Справа № 760/5625/21
Провадження №2-н/760/191/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2021 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Аксьонова Н.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей,

В С Т А Н О В И В :

05 березня 2021 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , в якій вона просить стягнути з боржника на її користь аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, а також покласти на боржника всі судові витрати, у тому чисті витрати на правову допомогу у розмірі 15000 грн.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

За вимогами п. 3 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу.

Вбачається, що вимога про стягнення аліментів на двох дітей у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів відповідає встановленим вимогам.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 168 цього Кодексу у судовому наказі зазначається сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких в числі інших належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Разом з тим, сума судового збору є чітко визначеною Законом України «Про судовий збір», а тому підлягає стягненню при видачі судового наказу. Однак розмір суми витрат на професійну правничу допомогу визнається безпосередньо стороною та може бути зменшений лише за клопотанням іншої сторони (ч.5, 6 ст.137 ЦПК України).

Тобто, вбачається, що, оскільки розгляд заяв про видачу судового наказу проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника, то останній позбавлений права на подання відповідного клопотання про зменшення таких витрат у разі доведення їх не співмірності.

Частиною 3 ст.165 ЦК України визначено, що у разі, якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі, якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Таким чином, суддя приходить до висновку, що за вимогою заявника про стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 15000 грн. не може бути видано судовий наказ, оскільки вона не визначена в переліку ч.1 ст.161 ЦПК України, та вказані витрати входять до предмету доказування по справі, що унеможливлює їх стягнення в порядку наказного провадження.

Керуючись статтями 133, 137, 161, 165 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу в частині стягнення з ОСОБА_2 витрат на правову допомогу.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: