ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8623/20
провадження № 2/753/2805/21
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"30" червня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді Мицик Ю.С.
при секретарях Пугач Д.С., Береговенко Н.Г.
учасники справи не з`явилися,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві, в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕРРАМІС» про визнання майнових прав на об`єкт інвестування,
У червні 2020 року представник ОСОБА_2 , звернувся до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕРРАМІС» про визнання майнових прав на об`єкт інвестування.
Позовні вимоги мотивує тим, що 14.05.2018 між ТОВ «КЕРРАМІС» та ОСОБА_1 було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , відповідно до умов якого сторони зобов`язались укласти договір купівлі-продажу квартири, згідно з яким ТОВ «КЕРРАМІС» зобов`язується передати у власність ОСОБА_1 окрему квартиру АДРЕСА_2 . 14.05.2018 між ТОВ «КЕРРАМІС» та ОСОБА_1 було укладено договір про забезпечення виконання зобов`язань № 1816/5/6/64, відповідно до умов якого для підтвердження та виконання зобов`язань, що виникли у сторін за Попереднім договором ОСОБА_1 сплачує ТОВ «КЕРРАМІС» грошові кошти в сумі 600000 грн., в тому числі ПДВ 20% - 100000 грн. Відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконує, об`єкт інвестування недобудований та не введений в експлуатацію, договір купівлі-продажу квартири не укладався, зв`язку із чим позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.
Ухвалою від 31.07.2020 суд відкрив провадження у справі та вирішив розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Роз`яснено сторонам порядок та строк для подання заяв по суті справи.
У визначений строк відповідач відзив не подав.
18.11.2020 суд закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до розгляду по суті.
Позивач в судове засідання не з`явилася, однак її представник надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити та проти ухвалення заочного рішення не заперечував, розгляд справи просив проводити у відсутність сторони позивача.
Відповідач в судове засідання представника не направив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надіслав. Про причину неявки суд не повідомив, інші заяви з процесуальних питань від нього до суду не надходили.
Таким чином, відповідно до ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 14.05.2018 між ТОВ «КЕРРАМІС» та ОСОБА_1 було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , відповідно до умов якого сторони зобов`язались укласти договір купівлі-продажу квартири, згідно з яким ТОВ «КЕРРАМІС» зобов`язується передати у власність ОСОБА_1 окрему квартиру АДРЕСА_2 .
Згідно з п. 1.4 Попереднього договору сторони зобов`язались укласти основний договір протягом 2 (другого) кварталу 2019., але в будь-якому разі не раніше отримання ТОВ «КЕРРАМІС» правовстановлюючих документів на об`єкт та надання Державною реєстраційною службою України та/або відповідними державними органами документів, що є необхідними для належного укладення та нотаріального посвідчення основного договору.
Сторонами встановлено, що основний договір укладається протягом 30 календарних днів з моменту отримання ОСОБА_1 відповідного повідомлення від ТОВ «КЕРРАМІС», яке надсилається поштою рекомендованим листом або іншим способом, який сторони визначать.
14.05.2018 між ТОВ «КЕРРАМІС» та ОСОБА_1 було укладено договір про забезпечення виконання зобов`язань № 1816/5/6/64, відповідно до умов якого для підтвердження та виконання зобов`язань, що виникли у сторін за Попереднім договором ОСОБА_1 сплачує ТОВ «КЕРРАМІС» грошові кошти в сумі 600000 грн., в тому числі ПДВ 20% - 100000 грн. Вказана сума грошових коштів, після її сплати зараховується до платежів за основним договором.
Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 сплатила грошові кошти в сумі 600 000 грн., що підтверджується квитанціями, копії яких наявні в матеріалах справи /а.с. 10/.
Таким чином вбачається, що позивач свої зобов`язання виконала в повному обсязі.
01.04.2020 представником позивача на адресу ТОВ «КЕРРАМІС» направлено претензію щодо невиконання останнім взятих на себе зобов`язань, проте вказана претензія відповідачем залишена без належного реагування
Разом з тим, ТОВ «КЕРРАМІС» зобов`язання за вказаними договорами належним чином не виконав, будинок не введений в експлуатацію, договір купівлі-продажу квартири не укладався.
Як зазначає, позивач в позові на телефонні дзвінки у відділі продажу ТОВ «КЕРРАМІС» ніхто не відповідає, а після прибуття за адресою будівництва, позивачем з`ясовано, що будівництво будинку припинено.
Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про інвестиційну діяльність» інвестори - суб`єкти інвестиційної діяльності, які приймають рішення про вкладення власних, позичкових і залучених майнових та інтелектуальних цінностей в об`єкти інвестування.
Інвестори можуть виступати в ролі вкладників, кредиторів, покупців, а також виконувати функції будь-якого учасника інвестиційної діяльності.
Відповідно до положень ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», майновими правами визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги.
Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.
За змістом положень ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним зі способів захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, є визнання права.
Відповідно до ст. 190 ЦК України майном, як особливим об`єктом вважаються окрема сукупність речей, а також майнові права та обов`язки, при цьому майнові права визнаються речовими правами.
Згідно з ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, споруди, тощо) виникає з моменту завершення будівництва. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
За положеннями п. 2 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 13.04.2011 прийняття в експлуатацію об`єктів, що належать до І-ІІІ категорії складності, та об`єктів, будівництво яких здійснено на підставі будівельного паспорта, проводиться шляхом реєстрації Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та її територіальними органами поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації.
Захист майнових прав здійснюється у порядку, визначеному законодавством, а якщо такий спеціальний порядок не визначений, захист майнового права здійснюється на загальних підставах цивільного законодавства.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За правилом ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Установивши, що позивач повністю сплатила вартість пайового внеску за нерухоме майно, а також ту обставину, що введення об`єкта будівництва в експлуатацію не відбулось, договір купівлі - продажу квартири у встановлені строки не укладався, будівництво об`єкта не здійснюється, що ставить під сумнів можливість виконання відповідачем своїх зобов`язань за договорами, суд приходить до висновку про визнання майнових прав за позивачем на об`єкт інвестування.
Крім того, відповідно до правової позиції Верховного Суду викладеної у постановах від 20.03.2019 у справі № 6-14-39цс19 та від 27.02.2019 у справі № 6-14-606цс18 у разі невиконання належним чином взятих на себе зобов`язань, а також, відсутності факту введення будинку в експлуатацію, з урахуванням повної та вчасної сплати пайових внесків, ефективним способом захисту порушених прав є визнання майнових прав на об`єкт інвестування.
Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів ті обставини, на які посилався, як на підставу своїх позовних вимог, у зв`язку із чим позов слід задовольнити.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
На підтвердження понесених витрат на отримання професійної правничої допомоги до суду надано копії: договору № 30-03/20 про надання адвокатом правової допомоги від 30.03.2020, додаток №1 до договору про надання адвокатом правової допомоги від 30.03.2020, акт виконаних робіт № 1 до додатку №1 від 30.03.2020 до договору про надання адвокатом правової допомоги від 30.03.2020, копії прибуткових касових ордерів на загальну суму 30 000 грн., розрахунок витрат на правничу допомогу надану адвокатом Шаповалом А.М. /а.с. 16-22/.
Із розрахунку витрат на правничу допомогу вбачається, що адвокатом Шаповалом А.М. на надання професійної правничої допомоги було витрачено 30 год. часу, з яких витрачено:
1,5 год. - усна юридична консультація щодо поставленої клієнтом проблематики, ознайомлення з наданими письмовими доказами, виготовлення необхідної кількості копій з документів;
4,5 год. - вивчення та правовий аналіз матеріалів справи; пошук інформації щодо юридичної особи ТОВ «Керраміс» в ЄДР; реалізація права на досудове врегулювання спору;
3,5 год. - написання та формування претензії; завірення додатків до претензії з подальшим формуванням відповідного пакету документів; направлення засобами поштового зв`язку претензії адресату;
7,5 год. - дослідження та аналіз необхідних законодавчих актів, судової практики, практики ЄСПЛ; написання та формування позовної заяви разом із необхідними додатками; узгодження тексту позовної заяви з клієнтом; направлення засобами поштового зв`язку позовної заяви з додатками до Дарницького районного суду м. Києва;
10 год. - моніторинг сайту судової влади та Єдиного державного реєстру судових рішень стосовно призначення справи до розгляду; юридичний супровід в судовому засіданні; підготовка та подання процесуальних документів;
3 год. - написання заяви на видачу судового рішення та виконавчого листа, подання/відправлення засобами поштового зв`язку заяви до суду; отримання рішення суду виконавчих листів та передача їх клієнту.
З огляду на вище викладене вбачається, що вартість години роботи адвоката становить 1 000 грн.
Разом з тим, суд вважає, що вказаний розрахунок витрат на правничу допомогу не узгоджується із наявними в матеріалах справи доказами.
Зокрема із матеріалів справи вбачається, що адвокат Шаповал А.М. брав участь в одному судовому засіданні - 18.11.2020 р., тривалість якого була -5 хв.
Визначаючи час на надання вищенаведених послуг та видів правничої допомоги, суд виходить із наявності у адвоката повної вищої юридичної освіти, стажу роботи в галузі права, у зв`язку з чим такі дії не вимагали значного обсягу юридичної і технічної роботи.
Таким чином документально підтвердженими є витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. (1 000 грн. х 5 год.)
Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Саме такий висновок випливає з правової позиції ВС/КГС у справі №922/1163/18 від 06.03.2019 р.
Враховуючи викладене, а також те, що заявлені позивачем витрати на правничу допомогу у сумі 30 000 грн. є неспівмірними із складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, затраченим ним часом на надання правничої допомоги, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, суд дійшов висновку про стягнення з ТОВ «КЕРРАМІС» на користь позивача 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає до стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 6000,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 15, 16, 331, 526, 527, 530 ЦК України, ст. 10, 12, 81, 141, 265, 268, 274, 279, 280, 354 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 ) майнові права на об`єкт інвестування, а саме на двох квартиру АДРЕСА_4 .
Заочне рішення може бути переглянуто Дарницьким районним судом м. Києва за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Позивач має право оскаржити рішення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було проголошено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.
Суддя: Ю.С. МИЦИК