Справа № 2-2109/11
Провадження № 8/727/6/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня2021 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.

при секретарі Гладкій Л.І.

за участю заявниці ОСОБА_1

за участю представника позивача Цимбалістого М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 08 грудня 2011 року у справі №2-2109/11 за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Заявниця звернулась до суду із заявою про перегляд рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 08.12.2011 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за нововиявленими обставинами посилаючись на те, що рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 08.12.2011 року позов ПАТ «ОТП Банк» задоволено та стягнуто з неї заборгованість по укладеному кредитному договору №ML-0AJ/036/2007 від 28.03.2007 року в розмірі 24962,22 доларів США, що еквівалентно 199440,64 грн., судовий збір в сумі 1700 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн.

Вказала, що 28.03.2007 року між нею та ПАТ «ОТП Банк» були укладені кредитний та іпотечний договори, які є поєднаними між собою і відокремлено розглядатися не можуть, оскільки валютний кредит брався саме з метою придбання житла.

Зазначила, що рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 07.12.2010 року позов ПАТ «ОТП Банк» задоволено повністю та стягнуто з неї заборгованість за кредитним договором, однак рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 26.01.2011 року вказане рішення змінено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.07.2011 року вищезазначені рішення скасовано та справу направлено на новий розгляд.

Ствердила, що вона не брала участь в розгляді справи в 2011 році, тобто після скасування рішень, оскільки вона доглядала онкохвору матір, яка лікувалась в медичному закладі м.Києва.

Зазначила, що 25.03.2021 року під час розгляду Господарським судом Чернівецької області справи про банкрутство, вона дізналась про ухвалу Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28.02.2011 року, в якій вказано, що 24.12.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю та договір відступлення прав вимоги, що і є істотною обставиною для перегляду рішення суду від 08.12.2011 року у справі №2-2109/11.

Вказала, що під час перегляду справи в 2011 році ПАТ «ОТП Банк» не подав відомості про те, що він не являється стягувачем по даній справі.

Крім того, ствердила, що ухвалюючи рішення, суд не взяв до уваги, що в матеріалах справи містяться відомості про відкрите виконавче провадження на стягнення іпотеки, тому утворилось подвійне стягнення, а також і те, що експертна оцінка майна на момент ухвалення рішення втратила чинність, що є також істотними обставинами.

Також, зазначила, що в ухвалі Господарського суду Чернівецької області від 27.04.2021 року містяться відомості про те, що єдиним кредитором є ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Просила поновити строк та переглянути рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 08.12.2011 року у справі №2-2109/11 за нововиявленими обставинами.

Ухвалою суду від 05.07.2021 року відкрито провадження по справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 08 грудня 2011 року у справі №2-2109/11 за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом ПАТ «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заявниця ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги заяви підтримала повністю та просила їх задовольнити. Зазначила, що банк з 2009 року по 2014 рік не реалізовував квартиру. Ствердила, що ПАТ «ОТП Банк» не замінив сторону в справі, а замінив сторону виконавчого провадження на підставі виконавчого напису. Крім того, вказала, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28.02.2011 року замінено стягувача ПАТ «ОТП Банк» на ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у виконавчому провадженні по примусовому виконанню виконавчого напису від 03.08.2009 року. Зазначила, що вона оскаржувала виконавчий напис в суді, однак позов відкликала, тому на даний час виконавчий напис є чинним. Ствердила, що банк не бажає реалізовувати квартиру, а постійно звертається про стягнення заборгованості. Вказала, що вона звернулась до Господарського суду Чернівецької області з позовом про визнання її банкрутом. На даний час триває оцінка квартири. Зазначила, що вона готова віддати квартиру і землю, щоб розрахуватись з банком. Просила задовольнити вимоги заяви.

Представник АТ «ОТП Банк» в судовому засіданні залишив вирішення заяви про перегляд судового рішення за ново виявленими обставинами на розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що заяву необхідно залишити без розгляду з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 07.12.2010 року позов ПАТ «ОТП Банк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором в сумі 64897,46 грн. та 22756,16 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту (т.1 а.с.38).

Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 26.01.2011 року (т.1 а.с.60-61), апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якої діяла ОСОБА_2 задоволено частково, рішення суду від 07.12.2010 року змінено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом за період з 01.08.2009 року по 31.08.2010 року в сумі 2745,07 доларів США, в решті рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.07.2011 року (т.1 а.с.100-101), вищезазначені судові рішення скасовано та справу направлено на новий розгляд.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 08.12.2011 року (т.1 а.с.136-137), яке набрало законної сили 19.12.2011 року, позов ПАТ «ОТП Банк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість по укладеному кредитному договору №ML-0AJ/036/2007 від 28.03.2007 року в розмірі 24962,22 доларів США, що еквівалентно 199440,64 грн., судовий збір в сумі 1700 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення в сумі 120 грн.

07.05.2021 року заявниця ОСОБА_1 звернулась із заявою про перегляд рішення суду від 08.12.2011 року за нововиявленими обставинами (т.1 а.с.222).

Відповідно до положень ч.1 ст.423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України, підставами для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до ч.3 ст.429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених ЦПК України є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згідно з п.4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Так, обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги.

Відповідно до п.5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами», процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Згідно правової позиції Верховного суду, викладеної в постанові від 29.08.2018 року у справі №552/137/15, нові докази не можуть бути підставою для перегляду рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Зокрема, у вказаній постанові наголошено, що нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

При цьому, неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду в прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п.п.1, 2 ч.2 ст.361 ЦПК 2004 року (аналогічні положення закріплено у ст.423 ЦПК в редакції 2017 року), є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у рішенні, що переглядається.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би привести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя (рішення від 18.11.2004 у справі «Pravednaya v. Russia», пп.27, 28).

Аналогічна правова позиція стосовно того, що обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами, а також факт неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами містяться у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року справа № 147/325/13-ц, у постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року по справі № 363/2936/15-ц, та постанові Верховного Суду від 21 лютого 2018 року справа № 454/3003/14-ц.

Необхідними ознаками нововиявлених обставин є, по-перше, їх наявність на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі особі.

При цьому, не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідні правові позиції щодо визначення нововиявлених обставин наведено у постановах Верховного Суду від 02.05.2018 року у справі №2а-7523/10/1270, від 10.04.2019 року у справі №813/8070/14.

Таким чином, заявниця ОСОБА_1 , маючи на меті переглянути рішення суду за нововиявленими обставинами, в обґрунтування відповідної заяви посилається на істотну для справи обставину, в її розумінні, на наявний договір купівлі-продажу кредитного портфелю від 24.12.2010 року, укладений між ПАТ «ОТП Банк» на ТОВ «ОТП Факторинг Україна», який існував на момент розгляду справи та прийняття рішення, про який їй стало відомо лише тепер, що на думку заявниці є підставою для перегляду рішення суду від 08.12.2011 року за ново виявленими обставинами.

Однак, на переконання суду, вказане не є нововиявленою обставиною в розумінні положень п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України.

Так, з матеріалів справи вбачається, що заявниця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 брали участь у розгляді справи в судах першої, апеляційної та касаційної інстанцій, однак після винесення ухвали Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.07.2011 року та направлення справи на новий розгляд, ні заявниця ні її представник до суду не з`являлись, хоча їм було відомо про продовження розгляду справи.

Ні заявниця ОСОБА_1 ні її представник ОСОБА_2 своїм правом про витребування доказів не скористались, в судові засідання не з`являлись, відомості про відкрите виконавче провадження за виконавчим написом не надавали, клопотань про те, що експертна оцінка майна втратила чинність не заявляли, розглядом справи не цікавились.

