Провадження № 2/537/475/2021
Справа № 537/76/21
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25.03.2021 р.Крюківський районний суд м.Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Маханькова О. В..,
за участі секретаря судового засідання Костюкевич Н.В.,
представник позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Крюківського районного суду в м. Кременчуці Полтавської області в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди завданої дорожньо - транспортною подією, -
Позивач ОСОБА_2 звернулась до Крюківського районного суду м. Кременчука із позовною заявою про стягнення компенсації заподіяної матеріальної шкоди майну посилаючись на те, що 17.10.2019 року о 18 год. 50 хв. в м. Кременчуці по вул. І Приходька 15, водій гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,керуючи автомобілем «DaewooLanos» д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «ЗАЗ-Daewoo» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.
Постановою судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16.01.2020 року у справі№ 537/4577/19 про адміністративне правопорушення за вказаною ДТП ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124Кодексу України про адміністративніправопорушення та його було притягнуто до адміністративної відповідальності. Зазначена постанова суду набрала законної сили.
Власником транспортного засобу ЗАЗ-Daewoo» д.н.з. НОМЕР_2 , якому було нанесено майнової шкоди, являється позивач ОСОБА_2 .
Діями ОСОБА_3 позивачу було завдано майнову шкоду у розмірі 12 268,87 грн. (дванадцять тисяч двісті шістдесят вісім гривень вісімдесят сім копійок), що підтверджується висновком № 179 від 21.10.2019 року експертного автотоварознавчого дослідження мого автомобіля.
Позивачем було направлено Повідомлення (П)про дорожньо-транспортну пригоду на адресу Страхової компанії Відповідача - до АТ „СК „МЕГА-ГАРАНТ та отримано відповідь № 07-04/13 від 07.04.2020, що строк дії поліса гр. ОСОБА_3 НОМЕР_3 з 20.10.2019 по 19.10.2020, а дорожньо-транспортна подія сталася 17.10.2019 року, тобто в період, протягом якого страхове покриття за Полісом АО/2110362 не діє.
Крім того, встановлено, що працівниками поліції, відносно гр. ОСОБА_3 винесено постанову за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто у зв`язку з відсутністю поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, прохала суд позов задовольнити.Не заперечувала проти заочного розгляду справи.
Відповідач гр. ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином з дотриманням вимог ст. 130 ЦПК України, про причини не явки суду не повідомив. Суд вважає можливим слухати справу за відсутності вказаного відповідача згідно ст. 223 ЦПК України.
Визнавши подані представником позивача докази достатніми для встановлення фактів, що мають суттєве значення для вирішення спору, за наявності відповідної згоди, суд вважає за можливим проведення заочного розгляду справи.
Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ст.263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи.
Даний позов зареєстровано в Крюківському районному суді м. Кременчука Полтавської області 05.01.2021 року .
25.01.2021 року надійшла відповідь з Електронного реєстру територіально, громади м. Кременчука.
Ухвалою від 25.01.2021 року відкрито провадження у справі у порядну спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
03.03.2021року Крюківським районним судом надано оголошення про розгляд справи 25.03.2021року.
В судовому засіданні встановлено, що 17.10.2019 року о 18 год. 50 хв. в м. Кременчуці по вул. І Приходька 15, водій гр. ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_3 ,керуючи автомобілем «DaewooLanos» д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «ЗАЗ-Daewoo» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до механічнихпошкодженьтранспортнихзасобів.
Постановою судді Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16.01.2020 року у справі№ 537/4577/19 про адміністративне правопорушення за вказаною ДТП ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 Кодексу України про адміністративніправопорушення та його було притягнуто до адміністративної відповідальності. Зазначена постанова суду набрала законної сили.
Власником транспортного засобу ЗАЗ-Daewoo» д.н.з. НОМЕР_2 , якому було нанесено майнової шкоди, являється позивач ОСОБА_2 .
Діями ОСОБА_3 позивачу було завдано майнову шкоду у розмірі 12 268,87 грн. (дванадцять тисяч двісті шістдесят вісім гривень вісімдесят сім копійок), що підтверджується висновком № 179 від 21.10.2019 року експертного автотоварознавчого дослідження мого автомобіля.
Позивачем було направлено Повідомлення (П)про дорожньо-транспортну пригоду на адресу Страхової компанії Відповідача - до АТ „СК „МЕГА-ГАРАНТ та отримано відповідь № 07-04/13 від 07.04.2020, що строк дії поліса гр. ОСОБА_3 НОМЕР_3 з 20.10.2019 по 19.10.2020, а дорожньо-транспортна подія сталася 17.10.2019 року, тобто в період, протягом якого страхове покриття за Полісом АО/2110362 не діє.
Крім того, встановлено, що працівниками поліції, відносно гр. ОСОБА_3 винесено постанову за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто у зв`язку з відсутністю поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п. 13 постанови № 4 від 01.03.2013 р. Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» «Враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну.
До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1. Правил дорожнього руху України (посвідченняводія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб).».
Відповідно до Постанови Судової палати Верховного Суду України у цивільних справах від 20 січня 2016 року по справі № 6-2808цс15:
«..право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хочцей договір і укладений на користьтретіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмовапотерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні.
Таким чином потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсу добирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдалашкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдалашкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав.
Потерпілий вправі відмовитися від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в рамках деліктного зобов`язання, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. В такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.»
Відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення, «цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби ЇЇ право не було порушене (упущена вигода).
Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.
Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.
У постанові верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691цс15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати).
Якщо потерпілий звернувся до страховика й одержав страхове відшкодування, але його недостатньо для повного відшкодування шкоди, деліктне зобов`язання зберігається до виконання особою, яка завдала шкоди, свого обов`язку згідно зі статтею 1194 ЦК України відшкодування потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), яка ним одержана від страховика.
Оскільки відповідальність ОСОБА_3 не застрахована, то із ОСОБА_3 , як винної особи, на користь позивача підлягає стягненню завдана матеріальна шкода.
Крім того стягненню з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 підлягають підтверджені витрати на проведення автотоварознавчого дослідження № 179 від 21.10.2019 р. в розмірі - 1200 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої постановлено рішення, суд присуджує з другої сторони всі судові витрати. З урахуванням того, що позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовій збір пропорційно до задоволених вимог в розмірі 840.80 грн.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2,4,12,13,76-78. 81.141.258. 259.264. 265.273.354.355 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди завданої дорожньо - транспортною подією - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 понесені нею витрати на проведення автотехнічного дослідження в розмірі 1200 грн. (одна тисяча двісті) , а також стягнути витрати на судовий збір в розмірі 840.80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Суддя: О.В. Маханьков
Повний текст рішення виготовлений та підписаний 25 березня 2021 року.