Справа № 504/3606/14-ц
провадження № 2/504/32/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2021смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

Головуючого судді - Доброва П.В.

секретаря - Данько Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 1, смт Доброслав, уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , діючої як законний представник в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , за участю третіх осіб на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог приватного нотаріуса Орзіха Ю.Г., Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області про встановлення юридичного факту прийняття спадщини про визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину за законом, про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищеназваним позовом, який в подальшому уточнив та просив суд встановити факт прийняття спадщини, визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом, посилаючись на наступне. ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Фонтанка Комінтернівського району Одеської області у віці 73 роки померла мати позивача - ОСОБА_5 .

Після її смерті залишилася спадщина: 4/5 часток житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , який в цілому складається з літ. А - житлового будинку житловою площею 37.9 кв м, загальною площею 90.1 кв м, літ. «а» - прибудови загальною площею 22.0 кв м, літ. «А1» - прибудови загальною площею 81.1 кв м та господарських споруд: І, ІУ - брукування, 8, 9, 10 - хвіртки, 7, 11 - огорожі, розташований на земельній ділянці площею 927, що належав спадкодавиці на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 , виданого виконавчим комітетом Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області 08.10.2010 року, зареєстрованого в КП «Комінтернівське РБТІ» 08.11.2010 року, реєстраційний номер - 32005184р.

Згідно вимог ст. 1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом на майно, що залишилося після смерті ОСОБА_5 являюся позивач - син померлої ОСОБА_5 , її чоловік - ОСОБА_6 .

Також, згідно вимог п.1 ст. 1266 ЦК України до числа спадкоємців першої черги за законом відносяться діти покійного брата позивача - ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 - дочка ОСОБА_3 і дочка ОСОБА_4 .

Після смерті матері позивач фактично прийняв спадщину, оскільки на протязі останніх 5 років він проживав разом з батьками в АДРЕСА_2 , вів з ними спільне господарство, доглядав за батьками, поховав батьків, що підтверджується поясненнями свідків, актом, що додаються до позову, а також не заперечується сторонами.

Після смерті матері ОСОБА_5 позивач разом з батьком ОСОБА_6 (померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 ) звернулися до приватного нотаріуса Комінтернівського районного нотаріального округу Орзіха Юрія Геннадійовича з питання оформлення спадщини.

Позивач послався у своєму позові на те, що знаходячись в нотаріуса, який відмовився прийняти від нього заяву про прийняття спадщини і для спрощення процедури пояснив, що все майно, яке залишилося після смерті його матері, в порядку спадкування оформить батько позивача і чоловік спадкодавиці - ОСОБА_6 . Приватний нотаріус Орзіх Ю.Г. для спрощення процедури видачі свідоцтва про право на спадщину за законом порадив всю спадщину переоформити на мого батька ОСОБА_6 , але при цьому заяву про відмову від спадщини після смерті матері на користь батька від позивача не взяв. Позивач вважав, що все майно, яке залишиться після смерті його матері, успадкує його батько, він спочатку не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, хоча фактично прийняв спадщину. Потім, він двічі протягом шестимісячного строку після відкриття спадщини наполягав, щоб Орзіх Ю.Г. прийняв від нього заяву про прийняття спадщини.

В подальшому виявилося, що приватний нотаріус Орзіх Ю.Г., не залучивши до спадкової справи всіх спадкоємців, 21 грудня 2011 року видав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частку у спадщині, що залишилася після смерті ОСОБА_5 - 4/5 часток житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване в реєстрі за № 882. Свідоцтво про право на спадщину на 2/5 частки даного житлового будинку видано батькові позивача - ОСОБА_6 21.12.2011 року, зареєстроване в реєстрі за № 883. Таким чином, нотаріус видав свідоцтва про право на спадщину за законом на все майно, що залишилося після смерті ОСОБА_5 , в рівних частках, по Ѕ частці, чоловіку ОСОБА_6 і онуці ОСОБА_3 . Відразу ж позивач та його батько ОСОБА_6 не погодилися з таким рішенням нотаріуса і почали звертатися з відповідними усними і письмовими заявами про перерозподіл спадщини через наявність інших спадкоємців, тобто самого позивача, права якого повністю порушено. Позивач, його батько ОСОБА_6 , відповідачка ОСОБА_2 ніколи не приховували наявність інших спадкоємців, зокрема самого позивача, дочки від першого шлюбу ОСОБА_4 .

Позивач послався на те, що він особисто двічі звертався до приватного нотаріуса Орзіха Ю.Г. з проханням прийняти від нього заяву про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті матері, але той категорично йому відмовив і завірив, що всю спадщину оформить на його батька, який потім поділить майно між спадкоємцями.

