Провадження № 2/263/901/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 серпня 2021 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя у складі:

головуючої судді Ікорської Є.С.,

за участю секретаря Савченко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального комерційного підприємства «Маріупольтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання,

В С Т А Н О В И В:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява ККП «Маріупольтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання.

На обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідно до норм Житлового кодексу України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», «Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків», Постанови КМУ від 21 липня 2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» власник (наймач) квартири зобов`язаний щомісячно здійснювати плату за житлово-комунальні послуги, у тому числі послуги з теплопостачання. Опалювальна площа квартири за адресою: АДРЕСА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 , складає 69,73 кв. м. У результаті того, що оплата за користування послугами по теплопостачанню відповідачем вносилась не в повному обсязі, за період з 01 жовтня 2013 року по 01 грудня 2020 року утворилася заборгованість у розмірі 19445,13 грн. Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 27 жовтня 2020 року (справа № 263/9628/20) ККП «Маріупольтепломережа» скасовано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за користування послугами централізованого опалення. Сума заборгованості ОСОБА_1 за послуги централізованого опалення за період з 01 жовтня 2013 року по 01 грудня 2020 року складає 28278,49 грн., із яких основна сума боргу - 19445,13 грн., 3% річних - 2254,68 грн., сума інфляційних витрат - 6578,68 грн.

У зв`язку із чим, керуючись ст. ст. 525, 526, 610, 625 ЦК України, ст. ст. 67, 68, 162, 179 ЖК України, позивач просить суд стягнути ОСОБА_1 заборгованість за користування тепловою енергією на користь ККП «Маріупольтепломережа» за період з 01 жовтня 2013 року по 01 грудня 2020 року у розмірі 28278,49 грн., із яких основна сума боргу - 19445,13 грн., 3% річних - 2254,68 грн., сума інфляційних витрат - 6578,68 грн., а також судовий збір у розмірі 2102 грн.

Адвокат Гуртовий М.Б., який діє в інтересах ОСОБА_1 надав відзив, у якому зазначив, що просить суд застосувати до спірних правовідносин наслідки спливу позовної давності за період з 01 жовтня 2013 року по 01 жовтня 2017 року, а заборгованість за період з 01 жовтня 2017 року по 01 грудня 2020 року у відповідача відсутня, що підтверджується оригіналами квитанцій, наданими відповідачем, тому просив відмовити у позові.

У подальшому надав заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та його представника.

Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій він наполягав на задоволенні позовних вимог.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи.

Судом досліджуються саме представлені позивачем письмові докази на підтвердження тих обставин, на які він посилається, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 12, 264 ЦПК України, виходить з такого.

Судом установлено, що відповідно до довідки (особового рахунку № НОМЕР_1 ), у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований ОСОБА_1 , опалювальна площа квартири складає 69,73 кв. м.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 27 жовтня 2020 року (справа № 263/9628/20) ККП «Маріупольтепломережа» скасовано судовий наказ про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за користування послугами централізованого опалення.

Предметом спору (зміст спірних правовідносин) у справі є стягнення заборгованості за послугами теплопостачання.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України (далі за текстом -ЦК України), кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, частиною 1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно із частиною 1 статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 80 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ККП «Маріупольтепломережа» є постачальником послуг централізованого опалення до квартири де зареєстровані відповідачі.

Згідно з розрахунком заборгованості (розшифровка особового рахунку) за адресою: АДРЕСА_1 , за послуги централізованого опалення за період з 01 жовтня 2013 року по 01 грудня 2020 року становить 28278,49 грн., із яких основна сума боргу - 19445,13 грн., 3% річних - 2254,68 грн., сума інфляційних витрат - 6578,68 грн.

Відповідно до ст. 901 ЦК за договором надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується надати послугу, яка споживається у процесі здійснення певної дії або здійснення певної діяльності, а інша сторона зобов`язується сплатити виконавцю дану послугу, якщо інше не встановлено договором.

На підставі ст. 67 ЖК плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплову енергію та інші послуги) береться крім квартирної плати згідно затверджених у встановленому законом порядку тарифам.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції 2004 року) плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Згідно із ст. 9, 10 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції 2017 року) споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Ціни (тарифи) відповідно до закону встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції 2004 року) та ст. 4 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції 2017 року) до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону.

Положеннями ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції 2017 року) передбачено, що до комунальних послуг відносяться послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води.

На підставі ч. 5 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції 2017 року) ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції 2017 року) послуга з постачання гарячої води надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання гарячої води, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом.

За ст. 16 Закону України «Про теплопостачання» до повноважень національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг, при регулюванні господарської діяльності суб`єктів відносин у сфері теплопостачання, належать розробка методик розрахунків тарифів на виробництво теплової енергії та плати за її транспортування та постачання; забезпечення проведення єдиної тарифної політики у сфері теплопостачання.

На підставі п. 2 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, опалювана площа (об`єм) квартири (будинку садибного типу) - загальна площа (об`єм) квартири, а також будинку садибного типу без урахування площі лоджій, балконів, терас.

Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» передбачено, що плата за теплову енергію повинна вноситися щомісячно.

Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання за вимогою кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за увесь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором або законом.

Правильність нарахувань заборгованості з наданих відповідачу послуг з опалення та гарячого водопостачання підтверджується: рішеннями Виконавчого комітету Маріупольської міської ради «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання та на послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води за категоріями споживачів ККП «Маріупольтепломережа» від 30 січня 2019 року, а також Постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про встановлення тарифів на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями цих послуг» від 17 жовтня 2014 року та від 31 березня 2015 року, до якої були внесені зміни постановами від 11 червня 2015 року, від 9 червня 2016 року, 28 грудня 2017 року.

У своєму клопотанні відповідач просив суд застосувати позовну давність.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 27 жовтня 2020 року (справа № 263/9628/20) ККП «Маріупольтепломережа» скасовано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за користування послугами централізованого опалення.

Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України загальна позовна давність, тобто строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, встановлюється у три роки.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила, а за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 1 та ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту (частини 3, 4, 5 статті 267 ЦК України).

Відповідно до ст. 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку (ч.1); позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (ч.2); після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (ч.3).

За таких обставин, оскільки відповідачі заявили клопотання про застосування строку позовної давності при вирішенні даної справи, а позивачем жодних поважних причин пропуску цього строку зазначено не було, суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості підлягають частковому задоволенню: в межах строку позовної давності за період з 23 грудня 2017 року по 01 грудня 2020 року, оскільки саме 23 грудня 2020 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. При цьому, подання позивачем заяви про видачу судового наказу згідно з висновками, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року по справі № 712/8916/17, провадження № 14-448цс19, не перериває перебіг позовної давності.

Отже, враховуючи наведені вище обставини суд дійшов висновку про те, що до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 23 грудня 2017 року по 01 грудня 2020 року у розмірі 6803,49 грн., 3 % річних у розмірі 1050,05 грн., інфляційні витрати у розмірі 530,40 грн., а усього 8383,94 грн.

При цьому суд ретельно перевірив надані відповідачем оригінали квитанцій про сплату послуг з централізованого опалення, з яких видно, що оплата послуг здійснювалася несвоєчасно, із запізненням, а тому враховуються судом лише квитанції, на яких чітко вказаний період оплати. Зокрема, квитанція на суму 2453,05 грн. не може бути врахована судом, оскільки оплачувалася послуга за грудень 2020 року, що не входить до періоду, який заявлено у позові (до 01 грудня 2020 року). Період до 23 грудня 2017 року виходить поза межі позовної давності, а тому суд не враховує квитанції про оплату за жовтень 2017 року на суму 221,83 грн., за листопад 2017 року на суму 1507,07 грн.

Таким чином, зараховуються сплачені відповідачем квитанції за період з 23 грудня 2017 року по 01 грудня 2020 року, а саме: за грудень 2017 року на суму 1480,61 грн., за січень 2018 року на суму 2270,15 грн., за жовтень 2018 року на суму 91,40 грн., за листопад 2018 року на суму 1116,68 грн., за грудень 2018 року на суму 1861,61 грн., за лютий 2019 року на суму 2286,01 грн., за жовтень 2019 року на суму 10000 грн., за листопад 2019 року на суму 1690,89 грн., за листопад 2020 року на суму 911,69 грн.

Інша частина вимог про стягнення заборгованості за інший період не підлягають задоволенню, оскільки заявлені позивачем поза межами трирічного строку позовної давності і причини, які б можна було визнати поважними для поновлення пропущеного строку, позивачем не наведені.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з квитанції про сплату судового збору, розмір судових витрат складає 2102 грн., а тому з відповідачів на користь позивача слід стягнути судові витрати за сплату судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (позовні вимоги підлягають задоволенню на: 8383,94 грн. х 100% : 28278,49 грн. ціни позову = 29,65 %), тобто 29,65 % від ціни позову (29,65 % х 2102 грн. : 100% = 623,24 грн.), що складає 623,24 грн.

Керуючись ст. ст. 256, 261, 264, 267, 525, 526, 610, 625, 653 ЦК України, ст. ст. 67, 68, 162, 179 ЖК Української РСР, ст. 21 Закону України «Про житлові-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 84, 89, 158, 160, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Комунального комерційного підприємства «Маріупольтепломережа» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального комерційного підприємства «Маріупольтепломережа» заборгованість за користування тепловою енергією за період з 23 грудня 2017 року по 01 грудня 2020 року у розмірі 6803,49 грн., 3 % річних у розмірі 1050,05 грн., інфляційні витрати у розмірі 530,40 грн., а усього 8383,94 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального комерційного підприємства «Маріупольтепломережа» судовий збір у розмірі 623,24 грн.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про сторін у справі:

Комунальне комерційне підприємство «Маріупольтепломережа», , юридична адреса: вул. Гризодубової, 1, м. Маріуполь, Донецька область, 87518, засоби зв`язку - 0629 222 582;

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Є.С.Ікорська