Справа №345/2136/21
Провадження № 2/345/721/2021
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.07.2021 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Мигович О.М.

секретаря - Бабійчук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Калуші в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Брошнів-Осадської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно, суд -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мама - ОСОБА_4 .

На випадок своєї смерті мама 20.08.2007р склала Заповіт, посвідчений секретарем Кадобнянської сільської ради, яким заповіла все майно позивачці, свїй дочці ОСОБА_1 .

На час смерті ОСОБА_4 належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Також матері позивачки ОСОБА_4 передано у приватну власність земельні ділянки:

-0,30 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та погосподарських споруд;

- 0,10 га, для ведення особистого селянського господарства в урочищі «Передній бік»;

- 0,15 га, для ведення особистого селянського господарства в урочищі «Передній бік-Голинське»;

- 0,16 га, для ведення особистого селянського господарства в урочищі «На згари».

Після смерті матері позивачка, 23.06.2020р. звернулася із заявою до Калуської районної державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак, державний нотаріус Постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 28.07.2020 року відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із тим, що житловий будинок згідно поданих документів на право власності має статус «колгоспного двору», а приватизаційні документи на земельні ділянки відсутні

В позасудовому порядку вона не має можливості визнати за собою право власності на спадкове домоволодіння, тому змушений звернутись до суду з даним позовом..

В судове засідання позивачка подала заяву, в якій просить проводити розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання подали заяви, в яких просять проводити розгляд справи за їхній відсутності, позов визнають, не заперечують проти задоволення позову.

Представник відповідача Брошнів-Осадської селищної ради Калуського району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився та не повідомив суд про причини неявки, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мама позивачки - ОСОБА_4 - (а.с.8).

На випадок своєї смерті мама 20.08.2007р склала Заповіт, посвідчений секретарем Кадобнянської сільської ради, яким заповіла все майно позивачці, свїй дочці ОСОБА_1 - (а.с.9).

На час смерті ОСОБА_4 належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Право власності на житловий будинок підтверджується Свідоцтвом, виданим Виконкомом Кропивницької сільської ради 10.08.1990р., в якому зазначено, що будинок в цілому належить колгоспному двору, головою якого була мама позивачки ОСОБА_4 .. Технічні характеристики житлового будинку з статусом колгоспного двору підтверджуються також технічним паспортом та довідкою Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації № 00206 від 10.07.2020р. Згідно даних Івано-Франківського ОБТІ переходів права власності на даний об`єкт в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не реєструвалося. Стан житлового будинку залишився без змін, тільки замість шопи, яка розвалилась, мама зробила огорожу.

З довідки № 51/15-12 від 07.04.2021 року, яка видана Кадобнянським старостинським округом Брошнів-Осадської селищної ради, вбачається, що згідно із Погосподарською книгою №2 Кропивницької сільської ради по с. Кадобна за 1986-1990 роки в господарстві, головою якого була ОСОБА_4 станом на 30.06.1990р. були зареєстровані ще позивачка ОСОБА_1 та її діти - дочка ОСОБА_2 , яка після одруження змінила прізвище на ОСОБА_2 та син ОСОБА_3 .

Згідно довідки Архівного відділу Калуської РДА від 14.05.2021р. №06-30/351 про Архівний витяг з Протоколу 15 сесії Кадобнянської сільської ради 5 скликання від 23.04.2008 року рішенням «Про передачу земельних ділянок у приватну власність», мамі- ОСОБА_4 передано у приватну власність наступні земельні ділянки :

-0,30 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та погосподарських споруд;

- 0,10 га, для ведення особистого селянського господарства в урочищі «Передній бік»;

- 0,15 га, для ведення особистого селянського господарства в урочищі «Передній бік-Голинське»;

- 0,16 га, для ведення особистого селянського господарства в урочищі «На згари».

Після смерті матері позивачка, 23.06.2020р. звернулася із заявою до Калуської районної державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак, державний нотаріус Постановою про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину від 28.07.2020 року відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із тим, що житловий будинок згідно поданих документів на право власності має статус «колгоспного двору», а приватизаційні документи на земельні ділянки відсутні - (а.с.10).

Відповідно до Закону України «Про власність» з 15.04.1991р. відбулося усуспільнення власності колгоспно - кооперативної у приватну суспільну сумісну власність. Майно придбане внаслідок спільної праці сім`ї, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не було встановлено письмовою угодою між ними.

Відповідно до статей 120,123 ЦК УРСР (1963р.) майно колгоспного двору безпосередньо належить його членам на праві сумісної власності, кожний з них має рівну частку.

Згідно роз`яснення Постанови Пленуму Верховного суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах про захист права приватної власності» право на майно колгоспного двору мають члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втрачали право на частку в майні колгоспного двору. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке існувало до 15.04.1991р. мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору. Так право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991р. проживали в ньому і брали участь у веденні спільного господарства. В даному випадку станом на 30.06.1990р. в колгоспному дворі, згідно виписки з по господарської книги за 1986-1990 р.р., що відображено у довідці Кадобнянського старостинського округу Брошнів-Осадської селищної ради №51/15-12 від 07.04.2021 проживали: члени колгоспного двору в кількості 4 осіб. Однак, позивачка з дітьми не брала участі у веденні спільного господарства. Тому мама позивачки була фактично єдиним членом колгоспного двору і саме тому складала заповіт на мене.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Частинами 1 та 2 ст. 1236 ЦК України визначено, що заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

Як передбачено ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Як вбачається із матеріалів справи позивач не відмовилася від прийняття спадщини.

Право власності на землю гарантується відповідно до положень ст.14 Конституції України.

Як передбачено ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст.152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. Необхідність визнання прав на землю виникає тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо наявності у особи певного суб`єктивного земельного права, суб`єктивне право заперечується чи створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності на земельну ділянку чи права користування нею через наявність таких сумнівів чи відсутність або втрату належних правовстановлюючих документів на таку земельну ділянку.

Відповідно до п. г ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму ВСУ, наданими в п. 11 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

Статтею 12 ЦПК України, встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 80 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 80 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 182, 334,346,347,369, 1220, 1221, 1222, 1227, 1228, 1235, 1258, 1268,1269 ЦК України, ст.ст. 120, 121, 123, 563 Цивільного кодексу України (в редакції від 1963 р.), Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", ст.ст. 81, 116, 125, 152 Земельного кодексу Українист.ст. 141, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в цілому на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами (домоволодіння), що знаходиться в АДРЕСА_1 , яке складається із житлового будинку (Літера А) загальною площею 61,7 кв.м., стайні (Літера Б) загальною площею 24,5 кв.м., стодоли (Літера В) загальною площею 35,9 кв.м, шопи (Літера Г) загальною площею 7,4 кв.м, криниці №1 глибиною 6мп та огорожі №2 площею 63,1 м.кв.

Визнати за ОСОБА_1 , право на завершення процедури приватизації земельних ділянок з отриманням правовстановлюючих документів на ім`я ОСОБА_1 для оформлення права власності та здійснення державної реєстрації на земельні ділянки в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_4 , а саме:

площею 0,30га для будівництва та обслуговування житлового будинку та погосподарських споруд в АДРЕСА_1 ;

- 0,10 га, для ведення особистого селянського господарства в урочищі «Передній бік» в с. Кадобна, Брошнів -Осадської селищної Ради ;

- 0,15 га, для ведення особистого селянського господарства в урочищі «Передній бік-Голинське» в с. Кадобна, Брошнів -Осадської селищної Ради ;

- 0,16 га, для ведення особистого селянського господарства в урочищі «На згари» в с. Кадобна, Брошнів -Осадської селищної Ради.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Головуючий: