2017рік вони знищені. Інших доказів на підтвердження своїх заперечень не надав.

Представник відповідача ОСОБА_4 позов не визнала, з підстав вказаних у відзиві на позов (вх.№2122 від 28.05.2021р.), в якому підприємство посилалося на те, що звернувшись з позовом у 2017 році про стягнення орендної плати та пені з 2011 року по 2017р. позивач пропустила строк позовної давності на 4 роки, клопотання про його поновлення не подавала, а тому в прохальній частині відзиву просив застосувати наслідки позовної давності щодо основної та додаткових вимог за договором оренди землі №1155 від 27.12.2006р., та у задоволенні позову відмовити повністю.

Судом встановлені факти та відповідні їм правовідносини:

- 29.04.2006р. позивач ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_6 , за результатами реєстрації якого їй було присвоєне прізвище « ОСОБА_7 » (свідоцтво про шлюб НОМЕР_1 );

- 27.12.2006 року ОСОБА_8 набула право власності на земельну ділянку площею 2,67 га в межах території Врадіївської селищної ради з кадастровим № :03:000:0218 (державний акт на право власності на земельну ділянку від 27.12.2006р.);

- 27.12.2006р. між орендодавцем ОСОБА_8 та СТОВ Агрофірма «Україна». Укладено договір оренди землі № 1155 відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для сільськогосподарського використання площею 2,67 га (рілля) строком на 20 років. У п. 5 договору сторони визначили що нормативна грошова оцінка земельної ділянки з коефіцієнтом індексації 2,551 становить 28683,32 грн. Договір зареєстрований у Миколаївській регіональній філії ДП «Центр ДЗК» 04.06.2007 року за № 99. (договір оренди землі № 1155 від 27.12.2006 року);

- у п.п. 9-11 вказаного договору оренди землі сторони погодили, що орендна плата 2% від проіндексованої грошової оцінки земельної ділянки становить 574 грн. вноситься орендарем у грошовій формі. Та у п. 10 цього ж договору визначили, що обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з врахуванням індексів інфляції. . (договір оренди землі № 1155 від 27.12.2006 року);

- у п. 11 договору також зазначено, що орендна плата вноситься в строки 1-31 серпня, остаточний розрахунок до 31 грудня поточного року. . (договір оренди землі № 1155 від 27.12.2006 року);

- у п. 14 договору сторони погодили відповідальність орендаря у випадку несплати орендної плати у строки встановлені договором, у виді сплати пені в розмірі 0,1% несплаченої суми за кожен день прострочення. Та у п.36 сторони визначили порядок здійснення змін умов договору у письмовій формі та у п. 39 договору визначили умови його розірвання в односторонньому порядку - у випадку систематичної несплати орендної плати. (договір оренди землі № 1155 від 27.12.2006 року);

- 04.06.2007р. між сторонами складено акт приймання-передачі земельної ділянки, відповідно до якого ОСОБА_5 передала земельну ділянку орендарю в особі директора СТОВ Агрофірма «Україна» Топало М. В. розміром 2,67 га (акт про передачу та прийом від 04.06.2007 року);

- за весь час дії обумовленого договору, названі умови сторонами не переглядались і не доповнювалися (показання позивача в якості свідка).

- 23.06.2016р. до державного земельного кадастру про земельну ділянку внесені відомості на підставі заяви ОСОБА_1 ЗВ-016 про зміну власника земельної ділянки зареєстрованої 27.12.2006 року з ОСОБА_9 на Свинобой (витяг з державного земельного кадастру НВ-016 від 23.06.2016р., показання позивача як свідка);

- 18.09.2017р. представником позивача на адресу відповідача направлена заява про виплату простроченої заборгованості по орендній платі від проіндексованої грошової оцінки земельної ділянки за період з 2011 по 2017рр. з урахуванням інфляції та пені, яке було отримано представником відповідача 21.09.2017р. та станом на день розгляду справи в суді відповідь на яке позивачу не надійшла (заява від 18.09.2017р.. рекомендоване поштове відправлення штрих-код №970);

- у відомості на виплату грошей №39 по СТОВ Агрофірма «Україна» за серпень 2015р. за №9 значиться отримувач ОСОБА_8 , сума 1119,94 грн. (відомість №39 за серпень 2015р., довідка каси про надходження та виплати за 25.08.2015р., видатковий касовий ордер 39 від 25.08.2015р.);

- у відомості на виплату грошей №12 по СТОВ Агрофірма «Україна» за липень 2016р. за №16 значиться отримувач ОСОБА_8 , сума 5334,98 грн. (відомість №12 за липень 2016р., довідка каси про надходження та виплати за 11.07.2016р., видатковий касовий ордер б/н від 11.07.2016р.);