13.11.2012 року батько позивача ОСОБА_6 (нині померлий) звернувся до приватного нотаріуса Орзіха Ю.Г. з власноручною письмовою заявою про свою не згоду з виданими ним свідоцтвами про право на спадщину за законом, з розподілом часток у спадщині та колом спадкоємців, повністю визнавши законні права позивача на спадщину.

13.11.2012 року позивач також письмовою заявою звернувся до приватного нотаріуса Орзіха Ю.Г. про перегляд питання розподілу спадщини поміж спадкоємцями і про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом.

22.11.2012 року приватний нотаріус Орзіх Ю.Г. надав мені письмове роз`яснення, що відповідно до частини 2 статті 1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до пункту 3.18 пункту 3 глави 10 розподілу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, включення нотаріусом до кола спадкоємців спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини, допускається за умови, якщо усі спадкоємці, які прийняли спадщину подадуть нотаріусу письмову заяву про згоду на прийняття спадщини спадкоємцем, який пропустив строк для прийняття спадщини.

Відповідно до частини першої статті 1280 Цивільного кодексу України, якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці, вона підлягає перерозподілу між ними.

Статтею 1300 Цивільного кодексу України встановлено, що за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, нотаріус за місцем відкриття спадщини може внести зміни до свідоцтва про право на спадщину шляхом видачі спадкоємцям нових свідоцтв про право на спадщину.

Також нотаріус роз`яснив, що необхідно врахувати інтереси малолітньої дитини, яка є спадкоємицею.

В свою чергу не тільки покійний батько позивача ОСОБА_9 звертався з заявою про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом, що залишилося після смерті ОСОБА_5 , а також сама ОСОБА_2 , діюча як законний представник своєї малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , звернулася з нотаріальною письмовою заявою про включення позивача до складу спадкоємців і згодна на перерахунок часток у спадщині і внесення змін до свідоцтва про право на спадщину за законом.

Не дивлячись на це, приватний нотаріус Орзіх Ю.Г. надав позивачу ще одне письмове роз`яснення, в якому зазначив про необхідність надання нотаріусу згоди (дозволу) органів опіки та піклування на включення його до кола спадкоємців, оскільки частка малолітньої спадкоємиці з Ѕ частки спадкового майна зменшується до 1/3 частки при наявності трьох спадкоємців, що вимусило його звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Позивач та його представник послалися на те, що права неповнолітньої спадкоємиці не порушуються з тих підстав, що всі вони відносяться до спадкоємців першої черги за законом, а згідно вимог ст. 1267 ч. 1 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Також вона забезпечена житловою площею в м. Одесі.

ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Фонтанка Комінтернівського району Одеської області у віці 77 років помер його батько ОСОБА_6 , який все своє майно заповів позивачу.

З заявою про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті батька ОСОБА_6 , він звернувся до державного нотаріуса Комінтернівського району Одеської області.

При таких обставинах, стало неможливо від його покійного батька отримати нотаріально оформлену заяву щодо його згоди на включення позивача до кола спадкоємців.

Позивач вважає, що нотаріусом при видачі оскаржуваних свідоцтв про право на спадщину за законом неправильно враховані частки спадкоємців у спадщині, оскільки не врахував частку ОСОБА_6 в спільному подружньому майні, яка становить 3/6 часток, 1/6 частка переходить батькові в порядку спадкування за законом після смерті дружини, тобто батькові мали б належати 4/6 частки спадкового майна, 1/6 частка майна у спадщині належала б позивачеві, а 1/6 частка, на яку мав право його покійний брат ділиться між його дочками ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , тобто по 1/12 частці.

Таким чином, на теперішній час в позасудовому порядку вирішити даний спір не вдалося, тому він вимушений звернутися до суду з даним уточненим позовом, оскільки іншим шляхом оформити свої спадкові права на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_5 , не представляється можливим.

Відповідач ОСОБА_2 , діюча в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , та її представник в обґрунтування заперечень на позов послалися на те, що позивач не надав доказів використання досудової процедури реалізації спадкових прав, не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, не встановив факт проживання зі спадкодавцем в окремому провадженні, оскільки позивач зі спадкодавицею не зареєстровані разом за однією адресою на час відкриття спадщини, тому просили суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_4 не заперечувала проти позову, подала заяву про розгляд справи у свою відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 , діюча в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , позовні вимоги не визнала і заперечувала проти їх задоволення.

