Провадження № 22-ц/812/646/21 Доповідач апеляційної інстанції - Данилова О.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2021 року м. Миколаїв

справа № 482/1954/20

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Данилової О.О.,

суддів: Коломієць В.В., Тищук Н.О.,

із секретарем Горенко Ю.В.,

переглянувши в апеляційному порядку цивільну справу за позовом

акціонерного товариства «Акцент-Банк»

до ОСОБА_1

про стягнення кредитної заборгованості

за апеляційною скаргою акціонерного товариства «Акцент-Банк»

на рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області, ухвалене 29 січня 2021 року суддею Сергієнком С.А. в приміщенні цього ж суду (дата складання повного рішення не зазначена),

У С Т А Н О В И В:

У листопаді 2020 року АТ «Акцент-Банк» звернулось з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Позивач зазначав, що 14 липня 2018 року між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, за яким остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, підтвердивши своїм підписом, що підписана нею заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, складає договір про надання банківських послуг.

Посилаючись на неналежне виконання ОСОБА_1 кредитних зобов`язань та виникнення станом на 14 жовтня 2020 року кредитної заборгованості у розмірі 24 538,89 грн., з яких 11 053,83 грн. за тілом кредиту та 13 485,06 грн. за процентами, позивач просив стягнути ці кошти з відповідачки.

Відповідачка ОСОБА_1 позов визнала частково, а саме в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту.

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 29 січня 2021 року позов задоволено частково. На користь банку з ОСОБА_1 стягнуто 11 053,83 грн. заборгованості за тілом кредиту та 946 грн. судових витрат. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник АТ «Акцент-Банк»» просив рішення суду в частині відмови в позові скасувати та задовольнити позов в повному обсязі. Апелянт посилався на те, що суд безпідставно вважав, що сторони не узгодили всі умови кредитування, зокрема розмір процентної ставки, не звернувши увагу на підписаний позичальником паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», який містить і процентну ставку, й інші умови.

Правом відзиву на апеляційну скаргу відповідач не скористалась.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК апеляційна скарга розглядається судом без повідомлення та виклику учасників справи.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги банку в розмірі 11 053,83 грн. (заборгованість за тілом кредиту), суд першої інстанції виходив з того, що банк не довів факт узгодження з позичальником усіх умов кредитування (ціну договору), а саме розмір процентів. При цьому надані банком Умови та правила надання банківських послуг в АТ «Акцент-Банк» та тарифи користування кредитною карткою «Універсальна», не є достатньою підставою вважати саме ці умови узгодженими сторонами з дотриманням письмової форми угоди. Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані ОСОБА_1 умови, надані банком витяги з відомчих документів не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, тобто бути складовою цього договору. За цих обставин поверненню підлягає лише заборгованість в розмірі отриманих та неповернутих кредитних коштів (тіло кредиту).

Проте не з усіма висновками суду можна погодитись.

Так, згідно зі статтею 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

У відповідності зі статтею 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК).

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків (термінів), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Відповідно до частини 2 статті 1054 ЦК до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Судом встановлено, що 14 липня 2018 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у АТ «Акцент-Банк» (далі Умови та правила) , в якій позначила, що згодна з тим, що її заява разом з Умовами та правилами, а також Тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування та кредитування складають Договір про надання банківських послуг. Позичальниця ознайомилась та згодна з Умовами та правилами, а також Тарифами, які були їй надані в письмовому вигляді.

Того ж дня ОСОБА_1 підписала паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» (далі Паспорт), в якому зазначено спосіб та строк надання кредиту, а також базова процентна ставка за карткою «Універсальна» - 3,9 % на місяць (46,8 %) річних (а.с.6 зворот).

Зміст умов кредитування за Паспортом, підписаним ОСОБА_1 , відповідає Тарифам користування кредитною карткою «Універсальна» за Умовами та правилами (а.с.12).

Строк дії кредитних карток ОСОБА_1 жовтень 2021 року (а.с.59).

Отже, висновок суду першої інстанції про те, що Умови та правила та Тарифи не можуть розцінюватися як узгоджена сторонами вартість кредиту, а інших доказів узгодження вартості кредиту позивач не надав, суперечать матеріалам справи.

Апеляційний суд вважає, що ці умови підтверджуються змістом анкети-заяви від 14 липня 2018 року, а також Паспортом, підписаними особисто ОСОБА_1 , в якому розмір процентної ставки прямо зазначений.

Заперечень щодо неузгодженості розміру процентної ставки ОСОБА_1 не заявляла.

На підставі встановлених обставин апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 , окрім обов`язку повернути тіло кредиту, має зобов`язання щодо сплати процентів за користування кредитом в узгодженому сторонами розмірі - 46,8 % річних.

На підтвердження розміру заборгованості позичальника за процентами банк надав розрахунок станом на 14 жовтня 2020 року, за яким проценти нараховувались: за ставкою 46,8% - до 29 серпня 2018 року, та за ставкою 44,4 % - з 1 вересня 2018 року, що загалом складає 13 485,06 грн. (а.с.5).

Заперечень щодо розрахунку заборгованості за процентами, за також щодо застосованої банком процентної ставки або методу визначення загальної заборгованості, ОСОБА_1 в суді першої інстанції не заявляла.

Застосування банком ставки 44,4 % річних (замість 46,8%) прав позичальника не порушує.

З урахуванням вищевказаних обставин апеляційний суд вважає, що такий розрахунок банку не суперечить змісту умов кредитування, що були узгоджені сторонами 14 липня 2018 року, а тому може бути покладений в основу визначення розміру заборгованості ОСОБА_1 за процентами.

Проценти за користування кредитним коштами нараховувались банком, виходячи з загальної заборгованості за тілом кредиту в розмірі 11 053,83 грн.

Заборгованість за тілом кредиту в цьому розмірі відповідачка не оспорювала.

Отже, з ОСОБА_1 на користь АТ «Акцент-Банк» підлягає стягненню 13 485,06 грн. заборгованості за процентами відповідно до положень статтей 1048, 1052 ЦК.

Оскільки суд першої інстанції не звернув належної уваги на надані позивачем докази, не дав оцінку Паспорту, який було підписано ОСОБА_1 у день укладення кредитного договору, а тому невірно визначив обсяг відповідальності позичальника, судове рішення підлягає зміні в частині розміру стягнення кредитної заборгованості.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК позивачу, позов якого задооволено в повному обсязі, мають бути відшкодовані судові витрати, які понесені при подачі позовної заяви (2102 грн.) та на стадії апеляційного перегляду справи (3153 грн.).

Керуючись статтями 372,375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства «Акцент-банк» задовольнити.

Рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 29 січня 2021 року змінити, збільшивши стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Акцент-банк» заборгованість за кредитним договором від 14 липня 2018 року станом на 14 жовтня 2020 року з 11053,83 грн. до 24 538,89 грн., а також судових витрат з 946,82 грн. до 2102 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Акцент-Банк» 3153 грн. судових витрат, сплачених на стадії апеляційного перегляду справи.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.О.Данилова

Судді: В.В.Коломієць

Н.О.Тищук

……………………………….

повну постанову складено 25 березня 2021 року