- у відомості на виплату грошей №04 по СТОВ Агрофірма «Україна» за квітень 2017р. за №9 значиться отримувач ОСОБА_8 , сума 5334,98 грн. (відомість №04 за квітень 2017р., видатковий касовий ордер б/н від 26.04.2017р., довідка каси про надходження та виплати за 26.04.2017р.);

- у відомості на виплату грошей №05 по СТОВ Агрофірма «Україна» за квітень 2017р. за №9 значиться отримувач ОСОБА_8 , сума 5334,99 грн. (відомість №05 за квітень 2017р., видатковий касовий ордер б/н від 26.04.2017р., довідка каси про надходження та виплати за 26.04.2017р);

- у відомості на виплату грошей №06 по СТОВ Агрофірма «Україна» за квітень 2017р. за №9 значиться отримувач ОСОБА_8 , сума 5334,98 грн. (відомість №06 за квітень 2017р., видатковий касовий ордер б/н від 26.04.2017р., довідка каси про надходження та виплати за 26.04.2017р);

- у відомості на виплату грошей №07 по СТОВ Агрофірма «Україна» за квітень 2017р. за №9 значиться отримувач ОСОБА_8 , сума 5334,99 грн. (відомість №07 за квітень 2017р., видатковий касовий ордер б/н від 26.04.2017р., довідка каси про надходження та виплати за 26.04.2017р.);

- у відомості на виплату грошей №11 по СТОВ Агрофірма «Україна» за травень 2017р. за №9 значиться отримувач ОСОБА_8 , сума 5334,98 грн. (відомість №11 за травень 2017р., довідка каси про надходження та виплати за 23.05.2017р., видатковий касовий ордер б/н від 23.05.2017р.);

- у відомості на виплату грошей №12 по СТОВ Агрофірма «Україна» за травень 2017р. за №9 значиться отримувач ОСОБА_8 , сума 5334,99 грн. (відомість №12 за травень 2017р., видатковий касовий ордер б/н від 23.05.2017р.);

- у відомості на виплату грошей №13 по СТОВ Агрофірма «Україна» за травень 2017р. за №9 значиться отримувач ОСОБА_8 , сума 5334,99 грн. (відомість №13 за травень 2017р., видатковий касовий ордер б/н від 23.05.2017р.);

- у відомості на виплату грошей №14 по СТОВ Агрофірма «Україна» за червень 2017р. за №9 значиться отримувач ОСОБА_8 , сума 5334,98 грн. (відомість №14 за червень 2017р., видатковий касовий ордер б/н від 08.06.2017р.);

- у відомості на виплату грошей №15 по СТОВ Агрофірма «Україна» за червень 2017р. за №9 значиться отримувач ОСОБА_8 , сума 5334,99 грн. (відомість №15 за червень 2017р., видатковий касовий ордер б/н від 08.06.2017р.);

- у відомості на виплату грошей №16 по СТОВ Агрофірма «Україна» за червень 2017р. за №9 значиться отримувач ОСОБА_8 , сума 5334,98 грн. (відомість №16 за червень 2017р., видатковий касовий ордер б/н від 08.06.2017р., довідка каси про надходження та виплати за 08.06.2017р.);

- у відомості на виплату грошей №36 по СТОВ Агрофірма «Україна» за червень 2017р. за №4 значиться отримувач ОСОБА_8 , сума 7780,05 грн. (відомість №36 за червень 2017р., видатковий касовий ордер б/н від 27.06.2017р., довідка каси про надходження та виплати за 27.06.2017р.);

- у відомості на виплату грошей №39 по СТОВ Агрофірма «Україна» за липень 2017р. за №9 значиться отримувач ОСОБА_8 , сума 2286,42 грн. (відомість №39 за липень 2017р., видатковий касовий ордер б/н від 14.07.2017р., довідка каси про надходження та виплати за 14.07.2017р.);

- за результатами судово - почеркознавчої експертизи №18-88/89/90/91/92/93/94/95/96/97/98/99/100/101 від 21.09.2018р., підписи у: 1) графі таблиці №5 рядку №9 «Підпис про одержання ОСОБА_8 » у відомості на виплату грошей №15 за червень 2017р.; 2) графі таблиці №5 рядку №9 «Підпис про одержання ОСОБА_8 » у відомості на виплату грошей №14 за червень 2017р.; 3) графі таблиці №5 рядку №9 «Підпис про одержання ОСОБА_8 » у відомості на виплату грошей №16 за червень 2017р.; 4) графі таблиці №5 рядку №4 «Підпис про одержання ОСОБА_8 » у відомості на виплату грошей №36 за червень 2017р.; 5) графі таблиці №5 рядку №9 «Підпис про одержання ОСОБА_8 » у відомості на виплату грошей №39 за липень 2017р.; 6) графі таблиці №5 рядку №9 «Підпис про одержання ОСОБА_8 » у відомості на виплату грошей №39 за серпень 2015р.; 7) графі таблиці №5 рядку №16 «Підпис про одержання ОСОБА_8 » у відомості на виплату грошей №12 за липень 2016р.; 8) графі таблиці №5 рядку №9 «підпис про одержання ОСОБА_8 » у відомості на виплату грошей №13 за травень 2017р.; 9) графі таблиці №5 рядку №9 «підпис про одержання ОСОБА_8 » у відомості на виплату грошей №12 за травень 2017р.; 10) графі таблиці №5 рядку №9 «підпис про одержання ОСОБА_8 » у відомості на виплату грошей №11 за травень 2017р.; 11) графі таблиці №5 рядку №9 «підпис про одержання ОСОБА_8 » у відомості на виплату грошей №07 за квітень 2017р.; 12) графі таблиці №5 рядку №9 «підпис про одержання ОСОБА_8 » у відомості на виплату грошей №06 за квітень 2017р.; 13) графі таблиці №5 рядку №9 «підпис про одержання ОСОБА_8 » у відомості на виплату грошей №05 за квітень 2017р.; 14) графі таблиці №5 рядку №9 «підпис про одержання ОСОБА_8 » у відомості на виплату грошей №04 за квітень 2017р., виконано не позивачем ОСОБА_10 , а іншою особою (висновок експерта №№18-88/89/90/91/92/93/94/95/96/97/98/99/100/101 від 21.09.2018р.);

- вартість експертизи №18-88/89/90/91/92/93/94/95/96/97/98/99/100/101 від 21.09.2018р. склала 6864 грн. (акт попереднього розрахунку вартості висновку від 21.09.2018р., квитанція від 20.03.2018р.)

- з 2003 року позивач перебуває на обліку з приводу встановлення інвалідності (загальне захворювання, захворювання внутрішніх органів) (форма індивідуальної програми реабілітації інваліда що видається МСЕК);

- з 16.05.2015р. по 25.05.2015р. позивач знаходилася на обстеженні в МЦ «Больниця Святого Луки», куди поступила зі скаргами на періодичні головні болі, запаморочення, слабкість в лівих кінцівках, затруднення при розмові, порушення глотання. Хворою себе рахує з 15.05.2015р. Діагноз при зверненні до клініки: ОНМК по ішеміческому типі 15.05.2015 в басейні ЗПМА, лівостороння геміплегія, елементи бульварного синдрому, ДЄ-П ст. змішаного ґенезу, цукровий діабет тип.2 (епікриз 565 від 25.05.2015р.);

- з 13.05 по 22.05.2017р. позивач знаходилася на стаціонарному лікуванні в гінекологічному відділенні ПЦРЛ (виписний епікриз стаціонарного хворого №2022/215);

- з 30.05.2017 р. по 13.06.2017р. позивач знаходилася на стаціонарному лікуванні Миколаївському обласному онкологічному диспансері (виписка із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого);

- у вересні 2017р. позивач значилася такою особою, яка знаходиться на «Д» обліку з приводу захворювань: гіпертонічна хвороба ІІІ ступеню, СПІІА 1989 рік, цукровий діабет інсулінозалежний, важкий перебіг 2003 рік, стан після перенесеного гострого порушення мозкового кровообігу (ішемічний інсульт - 2015рік) (довідка Врадіївського районного центру ПМСД від 29.09.2017р., медична карта);

- за результатами судової психологічної експертизи №18-6382 від 26.02.2021р. експерт прийшов до висновку, що у разі доведення, що відповідач посилався у травні 2015 року на те. що позивач ОСОБА_1 вже не є власницею спірної земельної ділянки так як продала її за 2000 доларів США) є психотравмувальною для позивача та, що їй завдано страждання (моральна шкода). А також прийшов до висновку, що можлива фальсифікація підписів від імені ОСОБА_1 іншою особою у відомостях на виплату грошей за 2015-2017рр. є психотравмувальним фактором та що їй завдано страждання (моральна шкода). Визначив попередній орієнтовний розмір грошового еквіваленту моральних страждань спричинених ОСОБА_1 в сумі від 250000 до 500000 грн. В описовій частині висновку експерт зазначив, що сума компенсації яку бачить для себе ОСОБА_1 може бути розділена між вказаними двома травмувальними факторами. А також, що орієнтовна сума грошового еквіваленту моральних страждань може відповідати заявленим вимогам, а також може бути зменшена у 2 рази, зменшення може бути вмотивоване тим, що ОСОБА_1 об`єднує в своїх вимогах матеріальну та моральну шкоду (не може їх розділити). Він же зазначив, що остаточне встановлення суми компенсації відноситься до компетенції суду, оскільки підґрунтям для відшкодування моральної шкоди є провина, яка можу бути встановлена судом. Також в синтезуючий частині висновку експерт вказав, що ознаки причино-наслідкового зв`язку не можуть бути встановлені в рамках даної експертизи, а також що вбачається, що існує неможливість доказування причинно-наслідкового зв`язку між захворюванням позивача (інсульт) із травму вальною подією (посилання відповідача у травні 2015р. що позивач уже не є власником земельної ділянки бо продала її за 2000 доларів США).

- вартість судово психологічної експертизи склала 7845,12 грн. (лист №1328 від 25.03.2020р. рахунок на оплату, квитанція №18 від 14.04.2020 р., акт №18-6382 здачі-приймання висновку експерта від 26.02.2021р.);

- згідно розрахунку поданого позивачем заборгованість по орендній платі за 2011-2017рр. становить 32185 грн. (за 2011р. -3490 грн., за 2012 р. 4180 грн., за 2013рр. -4500 грн., за 2014р.рр. -5100 грн., за 2015р. - 5500 грн., за 2016 р. - 6545 грн., за 2017р. - 8870 грн.);

- згідно розрахунку поданого позивачем розмір пені за несвоєчасну сплату орендних платежів за 2012-2017рр. із розрахунку 0,1% за кожен день прострочення, відповідно до умов договору складає 31234,48 грн. (за 2012 р. 7300,88 грн. (3490*0,1%*2104дні); за 2013р. 7264,84 грн. (4180*0,1%*1738днів); за 2014р. 6178,50 грн. (4500*0,1%*1373 дні); за 2015р. 5140,80 грн. (5100*0,1%*1008 днів); за 2016р. 3536,50 грн. (5500*0,1%*643 дні); за 2017р. - 1812,96 грн. (6545*0,1%*277днів));

- згідно розрахунку відповідача розмір орендної плати по спірному договору оренду землі №1155 від 27.12.2006 р. склала:

* 2006 році , виходячи з нормативної грошової оцінки 28683,32 грн., індексу інфляції 1, відсотку орендної плати 2% склала 573,67 грн.;

* 2007 році, виходячи з нормативної грошової оцінки 28683,32 грн., індексу інфляції 1,028, відсотку орендної плати 2% склала 589,73 грн.;

* 2008 році , виходячи з нормативної грошової оцінки 29486,45 грн., індексу інфляції 1,152, відсотку орендної плати 2% склала 679,37 грн.;

* 2009 році, виходячи з нормативної грошової оцінки 33968,39 грн., індексу інфляції 1,059, відсотку орендної плати 2% склала 719,45 грн.;

* 2010 році, виходячи з нормативної грошової оцінки 35972,53 грн., індексу інфляції 1, відсотку орендної плати 2% склала 719,45 грн.;

* 2011 році, виходячи з нормативної грошової оцінки 33968,39 грн., індексу інфляції 1,059, відсотку орендної плати 2% склала 719,45 грн.;

* 2012 році, виходячи з нормативної грошової оцінки 35972,53грн., індексу інфляції 1,756, відсотку орендної плати 2% склала 1263,36 грн.;

* 2013 році, виходячи з нормативної грошової оцінки 63167,76 грн., індексу інфляції 1, відсотку орендної плати 2% склала 1263,36 грн.;

* 2014 році, виходячи з нормативної грошової оцінки 63167,76 грн., індексу інфляції 1,249, відсотку орендної плати 2% склала 1577,93 грн.;

* 2015 році, виходячи з нормативної грошової оцінки 110922,59 грн., індексу інфляції 1, відсотку орендної плати 2% склала 2218,45 грн.;

* 2016 році, виходячи з нормативної грошової оцінки 110922,59 грн., індексу інфляції 1,2 відсотку орендної плати 2% склала 2662,14 грн.;

(розрахунок заборгованості №386 від 22.12.2017р. (а.с.125 т.1);

- нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0218 станом на лютий 2020 року складала 110326,2 грн. (інформація з державного земельного кадастру отримана під час судовго розгляду за посиланням https://map.land.gov.ua/?cc=3461340.,6177585.367221659&z=6.5&l=kadastr&bl );

- сукупний індекс інфляції становив: у 2011році 104,6; у 2012 році - 99,8; у 2013 році 100,5; у 2014 році 124,9; у 2015 році 143,3; у 2016 році 112,4; у 2017 році 113,7 (зведена таблиця індексів інфляції за останні роки за посиланням https://index.minfin.com.ua/ua/economy/index/inflation/);

- судові витрати понесені позивачем складають 2560 грн. (квитанція №1008-4707-4298-0418 від 05.10.20147р.);

Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини з приводу достровокого розірвання договору оренди землі, стягнення заборгованості по орендній платі, пені за несвочаєсне виконання зобов`язання та моральної шкоди.

При прийнятті рішення суд керується.

Ст.526 ЦК України, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ст.629ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.651 ЦК Українизміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Таким чином, форма, спосіб і строки розрахунку по орендній платі є однією із істотних умов договору на які погодилися сторони за обоюдною, добровільною згодою та яка не суперечить інтересам держави, суспільства та інших фізичних осіб.

За ст.2 Закону України «Про оренду землі»в редакції, чинній на момент укладання договору, передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюютьсяЗК України,ЦК України, цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зіст.13 Закону України «Про оренду землі»договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно дост.15 Закону України «Про оренду землі»істотними умовами договору оренди землі: є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

За змістом ст.ст.21,22 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата за земельні ділянки може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи.

Відповідно ст.32 Закону України«Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених ст.ст.24 і 25 цього Закону (своєчасно вносити орендну плату) та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до пункту «д» ч.1ст.141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Аналіз вище вказаних норм права дає підстави для висновку, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди.

До відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України. При вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати застосуванню також підлягають положення частини другоїстатті 651ЦК України, аналогічні висновки про що також містяться у правовій позиції Верховного суду висловленій у справі № 6-1449цс17 від 11.10.2017 року.

Частиною першою ст. 34 Закону України «Про оренду землі» станом на час виникнення спірних правовідносин було передбачено обов`язок орендаря повернути орендодавцю земельну ділянку у разі припинення договору оренди землі.

Позивачем, у зв`язку з несплатою коштів за договором оренди землі заявлено вимогу про стягнення з відповідача заборгованості по виплаті орендної плати за період з 2011-2017 року в сумі 32185 грн., на підтвердження чого надано розрахунок заборгованості.

Представник відповідача заявив клопотання про застосування строків позовної давності до спірних правовідносин та відмови у позові з цих підстав.

Як вбачається з п. в) ч. 1 ст. 96 Земельного кодексу України, землекористувачі зобовязані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Згідност. 409 Цивільного кодексу України, власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі», орендна плата за землю- це платіж, який орендар вносить оендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди.

У п. 11 договору також зазначено, що орендна плата вноситься в строки 1-31 серпня, остаточний розрахунок до 31 грудня поточного року.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність (ст. 258 ЦК України).

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст. 253 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Згідно зі ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Оскільки орендна плата є щорічним платежем та в силу домовленостей сторін договору оренди остаточно вноситься до 31 грудня поточного року, про порушене право на отримання орендної плати орендодавцю стало відомо з 01 січня відповідного року, тобто за 2011 рік з 01.01.2012 року, за 2012 рік з 01.01.2013р., за 2013 рік з 01.01.2014р.; за 2014 р. з 01.01.2015р., за 2015р.- з 01.01.2016р., за 2016р. з 01.01.2017р.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся в суд з позовом про стягнення орендної плати за 2011-2016рр. - 11.10.2017 року, та що відповідачем належних доказів на підтвердження сплати позивачу орендної плати за користування належною йому земельною ділянкою протягом цих років не надано, окрім відомостей на виплату орендної плати та видаткових накладних датованих 2015-2017рр., у яких згідно експертного дослідження підписи від імені позивачки виконані не нею, а іншою особою. А тому під час судового розгляду доведено обставини невиплати орендної плати позивачеві у вказані роки.

При цьому, згідно приписів ст.ст. 256 267 ЦК України, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за період з 2014 по 2016 роки заявлені ним в межах строку позовної давності. Та в ході слухання справи (липень 2021року) року також настав строк звернення з вимогою про стягнення орендної плати за 2017 рік про стягнення орендної плати за який просив позивач звертаючись до суду з позовом у жовтні 2017 року, та на підтвердження оплати якої відповідачем належні та допустимі докази також надані не були.

