Дата документу 27.07.2021 Справа № 336/2426/20
Запорізький апеляційний суд
Єдиний унікальний номер 336/2426/20 Головуючий у 1-й інстанції Зарютін П.В.
Номер провадження 22-ц/807/3012/21-3
У Х В А Л А

27 липня 2021 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду:

головуючого Полякова О.З.

суддів Крилової О.В.

Кухаря С.В.

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 липня 2021 року в частині відмови у задоволенні клопотань ОСОБА_1 по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: районна адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району як орган опіки та піклування, районна адміністрація Запорізької міської ради по Хортицькому району як орган опіки та піклування, про негайне відібрання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: районна адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району як орган опіки та піклування, районна адміністрація Запорізької міської ради по Хортицькому району як орган опіки та піклування, про негайне відібрання дитини.

Під час розгляду справи, ОСОБА_1 було подано до суду наступні клопотання:

- 12 квітня 2021 року клопотання про приєднання доказів від 06 квітня 2021 року;

- 10 березня 2021 року клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи;

- 23 червня 2021 року клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи від 23 червня 2021 року;

- 12 квітня 2021 року клопотання про виклик та допит в якості спеціалістів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 06 квітня 2021 року;

- 12 квітня 2021 року клопотання про проведення у справі психолого-психіатричної експертизи від 06 квітня 2021 року;

- 12 квітня 2021 року заява про виклик та допит свідків від 06 квітня 2021 року.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 липня 2021 року клопотання задоволено частково та поновлено стороні відповідача строк на подання доказів, які було подано:

- 12 квітня 2021 року клопотання про приєднання доказів від 06 квітня 2021 року;

- 10 березня 2021 року клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи;

- 23 червня 2021 року клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи від 23 червня 2021 року.

В іншій частині клопотання відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою в частині відмови у задоволенні його клопотань, ОСОБА_5 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 липня 2021 року в оскаржуваній частині та прийняти нове рішення, яким задовольнити його заяву та клопотання.

Дослідивши апеляційну скаргу ОСОБА_5 , суд дійшов висновку, що вона підлягає поверненню відповідно до положень п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України з огляду на наступне.

Статтею 353 ЦПК України встановлено вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду (ч.1), та встановлено, що заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (ч.2).

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24.10.2008 року окремо від рішення суду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції, зазначені в ст. 353 ЦПК України відповідно до буквального змісту кожного з пунктів. Відповідно до ч. 1 ст. 353 ЦПК України передбачений вичерпний перелік ухвал, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду.

Перелік ухвали, на які можуть бути подані апеляційні скарги окремо від рішення суду, передбачено статтею 353 ЦПК України, якою не передбачено апеляційне оскарження окремо від рішення суду ухвали про відмову у задоволенні клопотань про призначення експертизи та клопотання про допит свідків.

При цьому, колегія суддів, відповідно до приписів ч. 4 ст. 263 ЦПК України, враховує висновки Верховного Суду. Так, Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у постанові від 12 вересня 2018 року у справі № 61-19138сво18 дійшов висновку, що право на апеляційне оскарження учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхніми процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення по суті спору й окремо від такого рішення.

Такого ж висновку дійшла й Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 623/3792/15-ц.

Верховний Суд виходить з того, що заперечення учасників процесу щодо наявності підстав для призначення експертизи мають розглядатися судом при оскарженні рішення, ухваленого по суті спору.

У зв`язку із цим право на суд, одним із аспектів якого є право доступу, в аспекті апеляційного оскарження ухвал про відмову у призначенні експертизи та відмови у призначенні додаткової експертизи, підлягає обмеженню, яке застосовується з легітимною метою та зберігає пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою.

З огляду на вищезазначене, ухвали про відмову у задоволенні клопотання про призначення експертизи підлягає оскарженню в апеляційному порядку одночасно з оскарженням рішення суду першої інстанції, ухваленого по суті спору.

Аналогічні правові висновки щодо порядку оскарження окремо від рішення суду по суті спору ухвал суду першої інстанції висловлено Великою Палатою Верховного Суду в ухвалах від 13 червня 2018 року у справі № 522/14750/16 (провадження № 14-205цс18), від 13 червня 2018 року у справі № 761/6099/15-ц (провадження № 14-184цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 623/3792/15-ц (провадження № 14-259цс18).

Також, в ухвалі від 22 лютого 2021 року (справа № 720/2072/19) Верховний Суд зазначив, що у частині першій статті 353 ЦПК України передбачено перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, зокрема щодо призначення експертизи.

Системне тлумачення положень частини першої статті 353 ЦПК України дозволяє дійти висновку, що законодавець використав різні конструкції, визначаючи перелік ухвал, зокрема, в одних випадках вживається слово: «відмови» (пункти 1, 4, 7, 10 та інші), а в інших - вказується на сутність процесуального рішення (пункти 3, 6, 11 та інші).

Законодавець передбачив право оскаржувати в апеляційному порядку окремо від рішення суду лише ухвали суду першої інстанції про призначення експертизи (пункт 12 частини першої статті 352 ЦПК України).

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення.

Обґрунтовуючи вимогу про наявність права на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції від 02 липня 2021 року ОСОБА_5 зазначає, що суд цією ухвалою, на його думку, фактично відмовив у забезпеченні доказів, так як пунктом 2 частини 1 ст. 353 ЦПК України передбачено окреме від рішення апеляційне оскарження ухвали щодо забезпечення доказів, то і вказана ним ухвала суду також може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Однак, ці доводи ОСОБА_5 не ґрунтуються на фактичних обставинах справи і не відповідають змісту процесуального закону.

Підстави та порядок забезпечення доказів, а також подання учасниками справи та їх представниками заяви про забезпечення доказів та її розгляду судом, враховуючи певні особливості їх отримання, передбачені ст. ст. 116, 117, 118 ЦПК України і законодавцем виділено окремо параграфом №8 в главі 5 «Докази та доказування».

Перевіривши матеріали справи встановлено, відповідачем ОСОБА_5 до суду не подавалися заяви про забезпечення доказів у розумінні ст. ст. 116, 116, 118 ЦПК України з оплатою судового збору.

За таких обставин відсутні передбачені законом підстави для окремого від рішення суду апеляційного оскарження ухвали Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 липня 2021 року в частині відмови у задоволенні клопотань.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 14 квітня 2020 року (справа № 638/1514/19).

У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, апеляційна скарга згідно із п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

За таких обставин апеляційна скарга ОСОБА_5 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 липня 2021 року в частині відмови у задоволенні клопотань підлягає поверненню особі, яка її подала, оскільки не підлягає оскарженню.

Керуючись ст.ст. 353, 357 ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 липня 2021 року в частині відмови у задоволенні клопотань ОСОБА_1 по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: районна адміністрації Запорізької міської ради по Шевченківському району як орган опіки та піклування, районна адміністрація Запорізької міської ради по Хортицькому району як орган опіки та піклування, про негайне відібрання дитини - повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: