Справа № 550/655/21
Провадження № 2/550/186/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2021 року смт. Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області

у складі: головуючого судді - Михайлюк О.І.,

за участю секретаря судового засідання - Шукевич Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу №550/655/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс»

до ОСОБА_1 ,

про стягнення заборгованості,-

У С Т А Н О В И В:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс»» звернулося в суд з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 11902,72 грн за кредитним договором № від 12.02.2014 року, понесені судові витрати в сумі 2270 грн та витрати на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що заборгованість за кредитним договором виникла внаслідок неналежного виконання відповідачем кредитних зобов`язань, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Крім того, разом з позовною заявою позивач подав клопотання про поновлення строку для звернення заборгованості з 18.03.2019 року у зв`язку з тим, що дізнався про порушення відповідачем кредитних зобов`язань лише з моменту переходу права вимоги до вказаної компанії.

Представник відповідача в установлений законом строк надав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити в задоволенні даного позову та застосувати наслідки спливу строків позовної даності.

В обґрунтування відзиву вказав, що з розрахунку заборгованості не вбачається, коли був здійснений останній черговий платіж відповідачем за кредитним договором. Крім того, зазначив, що відповідач не вчиняв дії щодо погашень кредиту, а позивач, в свою чергу, звернувся до суду 23.06.2021 і пропустив терміни позовної давності.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав та просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, представник відповідача надав суду заяву, в якій просив відмовити в задоволенні позовних вимог, наполягав на застосуванні наслідків спливу строку позовної давності та просив розглядати справу за його відсутності та відсутності відповідача.

Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 12.02.2014 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № від 12.02.2014 року (далі - Кредитний договір), у відповідності до якого останній отримав кредитні кошти у розмірі 29 889,00 грн. із нарахуванням процентів за користування кредитними коштами у розмірі 0,01% річних, строком на 36 місяців, тобто з 12.02.2014 по 12.02.2017.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами ч. 1 ст. 530 ЦК України визначено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Також, згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, «ОТП Банк» належним чином виконав свої договірні зобов`язання, та. надав відповідачу кредитні кошти. Проте відповідач належним чином свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом не виконав, у зв`язку з чим, у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором.

13 червня 2016 року між ПАТ «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено Договір факторингу №13/06/16 від 13.06.2016 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право нового кредитора до відповідача за Кредитним договором № від 12.02.2014 року, про що ОСОБА_1 було повідомлено, що підтверджується повідомленням про відступлення прав вимог від 13.06.2016 року.

Відповідно до зазначеного договору до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» перейшло право вимоги на загальну суму у розмірі 40 866,93 грн., яка складається з загальної суми за кредитом у розмірі 22 373,48 грн. та загальної суми за нарахованими доходами згідно умов договору у розмірі 18 493,45 грн.

Крім того, 29 січня 2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» було укладено Договір факторингу №29/01/19-2 від 29.01.2019 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право нового кредитора до відповідача Кредитним договором № від 12.02.2014 року, про що ОСОБА_1 було також повідомлено, що підтверджується повідомленням про відступлення прав вимог 18.02.2019 року.

Відповідно до розрахунку заборгованості, у відповідача станом на 26.05.2021 виникла заборгованість у розмірі 11902,72 грн., яка складається з часткової суми заборгованості за період з 14.03.2016 року по 12.02.2017 року за тілом кредиту у розмірі 9958,41 грн та за процентами за користування кредиту у розмірі 0,53 грн, а також з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у відповідності до ст. 625 ЦК України, що становить 1943,78 грн.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що відповідач належним чином не виконав зобов`язання за Кредитним договором № від 12.02.2014 року з повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитом, право вимоги за яким згідно договорів факторингу №13/06/16 від 13.06.2016 року та №29/01/19-2 від 29.01.2019 року належить позивачу ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс».

За таких обставин, право позивача на отримання належного виконання відповідачем кредитних зобов`язань є порушеним та підлягає захисту.

Разом з цим, 26.07.2021 представник відповідача подав заяву про застосування передбачених законом наслідків спливу позовної давності.

Суд зазначає, що ст. 256 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Загальна позовна давність (зокрема, до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів) встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені)- тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила(частина перша статті 261 ЦК України).

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята статті 261 ЦК України).

У відповідності до пункту 1 частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (як штрафу, так і пені) застосовується позовна давність в один рік. Відтак, стягнути неустойку можна лише у межах спеціальної позовної давності.

У постанові від 6 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13 Верховний Суд України, аналізуючи приписи статей 266 і частини другої статті 258 ЦК України, дійшов висновку, що можливість стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається у межах позовної давності за основною вимогою з дня (місяця), з якого вона нараховується.

Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги, (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у статтях 252-255 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як було встановлено вище, 29 січня 2019 року між ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» та ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» було укладено Договір факторингу №29/01/19-2 від 29.01.2019 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право нового кредитора до відповідача за Кредитним договором № від 12.02.2014 року.

При цьому, додатком до договору факторингу№29/01/19-2 від 29.01.2019 року є Витяг з реєстру боржників, в якому міститься дані про наявність заборгованості боржника ОСОБА_2 за Кредитним договором № від 12.02.2014 року.

Отже, станом на момент укладення договору факторингу №29/01/19-2 від 29.01.2019, позивач був обізнаний про наявність заборгованості відповідача за Кредитним договором № від 12.02.2014 року.

Згідно Кредитним договором № від 12.02.2014 року, строк дії договору закінчився 12.02.2017. Докази пролонгації кредитного договору в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, перебіг строку позовної давностізакінчився 13.02.2020 року.

Однак, як вбачається з поштового штампу на конверті, позивач звернувся за захистом свого порушеного права до суду з даним позовом лише 24.06.2021, тобто поза межами трирічного строку, протягом якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права.

При цьому клопотання позивача про поновлення пропущеного строку позовної давності є безпідставним та не заслуговує на увагу у зв`язку з тим, що позивачем не надано доказів поважності причини пропуску або інших наявних у нього перешкод для своєчасного звернення до суду за даним позовом у період з 29.01.2019 (з моменту переходу до позивача права вимоги до відповідача за даним кредитним договором) по 13.02.2020.

Таким чином, станом на дату подання позову строк позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості за кредитом закінчився.

Оскільки позовна давність до основної вимоги спливла до звернення позивача до суду, то позовна давність спливла і до вимог про стягнення з відповідача процентів за користування кредитом та 3% річних, так як не можуть бути стягнуті проценти та 3% річних, нараховані на суму заборгованості за вимогами, щодо яких позовна давність була пропущена.

Аналогічні висновки викладені у постановах КЦС ВС по справі №336/2166/17 від 15.02.2019 та по справі №501/1571/15-ц від 08.11.2019р.

Враховуючи, що ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» подало позов, який є обґрунтованим, із пропуском строку, передбаченого статтею 257 ЦК України, а його клопотання про його поновлення є безпідставним, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову на підставі статті 267 ЦК України.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України, а саме у зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати залишаються за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 128, 141, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи,якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Полтавського апеляційного суду або через Чутівський районний суд Полтавської області.

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», розташоване за адресою: м. Київ, вул. Січових Стрільців, 77, .

Відповідач - ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 .

Повне судове рішення виготовлено 30 липня 2021 року.

Суддя О. І. Михайлюк