Представники третіх осіб на стороні відповідача, які не заявляють самостійних вимог - Орзіх Ю.Г. , приватний нотаріус Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області, орган опіки та піклування Лиманської райдержадміністрації Одеської області, Фонтанська сільська рада Лиманського району Одеської області у судове засідання не з`явилися, але надали заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Виходячи із принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, передбачені ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає цивільні справи в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 08.10.2010 року, виданого виконавчим комітетом Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області на праві спільної часткової власності ОСОБА_5 належить 4/5 частки житлового будинку літ. А, прибудови літ. А1 (загальною площею 82.1 кв м, брукування ІУ, огорожі -7, хвіртки - 8, хвіртки - 9. (а.с. 76; а.с. 77).

На підставі ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У той же час, згідно ст. 1268 ч. 3 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ст. 1267 ч.1 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Згідно вимог п.24 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» … якщо спадкоємці, які прийняли спадщину, не дають згоду на внесення нотаріусом за місцем відкриття спадщини змін до свідоцтва про право на спадщину, спадкоємець який прийняв спадщину, має право звернутися до суду з вимогами про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину. На підставі рішення суду нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», п. 26 Особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину. Нотаріуси, що посвідчували правочини, залучаються до справи як треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, якщо позивач обґрунтовує недійсність правочину посиланням на неправомірні дії нотаріуса.

Згідно ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно роз`ясненню у абз. 3 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 - відповідно до ст. 1301 ЦК свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

Отже, внаслідок того, що відмова від спадщини позивача на користь інших спадкоємців не здійснена нотаріусом відповідно до закону, тому свідоцтва про право на спадщину за законом, підлягають визнанню недійсними.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Повноваження по вчиненню дій на видачу свідоцтва про право на спадщину належить нотаріусам України (ст.ст. 34, 36 Закону України «Про ноторіат» № 3425-ХІІ від 02.09.2003 року).

Як роз`яснено у абз. 2, 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 - свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають.

Як вбачається з матеріалів справи після видачі нотаріусом свідоцтв про право на спадщину за законом ОСОБА_2 та ОСОБА_6 не погодилися з ними ( а.с. 8; 23) і звернулися до нотаріуса з заявами про внесення змін до одержаних ними свідоцтв про право на спадщину за законом і включенням до них позивача, що нотаріусом не прийнято до уваги.

Із матеріалів спадкової справи, яка надійшла до суду, вбачається, що текст заяв спадкоємців про прийняття спадщини складено нотаріусом, а тими поставлені тільки підписи у потрібних місцях ( а.с. 60, 85).

Як встановлено під час розгляду справи, при зверненні ОСОБА_6 і позивача до нотаріуса, тим у свою чергу не було оформлено від позивача ні заяви про відмову від належної частки у спадщині на користь іншого спадкоємця, ні заяви про прийняття спадщини, а в подальшому заяви спадкоємців про внесення змін до отриманих свідоцтв про право на спадщину проігноровані з надуманих підстав.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з урахуванням, що у судовому засіданні знайшло своє підтвердження проживання позивача зі спадкодавицею постійно разом на час відкриття спадщини за місцем відкриття спадщини, що він є спадкоємцем першої черги за законом, як син спадкодавиці, про якого відомо було нотаріусу при заведені спадкової справи, за таких обставин в частині права на частку у спадщині на майно, що залишилося після смерті ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , видані свідоцтва про право на спадщину за законом визнаються частково недійсними.

На підставі викладеного, ст. ст. 3, 10, 15, 27, 31, 133, 135 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1217, 1218, 1261, 1266 п.1, 1272 ЦК України, постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд,-

ВИРІШИВ:

Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , діючої як законний представник в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , за участю третіх осіб на стороні відповідачів, які не заявляють самостійних вимог приватного нотаріуса Орзіха Ю.Г., Фонтанської сільської ради Лиманського району Одеської області про встановлення юридичного факту прийняття спадщини про визнання недійсним свідоцтв про право на спадщину за законом, про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину задовольнити частково.

Встановити юридичний факт прийняття спадщини позивачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , спадщини, яка залишилася після смерті його матері ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, видане 21 грудня 2011 року приватним нотаріусом Комінтернівським районним нотаріальним округом Одеської області Орзіх Ю.Г. спадкоємиці майна ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого в реєстрі за № 882 і скасувати відповідну державну реєстрацію 2/5 часток житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , у зв`язку з правом позивача ОСОБА_1 на частку у спадщині.

Визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом видане 21 грудня 2011 року приватним нотаріусом Комінтернівського районного нотаріального округу Одеської області спадкоємцю майна ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , зареєстрованого в реєстрі за № 883 і скасувати відповідну державну реєстрацію 2/5 часток житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , у зв`язку з правом позивача ОСОБА_1 на частку у спадщині.

Внести зміни до вищевказаних свідоцтв про право на спадщину за законом в частині права на частку позивача у порядку спадкування за законом майна ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя П.В. Добров