Справа № 541/2174/20
Номер провадження 2/541/191/2021
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

19 березня 2021 року м. Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Городівського О.А.

за участю секретаря судових засідань - Ніколаєнко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Біликівської сільської ради Миргородського району Полтавської області, ОСОБА_2 про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування,

треті особи, Друга Миргородська нотаріальна контора, Українська універсальна біржа,-

установив:

10 листопада 2020 року до суду з вищевказаною позовною заявою звернувся ОСОБА_1 .

На підтвердження позовних вимог вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача, ОСОБА_3 . За свого життя вона на Українській універсальній біржі уклала договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 . Договір зареєстровано в Лубенському МБТІ. Позивач є спадкоємцем майна померлої ОСОБА_3 . Разом з тим, державним нотаріусом Другої миргородської державної нотаріальної контори Литвишко В.М. відмовлено у видачі свідоцтва на спадкове майно, з підстав того, що правовстановлюючий документ не відповідає вимогам ст.ст.47, 227 ЦК Української РСР, тобто відсутнє нотаріальне посвідчення договору. За таких обставин позивач не може реалізувати свої спадкові права, у зв`язку з чим звернувся до суду. Прохав суд визнати за ним право власності на спірне спадкове майно.

Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 13 листопада 2020 року прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у справі.

У встановлений судом строк, відповідачі правом на подання відзиву не скористалися.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, до суду подав клопотання, в якому прохав розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

Представник Біликівської сільської ради Миргородського району в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву в якій визнав позовні вимоги, розгляд справи прохав провести у його відсутність.

Представник Другої миргородської державної нотаріальної контори та Універсальної універсальної біржі в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені, про причини неявки представника суду не повідомляли.

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Судом встановлено, що 28 березня 2000 року, між ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на Українській універсальній біржі було укладено договір купівлі-продажу № НМ-0032. За умовами договору ОСОБА_4 та ОСОБА_5 продали, а ОСОБА_3 придбала жилий будинок по АДРЕСА_1 . Право власності ОСОБА_3 на вказаний житловий будинок зареєстровано 03.04.2000 в Лубенському МБТІ в реєстровій книзі №1 запис № 158 (а.с.13).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.

В наслідок його смерті відкрилася спадщина, зокрема право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем майна померлої ОСОБА_3 (а.с.12).

Разом з тим, державним нотаріусом Другої миргородської державної нотаріальної контори Литвишко В.М. відмовлено у видачі свідоцтва на спадкове майно, з підстав того, що правовстановлюючий документ не відповідає вимогам ст.ст.47, 227 ЦК Української РСР, тобто відсутнє нотаріальне посвідчення договору (а.с.12).

Оцінюючи долучені докази окремо та у сукупності, суд приходить до висновку, що після укладення та реєстрації договору на товарній біржі сторони виконали усі умови договору.

Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР 1963 року (в редакції, чинній на момент укладення договору) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору.

В той же час, суд встановив, що сторони договору не посвідчували його нотаріально, оскільки в його тексті вказано, що на момент укладення угоди даний договір зареєстрований на Українській універсальній біржі та подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає.

Відповідно до вимог законодавства, яке діяло на час укладання спірної угоди, ст. 15 ЗУ «Про товарну біржу», угоди, зареєстровані на біржі, не підлягали нотаріальному посвідченню, а підлягали реєстрації в органах технічної інвентаризації. В даному випадку державна реєстрація спірного майна здійснена у 1999 році.

В ході судового розгляду встановлено, що спадкодавець є добросовісним учасником цивільних правовідносин і повністю виконав угоду, оскільки продавцям було передано гроші за будинок, а спадкодавець вступив у право володіння нерухомістю. Право власності на будинок зареєстровано у встановленому порядку на час укладення договору.

Оскільки правовідносини між сторонами договору виникли до набрання Цивільним Кодексом України 2004 року чинності і не мають продовжуваного характеру, та відповідно до ст.12 Закону України "Про власність", діючого на момент укладення договору купівлі-продажу, суд вважає, що спадкодавець, ОСОБА_3 , у встановленому законом порядку набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою АДРЕСА_1 .

Враховуючи правомірність набуття спадкодавцем права власності на спірний будинок, тому дане право може бути об`єктом спадкування.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи, що позовні вимоги грунтуються на законі, а відповідачами позов визнано, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню.

В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачів на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст.13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно з ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 13; 81; 62; 141;142, 258; 264; 265 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у порядку спадкування, після смерті ОСОБА_3 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О. А. Городівський