За такого, суд приходить до переконання, що позивач має право на стягнення заборгованості з виплати орендної плати в межах строку позовної давності, та за 2017рік, строк виплати якої на момент розгляду справи настав.

У п.п. 9-11 договору сторони погодили, що орендна плата - 2% від проіндексованої грошової оцінки земельної ділянки становить 574 грн., та що орендна плата вноситься в строки 1-31 серпня, остаточний розрахунок до 31 грудня поточного року. Обчислення розміру орендної плати здійснюється з врахуванням індексів інфляції.

У п.36 сторони визначили порядок здійснення змін умов договору у письмовій формі.

Будь-які дії щодо внесення змін до договору, у відповідності до ст.651ЦК України та пункту 36 вищевказаного договору, стосовно розміру орендної плати, яка була визначена сторонами як 2% - сторонами не вчинялися.

Відтак, суд вважає, що у відповідача виникла заборгованість перед позивачем зі сплати орендної плати у розмірі 9772,87 грн., виходячи із розміру орендної плати відповідно до умов договору оренди (2%) та нормативної грошової оцінки земельної ділянки у відповідні роки, з врахуванням індексу інфляції відповідно до даних Державної служби статистики: за 2014 р. в сумі 1577,93 (63167,76*2%*124,9 (сукупний індекс інфляції за рік)/100% ); за 2015 р. в сумі 3179,04 грн. (110922,59*2%*143,3 (сукупний індекс інфляції за рік)/100%); за 2016 р. в сумі 2493,53 грн. (110922,59*2%*112,4 (сукупний індекс інфляції за рік)/100%); за 2017 р. в сумі 2522,37 грн. (110922,59*2%*113,7(сукупний індекс інфляції за рік)/100%);

А тому вимоги про стягнення заборгованості по орендній платі підлягають частковому задоволенню в сумі 9772,87 грн. за 2014-2017 року.

Приймаючи до уваги викладене, а також те, що відповідач не виконав обов`язки визначені ст. 24 Закону України «Про оренду землі», не надав суду доказів на підтвердження виконання умов договору та оплати позивачу коштів за користування орендованою земельною ділянкою за період з 2011 та по 2016 рік, що свідчить про систематичність несплати орендної плати, суд дійшов висновку, що Договір підлягає розірванню, а спірна земельна ділянка поверненню позивачу.

Щодо вимог позивача про розірвання договору оренди землі з підстав систематичної несплати орендної плати з включенням в цей період невиплати орендної плати у 2017 році, то суд не бере його до уваги, оскільки за умовами укладеного між сторонами договору строк остаточного розрахунку за ним 31 грудня поточного року, який станом на день подачі позову позивачем у жовтні 2017 року ще не настав.

Позивачем також заявлялися вимоги про стягнення пені за несвоєчасну сплату орендних платежів.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (пункт 3 частини першої статті 611 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частини перша та третя статті 549 ЦК України).

Пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобов`язання, яка, крім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов`язання, передбачає додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов`язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (абзац перший частини другої статті 551 ЦК України).

Пунктом 14 договору оренди землі передбачено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,1 % несплаченої суми за кожен день прострочення.

Відповідно до частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік.

На відміну від обчислення позовної давності для вимоги про стягнення штрафу, позовна давність за вимогою про стягнення пені обчислюється окремо за кожен день (місяць), за який нараховується пеня. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення його права на стягнення пені.

В суді відповідач заявив про застосування позовної давності до вимог про стягнення пені.

Вимоги про стягнення пені за неналежне виконання зобов`язання в частині орендної плати з урахуванням індексу інфляції за 2012-2014роки є обґрунтованими, проте у задоволенні цих вимог необхідно відмовити у зв`язку з пропуском позовної давності.

Щодо визначення розміру пені за неналежне виконання зобов`язання в частині орендної плати з урахуванням індексу інфляції, то позивач у межах заявлених вимог має право на стягнення з відповідача пені за неналежне виконання зобов`язання в загальній сумі 1866,02 грн.:

* за 2015 рік - в період з 11.10.2016 року по 11.10.2017р. (365 днів) в сумі 1160,35 грн.

* за 2016 рік в період з 01.01.2017 р. по 11.10.2017р. (283 дні) в сумі 705,67 грн.

Щодо заявлених позивачем позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, то суд вважає доцільним зазначити:

Згідно із статтею 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ж з статтями 4, 12, 13 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків,встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивачем заявлені вимоги, які залишалися незмінними протягом усього часу судового розгляду, про стягнення з відповідача моральної кшоди в сумі 55000 грн. Дії на реалізацію прав визначених ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого судового засідання не вчинялися.

Згідно ч. 1 ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

У зобов`язальних правовідносинах моральна шкода стягується за правилами ст. 611 Цивільного кодексу України, згідно якої моральна шкода за невиконання однією із сторін зобов`язання підлягає стягненню у випадку, якщо це обумовлено договором або передбачено законом.

Суд акцентує увагу на тому, що частина 2 статті 23 ЦК України надає широке тлумачення поняття моральної шкоди. Фізичні страждання самі по собі не є моральною шкодою, але є підставою виникнення моральної шкоди у особи. Під моральною шкодою Пленум Верховного Суду України розуміє втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань.

Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди.

Компенсація моральної шкоди за порушення цивільно-правового договору може бути стягнута на підставістатті 23 ЦК України навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено та не містять таких вказівок норми ЦК України чи іншого закону, що регулюють відповідний вид договору.

На думку Європейського суду з прав людини, поняття «якість закону» означає, що національне законодавство повинно бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права(див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справах «C.G. та інші проти Болгарії» («C. G. and Others v. Bulgaria», заява №1365/07, 24 April 2008, § 39), «Олександр Волков проти України» («Oleksandr Volkov v. Ukraine», (заява № 21722/11, § 170).

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справах «Кантоні проти Франції» від 11 листопада 1996 року («Cantoni v. France», заява № 17862/91, § 31-32), «Вєренцов проти України» від 11 квітня 2013 року («Vyerentsov v. Ukraine», заява «№ 20372/11, § 65).

В позові та в своїх показах позивач докладно навела аргументи, щодо законності вимог відшкодування моральної шкоди, в частині перенесення моральних страждань з огляду на невиплату відповідачем протягом тривалого часу орендної плати, що потягло також вимушені зміни у її житті.

При цьому посилання позивача як на одну з підстав відшкодування моральної шкоди - перенесення у 2015р. інсульту внаслідок повідомлення відповідачем про продаж позивачем належної їй земельної ділянки відповідачу, через що вона вже не являється власником такої, суд не бере до уваги, оскільки предметом розгляду в даній справі є правовідносини з приводу дострокового розірвання договору оренди землі та стягнення заборгованості по орендній платі, а не правовідносини з приводу позбавлення права власності, тощо. А також з огляду на ст. 81 ЦПК України, відповідно до якої обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

А тому з врахуванням наведених обставин, виходячи з обґрунтованості позовних вимог щодо розірвання договору оренди землі в зв`язку з систематичною несплатою відповідачем орендної плати та такої протиправної поведінки відповідача, яка призвела до завдання моральної шкоди позивачеві, та потягла вимушені зміни у його житті, з огляду також на поведінку позивача, який звернувся до суду щодо виплати орендної плати за 2011-2017рр. лише у жовтні 2017р., до вказаної дати дій по її отриманні не вживав, суд вважає що вимога про стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню в сумі 30000 грн.

Позивач заявлялися вимоги про стягнення з відповідача на його користь витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн.

Між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Сорочан А. В. 12.05.2021 року укладено договір про надання правової допомоги, пунктом 3 якого визначено, що замовник сплачує адвокату винагороду в розмірі визначеному додатком №1 до договору.

Відповідно до додатку №1 до договору про надання правової допомоги та детального опису робіт витрати на правничу професійну допомогу становлять 7000 грн. та складаються з наступного: 2500 грн. ознайомлення з матеріалми цивільної справи, 2500 грн. врегулювання спору під час судового розгляду, 2000 грн. участь у судових засіданнях.

Клопотань від сторони відповідача щодо заявленого розміру правничої допомоги не надходило.

Згідно з статтею 133 ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу.

За змістомстатті 137 ЦПК витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат враховується:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2статті 137 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 3статті 137 ЦПК України).

Частина 4 статті 137 ЦПК України визначає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5статті 137 ЦПК України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 6статті 137 ЦПК України).

Згідно з частиною 3статті 141 ЦПК Українипри вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

За приписами частини 8 статті 141 ЦПК розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Отже, за змістом подані стороною позивача документи у сукупності підтверджують узгодження сторонами обсягу наданої допомоги та її вартість, що відповідає вимогам Договору.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено відповідачем, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). Такі висновки відповідають також правовій позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 12 лютого 2020 року у справі №648/1102/19 (провадження №61-22131 св 19).

За такого, враховуючи характер виконаних адвокатом робіт, їх обсяг, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, критерій розумності їхнього розміру, а також те, що представництво інтересів позивача у суді здійснювалося адвокатом особисто, виходячи з конкретних обставин справи, її складності, та відсутності клопотань сторони позивача щодо зменшення таких витрат, суд приходить до висновку про визначення розміру витрат на правову допомогу в розмірі заявленому стороною позивача та вважає що ці витрати підлягають стягненню з відповідача, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, в сумі 2461,20 грн. (35,16%).

Також з відповідача на користь позивача також слід стягнути витрати, понесені при сплаті судового збору та за проведення експертизи.

Відповідно до положень статті 133 ЦПК України до судових витрат, зокрема належать витрати, пов`язані з залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Експерт має право на оплату виконаної роботи та на компенсацію витрат, пов`язаних з проведенням експертизи і викликом до суду.

Згідно матеріалів справи позивачка заперечувала підписання відомостей на виплату коштів в рахунок орендної плати та стверджувала про спричинення їй моральної шкоди. Для доведення перед судом переконливості наведених заперечень позивачка просила провести у справі почеркознавчу експертизу з метою з`ясування обставин справжності підпису, вчиненого у поданих відповідачем документах від її імені, та судово- психологічну експертизу на підтвердження моральних страждань.

Вартість судово - почеркознавчої експертизи №18-88/89/90/91/92/93/94/95/96/97/98/99/100/101 від 21.09.2018р. склала 6864 грн. та вартість судово психологічної експертизи склала 7845,12 грн.

Таким чином, вказані суми є вартістю понесених витрат на проведення експертиз, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, з врахуванням принципу пропорційності (35,16%), в загальній сумі 5171,72 грн.

Крім того, за нормами статті 141 ЦПК України, суд вважє доцільним стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати у вигляді сплаченого нею судового збору, пропорційно задоволеним позовним вимогам (35,16%) у розмірі 901 грн.

Керуючись ст. ст. 4-5, 13, 76, 258-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Україна» про розірвання договору оренди землі та стягнення орендної плати, пені, моральної шкоди задовольнити частково.

Розірвати договір оренди землі №1155 від 27.12.2006 року укладений між ОСОБА_5 та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Україна» в особі директора Топало М.В., який зареєстрований у Миколаївській регіональній філії ДП «Центр ДЗК при державному комітеті України по земельних ресурсах, про що у державному реєстрі земель вчинено запис від 04.06.2007 року за №99.

Зобов`язати сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Україна» повернути ОСОБА_11 земельну ділянку площею 2,67 га кадастровий номер :03:000:0218 розташовану на території Врадіївської селищної ради, належну ОСОБА_11 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 27.12.2006 року.

Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Україна» на користь ОСОБА_11 заборгованість по виплаті орендної плати за 2014-2017 роки в загальному розмірі 9772 (дев`ять тисяч сімсот сімдесят дві) грн.. 87 коп. за договором оренди землі №1155 від 27.12.2006 року укладений між ОСОБА_5 та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Україна» в особі директора Топало М.В., який зареєстрований у Миколаївській регіональній філії ДП «Центр ДЗК при державному комітеті України по земельних ресурсах» 04.06.2007 року за №99.

Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Україна» на користь ОСОБА_11 пеню за несвоєчасну виплату орендної плати в розмірі 1866 (одна тисяча вісімсот шістдесят шість) грн.. 02 коп. за договором оренди землі №1155 від 27.12.2006 року укладений між ОСОБА_5 та сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Україна» в особі директора Топало М.В., який зареєстрований у Миколаївській регіональній філії ДП «Центр ДЗК при державному комітеті України по земельних ресурсах» 04.06.2007 року за №99.

Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Україна» на користь ОСОБА_11 моральну шкоду в сумі 30000 (тридцять тисяч) грн.

Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Україна» на користь ОСОБА_11 судові витрати судовий збір в сумі 901 (дев`ятсот одну)грн.

Стягнути з сільськогосподарського товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Україна» на користь ОСОБА_11 витрати понесені нею за проведенням судово-почерковзнавчої експертизи ( 6864 грн.) та витрати за проведення судово психологічної експертизи (7845,12 грн.), пропорційно до задоволених вимог в загальній сумі 5171 (п`ять тисяч сто сімдесят одну) грн.. 72 коп.

Стягнути з сільськогосподарського товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Україна» на користь ОСОБА_11 витрати понесені на надання правничої професійної допомоги в сумі 2461 (дві тисячі чотириста шістдесят одну) грн.. 20 коп.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення в повному обсязі буде проголошено 30.07.2021 року о 15.45 год..

Суддя В.В. Фасій