Відповідно до частини 4 статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи та докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Таким чином, суд вважає, що обставини, на які посилається заявниця, не є нововиявленими обставинами, оскільки інформація про виконавче провадження, про експертну оцінку містилась в матеріалах справи та заявниця могла її отримати та звертати на неї увагу суду, за умови належного користування своїми правами, наданими процесуальним законом.

Неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду в прийнятті доказів, не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість заяви ОСОБА_1 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 08.12.2011 року у справі №2-2109/11, а тому у задоволенні заяви необхідно відмовити.

А також, обставини, на які заявниця ОСОБА_1 посилалась в судовому засіданні, стосуються стадії виконання судового рішення і не можуть бути розцінені як нововиявлені обставини.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують під час розгляду справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, inter alia, який вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, можливий у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження лише у разі необхідності виправлення суттєвих помилок правосуддя, коли така процедура застосовується у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. Принцип юридичної визначеності передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру. (Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Желтяков проти України»).

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів. Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. (Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Христов проти України», «Рябих проти Росії»).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.424 ЦПК України, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної п.1 ч.2 ст.423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Згідно з п.1 ч.2 ст.424 ЦПК України, з урахуванням приписів частини першої цієї статті заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної п.1 ч.2 ст.423 цього Кодексу, - не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

Відповідно до ч.3 ст.424 ЦПК України, строки, визначені у частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.

Пунктом 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №4 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» визначено, що встановлений трирічний строк для подання заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої п.1 ч.2 ст.424 цього Кодексу, є присічним і поновленню не підлягає. Недодержання умови щодо цього строку є підставою для відмови у відкритті провадження у зв`язку з нововиявленими обставинами незалежно від поважності пропуску цього строку.

Аналогічна позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 22.04.2019 року у справі №201/1650/13-ц.

Як встановлено судом, рішення суду від 08.12.2011 року набрало законної сили 19.12.2011 року, тобто заявниця ОСОБА_1 пропустила встановлений п.1 ч.2 ст.424 ЦПК України строк на перегляд рішення за нововиявленими обставинами, який є присічним і поновленню не підлягає.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, заявниця ОСОБА_1 під час розгляду справи, рішення по якій бажає переглянути, мала представника ОСОБА_2 , яку суд також повідомляв про розгляд справи.

А також, заявниця ОСОБА_1 23.05.2019 року (т.1 а.с.139) зверталася до суду із заявою про ознайомлення зі справою та про видачу копії рішення суду, яке вона отримала 17.07.2019 року, про що міститься відмітка на зворотній стороні заяви (т.1 а.с.139зв.)

Суд вважає, що посилання заявниці на те, що про договір купівлі-продажу кредитного портфелю від 24.12.2010 року їй стало відомо лише 25.03.2021 року під час розгляду Господарським судом Чернівецької області справи про банкрутство, є безпідставним, оскільки як вбачається з матеріалів справи, заявниця ОСОБА_1 30.10.2020 року ознайомлювалася з матеріалами справи, про що міститься відмітка на її заяві (т.1 а.с.180), і, як встановлено судом, в матеріалах справи вже був наявний договір купівлі-продажу кредитного портфелю від 24.12.2010 року (т.1 а.с.146-159), тобто заявниця ОСОБА_1 ще 30.10.2020 року дізналась про даний договір, однак рішення суду з цих підстав переглядати за нововиявленими обставинами не бажала.

Таким чином, зважаючи на те, що рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 08.12.2011 року набрало законної сили 19.12.2011 року, а заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами подана 07.05.2021 року (т.1 а.с.222), тобто через дев`ять років після ухвалення судом відповідного рішення та набрання ним законної сили, суд вважає, що заявниця ОСОБА_1 пропустила встановлений п.1 ч.2 ст.424 ЦПК України, трирічний строк для подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.260, 261, 423, 424, 354 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 08 грудня 2011 року у справі №2-2109/11 за нововиявленими обставинами по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Чернівецького апеляційного суду. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту ухвали суду.

З повним текстом ухвали суду учасники справи можуть ознайомитись 02 серпня 2021 року.

СУДДЯ: