Справа №222/1612/20
Провадження №2/222/77/2021
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2021 року смт. Нікольське

Володарський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Вайновської О.Є.,

секретаря судового засідання Гранкіної О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кью.Еф.Ем.Кейтерінг» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку,

ВСТАНОВИВ:

27.11.2020 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до відповідача ТОВ «Кью.Еф.Ем.Кейтерінг» про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі 24300,84 грн та середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку, посилаючись на те, що 31.08.2019 року в день її звільнення відповідач не провів виплату всіх сум, що їй належать.

Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 02.12.2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено її розгляд.

Також, вказаною ухвалою у відповідача за клопотанням позивачки витребувано докази про розмір заборгованості по заробітній платі ОСОБА_1 та розмір її середньоденної заробітної плати.

Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали для подання відзиву.

28.12.2020 року позивачка звернулася до суду з заявою про залишення без розгляду позовних вимог про стягнення заборгованості з заробітної плати. Вимоги про стягнення середнього заробітку за ас затримки розрахунку при звільненні підтримала.

31.12.2020 року від відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого, 16.12.2020 року ОСОБА_1 виплачена заборгованість з заробітної плати, компенсація за несвоєчасно виплачену заробітну плату.

Ухвалою Володарського районного суду Донецької області від 15.02.2021 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Кью.Еф.Ем.Кейтерінг» про стягнення заборгованості по заробітній платі в розмірі залишені без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Крім того ухвалою суду від 15.12.2021 року позивачці визначено строк 10 днів з моменту отримання копії ухвали для сплати судового збору в розмірі 840.80 грн, сплату якого було відстрочено ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 02.12.2020 року.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, надав заяву про закриття провадження у справі з огляду на сплату позивачці заборгованості з заробітної плати, компенсації за час затримки.

За таких обставин суд розглянув справу за відсутності сторін, при цьому фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до ст.21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах,

передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (справа «Суханов та Ільченко проти України») «майно» може являти собою «існуюче майно» або засоби, включаючи «право вимоги» відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» / «правомірне очікування» стосовно ефективного здійснення права власності.

Основним документом про трудову діяльність працівника є трудова книжка (ст.48 КЗпП України).

Згідно записів (№14, 15) в трудовій книжці серії НОМЕР_1 , 01.04.2019 року ОСОБА_1 прийнята до ТОВ «Кью.Еф.Ем.Кейтерінг» на посаду мийника посуду, наказ №388 від 29.03.2019 року, 31.08.2019 року вона звільнена з посади за угодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України, наказ №889 від 27.08.2019 року (а.с.10).

Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу.

Статтею 116 КЗпП України визначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Виплата заборгованості заробітної плати ОСОБА_1 ,. звільненої 31.08.2019 року, здійснена 16.12.2020 року і ця обставина визнається сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпП, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Отже, за положеннями ст.117 КЗпП, обов`язковою умовою для покладення на підприємство відповідальності за невиплату належних працівникові сум при звільненні є наявність вини підприємства.

Абзацом третім п.2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100 встановлено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана дана виплата. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо.

Відповідно до п.5 розділу IV Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Згідно з п.8 розділу IV Порядку нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні 2 місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства (абзац третій пункту 8 розділу IV Порядку).

Відповідно до довідки Форми ОК-5, заробітна плата ОСОБА_1 за червень-липень 2019 року, тобто за два місяці, що передували звільненню становить 8346,00 грн (а.с.9).

Кількість робочих днів в червні-липні 2019 року 41.

Отже, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 становить 203,56 грн ( 8346,00 грн / 41 дн = 203,56 грн).

Враховуючи, що кількість робочих днів за період з 01.09.2019 року по 16.12.2020 року становить 326, середній заробіток за час затримки розрахунку складає 203,56х326=66360,56 грн.

Таким чином, встановивши під час розгляду справи, що в день звільнення ОСОБА_1 відповідачем не проведено виплату їй заробітної плати, що фактичний розрахунок з ОСОБА_1

відбувся лише 16.12.2020 року не з вини працівника, позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні ґрунтується на положеннях ст.117 КЗпП України, а отже є такими що підлягають задоволенню.

За таких обставин, з відповідача ТОВ «Кью.Еф.Ем.Кейтерінг» на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні по день фактичного розрахунку за період з 01.09.2019 року по 16.12.2020 року в розмірі 66360,56 грн, який розрахований відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року №100.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Судові витрати по справі складаються із судового збору в сумі 840,80 грн, які відповідно до ст. 141 ЦПК України слід покласти на відповідача.

На підставі ст.ст.12-13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст.47, 116, 117 КЗпП України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кью.Еф.Ем.Кейтерінг» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кью.Еф.Ем.Кейтерінг», , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні починаючи з 01.09.2019 року по 16.12.2020 року в розмірі 66360 (шістдесят шість тисяч триста шістдесят) гривень 56 копійок, без утримання суми податків й інших обов`язкових платежів.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кью.Еф.Ем.Кейтерінг», , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок гривень) 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Володарський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 22.03.2021 року.

Суддя О.Є. Вайновська