Справа № 175/4057/20-ц
Провадження № 4с/175/23/20
У х в а л а

І м е н е м У к р а ї н и

17 березня 2021 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Озерянської Ж.М.,

з участю секретаря Іщенко Д.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: директор департаменту ДВС Міністерства юстиції України Кисельов Максим Євгенович, начальник управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області П`ятницький Андрій Васильович на бездіяльність директора Департаменту Кисельова Максима Євгеновича, -

в с т а н о в и в :

12 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність директора Департаменту Кисельова Максима Євгеновича, в якій він просив визнати неправомірною бездіяльність директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції Кисельова Максима Євгеновича у виконавчому провадженні №41936000 за період із 09 липня 2020 року по 12 листопада 2020 року щодо не розгляду скарги стягувача ОСОБА_1 від 05 травня 2018 року «На постанову начальника ВПВР Департаменту ДВС Ярушевської І.І. від 23.06.2017», не прийняття процесуального рішення в формі постанови про перевірку законності виконавчого провадження №41936000 за результатами розгляду вказаної скарги від 05 травня 2018 року та не направлення вказаної постанови стягувачу ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 подав заяву про розгляд скарги без його участі, просив задовольнити вимоги(а.с.142).

Представник заінтересованої особи директора департаменту ДВС Міністерства юстиції України Кисельова М.Є. - Завірюхіна Д.О. подала заяву в якій просила розглянути справу на підставі матеріалів справи (а.с.143), надала відзив на скаргу(а.с.133-141).

Начальник управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області П`ятницький А.В. про час і місце розгляду справи повідомлений був належним чином, в судове засідання не з`явився.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно ч. 1 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Встановлено, що 08 лютого 2014 року на підставі виконавчого листа виданого Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області 04 грудня 2013 року (а.с.13), постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Попіва Р.І. відкрито виконавче провадження №41936000 із примусового виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2013 року по справі №175/2504/13-ц (а.с.12-13) та встановлено боржнику ОСОБА_2 строк для самостійного виконання судового рішення - у семиденний строк з моменту отримання постанови про відкриття ВП №41936000. У встановлений державним виконавцем строк, боржник ОСОБА_2 ухвалу Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2013 року по справі №175/2504/13-ц не виконав. Так, 31 березня 2014 року незважаючи на невиконання боржником ОСОБА_2 судового рішення, постановою старшого державного виконавця Попіва Р.І. виконавче провадження №41936000 було закінчено на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.14-15).

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2014 року по справі №175/1731/14, яка була залишена без змін ухвалою Апеляційного суд Дніпропетровської області від 23 жовтня 2014 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 березня 2015 року: скасовано постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС України Попіва Р.І. від 31 березня 2014 року про закінчення виконавчого провадження №41936000 із примусового виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2013 року по справі №175/2504/13, та зобов`язано старшого державного виконавця Попіва Р.І. відновити виконавче провадження №41936000 із примусового виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 вересня 2013 року по справі №175/2504/13. Так, 12 листопада 2014 року постановою старшого державного виконавця Попіва Р.І. виконавче провадження №41936000 було відновлено. Однак незважаючи на повторне невиконання боржником ОСОБА_2 судового рішення, старший державний виконавець Попів Р.І. своєю постановою від 23 грудня 2014 року закінчив виконавче провадження №41936000 на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Поліщука Д.В. «Про результати перевірки виконавчого провадження» №3 від 26 травня 2017 року, скасовано постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Попіва Р.І. від 23 грудня 2014 року про закінчення виконавчого провадження №41936000 із примусового виконання ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 30 березня 2013 року по справі №175/2504/13. Так, 23 червня 2017 року на підставі вищезазначеної постанови, заступником директора Департаменту ДВС начальником відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Ярушевською І.І. було прийнято постанову про скасування процесуального документу - постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Попіва Р.І. від 23 грудня 2014 року про закінчення виконавчого провадження №41936000.

05 травня 2018 року на підставі ст. 19, 74 Закону України «Про виконавче провадження» електронною поштою на ім`я директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, ОСОБА_1 направив скаргу на постанову начальника ВПВР Департаменту ДВС Ярушевської І.І. від 23.06.2017 року, в якій просив скасувати постанову заступника директора Департаменту ДВС начальника ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Ярушевської І.І. від 23.06.2017 року про скасування постанови старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Попіва Р.І. від 23.12.2014 року про закінчення виконавчого провадження №41936000, і за результатами скарги прийняти відповідну постанову, копію якої направити на електронну пошту.

Не отримавши відповіді на скаргу, ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області зі скаргою на бездіяльність директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Воробйова О.В. щодо не розгляду скарги від 05 травня 2018 року та не повідомлення про результати розгляду.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 27 листопада 2018 року по справі №175/2172/18 (а.с.19-21), залишеною без змін постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 09 квітня 2019 року (а.с.22-28), та постановою Верховного суду України від 12 лютого 2020(а.с.29-36) скаргу ОСОБА_1 на неправомірну бездіяльність директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Воробйова О.В. задоволено в повному обсязі: визнано неправомірною бездіяльність директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Воробйова О.В. у виконавчому провадженні №41936000 щодо неприйняття процесуального рішення в формі постанови за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 від 05.05.2018 року «На постанову начальника ВПВР Департаменту ДВС Ярушевської І.І. від 23.06.2017 року», яка була направлена до Департаменту ДВС Міністерства юстиції України рекомендованим листом 31 серпня 2018 року і отримана Департаментом ДВС Міністерства юстиції України 06 вересня 2018 року, та не направлення вказаної постанови ОСОБА_1 ; зобов`язано директора ДВС Міністерства юстиції України Воробйова О.В. або іншу посадову особу, яка буде виконувати обов`язки директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України, повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 05.05.2018 року «На постанову начальника ВПВР Департаменту ДВС Ярушевської І.І. від 23.06.2017», за результатами повторного розгляду якої прийняти відповідну постанову, а копію направити ОСОБА_1 .

Ухвала Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2019 року набрала законної сили 08 липня 2020 року.

Наказом Міністерства юстиції України № 3069/к від 24 жовтня 2010 року на посаду директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України з 25 жовтня 2019 року призначено ОСОБА_3 .

Передбачені п. 6 розділу XII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 року №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 року №2832/5) та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за №1302/29432, строки розгляду вказаної скарги від 05 травня 2018 року, яка була зареєстрована в Міністерстві юстиції України 06 вересня 2018 року, та надання відповіді про результати її розгляду - сплинули, однак директор Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Кисельов М.Є. не розглянув скаргу та не направив ОСОБА_1 постанову про результати перевірки виконавчого провадження №41936000 за вищезазначеною скаргою ОСОБА_1 від 05.05.2018 року.

Статтею 7 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» передбачено, що відповідно до цього Закону державними виконавцями є керівники органів державної виконавчої служби, їхні заступники, головні державні виконавці, старші державні виконавці, державні виконавці органів державної виконавчої служби; державний виконавець є представником влади, діє від імені держави і перебуває під її захистом та уповноважений державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом.

Крім цього, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» передбачено, що контроль за діяльністю державних виконавців та інших працівників органів державної виконавчої служби здійснюють органи примусового виконання рішень, визначені у статті 6 цього Закону, в порядку, встановленому Міністерством юстиції України.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» систему органів примусового виконання рішень становлять: Міністерство юстиції України; органи державної виконавчої служби, утворені Міністерством юстиції України в установленому законодавством порядку.

Відповідно до п. 1.1 Положення про Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 16.05.2017 року №1783/к Департамент державної виконавчої служби є самостійним структурним підрозділом Міністерства юстиції України.

Пунктом 5.1 Положення про Департамент державної виконавчої служби передбачено, що Департамент очолює директор, який в установленому порядку призначається на посаду і звільняється з посади державним секретарем Міністерства юстиції України.

Отже, з урахуванням положень ст.ст. 1, 6, 7, 8 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», відповідно до пунктів 1.1, 5.1 Положення про Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, директор Департаменту ДВС ОСОБА_3 є: керівником органу державної виконавчої служби, державним виконавцем, державним службовцем, уповноваженим державою здійснювати діяльність з примусового виконання рішень у порядку, передбаченому законом і зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.

Пунктом 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року №6 передбачено, що скарга на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби подається до суду, який видав виконавчий документ, незалежно від місця виконання судового рішення.

Частиною 4 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що на підставі письмової заяви учасника виконавчого провадження документи виконавчого провадження можуть надсилатися адресатам каналами факсимільного зв`язку, електронною поштою або з використанням інших засобів зв`язку.

Проаналізувавши вищевикладені обставини справи, суд прийшов до висновку, що з моменту набрання законної сили рішення по справі №175/2172/18, а саме з 08 липня 2020 року, директору Департаменту ДВС Міністерства юстиції України Кисельову Максиму Євгеновичу достеменно було відомо про необхідність розгляду скарги ОСОБА_1 від 05 травня 2018 року, прийняття процесуального рішення в формі постанови про перевірку законності виконавчого провадження №41936000 та направлення сторонам виконавчого провадження постанови за результатами розгляду скарги, оскільки апеляційне та касаційне оскарження ухвали Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16 жовтня 2019 року здійснювалося Департаментом ДВС Міністерства юстиції України в період коли ОСОБА_3 займав посаду директора Департаменту ДВС, з урахуванням вищезазначених обставин, оскаржувана бездіяльність за період із 09 липня 2020 року по 12 листопада 2020 року директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_3 є неправомірною, оскільки вона прямо суперечить вимогам ч.3 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку, що з урахуванням вищезазначених фактичних обставин, відповідно до Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», Закону України «Про виконавче провадження», Розділу XII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 29.09.2016 №2832/5) та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016р. за №1302/29432, заявлені вимоги про визнання неправомірною бездіяльності директора департаменту ДВС Міністерства юстиції України Кисельова Максима Євгеновича у період з 9 липня 2020 року по 12 листопада 2020 року щодо не розгляду скарги від 05 травня 2018 року ,не прийняття процесуального рішення в формі постанови по скарзі ОСОБА_1 від 05 травня 2018 року «На постанову начальника ВПВР Департаменту ДВС Ярушевської І.І. від 23 червня 2017 року» та не направлення вказаної постанови стягувачу, підлягають задоволенню.

Згідно п. 18 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року № 6, за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК України.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Подача скарги до суду на підставі ст. 447 ЦПК України не оплачується судовим збором відповідно до вимог ст.ст. 3, 4 Закону України «Про судовий збір» та Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання практики застосування Закону України «Про судовий збір» від 27.09.2012 року за вих.№10-1386/0/4-12.

З урахуванням вищезазначеного, на підставі ст. 6, 7, 12, 74, 82 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 1, 6, 7, 8, 12 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», ст. 447 ЦПК України, суд -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересовані особи: директор департаменту ДВС Міністерства юстиції України Кисельов Максим Євгенович, начальник управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області П`ятницький Андрій Васильович на бездіяльність директора Департаменту Кисельова Максима Євгеновича задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність директора Департаменту ДВС Міністерства юстиції Кисельова Максима Євгеновича у виконавчому провадженні №41936000 за період із 09 липня 2020 року по 12 листопада 2020 року щодо не розгляду скарги стягувача ОСОБА_1 від 05 травня 2018 року «На постанову начальника ВПВР Департаменту ДВС Ярушевської І.І. від 23.06.2017», не прийняття процесуального рішення в формі постанови про перевірку законності виконавчого провадження №41936000 за результатами розгляду вказаної скарги від 05 травня 2018 року та не направлення вказаної постанови стягувачу ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Озерянська Ж.М.