ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.,

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Заворотного К.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29 листопада 2019 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства Науково - виробниче об`єднання Созидатель до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2018 року ПрАТ Науково-виробниче об`єднання Созидатель звернулись до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги.

В обґрунтування позовних вимог ПрАТ Науково-виробниче об`єднання Созидатель посилались на те, що до травня 2017 року вони були виконавцем комунальних послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, а також опалення та гарячого водопостачання за адресою: АДРЕСА_1 . На даний час виконавцем комунальних послуг, окрім постачання електроенергії, за даною адресою є ОСББ Дніпровський -10. Відповідач є споживачем послуг ПрАТ Науково- виробниче об`єднання Созидатель на підставі договору № 93 надання послуг з опалення та гарячого водопостачання від 01 жовтня 2017 року, а також на підставі договору № 93 від цієї ж дати про надання послуг з утримання житлового будинку, споруд та прибудинкової території. Станом на 01 липня 2018 року за відповідачем залишилась несплаченою заборгованість за послуги з утримання житлового будинку, споруд та прибудинкової території, а також заборгованість за послуги з опалення та гарячого водопостачання, яка становить 5421 грн. 84 коп., що підтверджується випискою по особовому рахунку. Оскільки ОСОБА_1 добровільно не сплачує заборгованість, ПрАТ Науково-виробниче об`єднання Созидатель просили суд стягнути з відповідача заборгованість за спожиті комунальні послуги з утримання житлового будинку, споруд та прибудинкової території та послуги з опалення та гарячого водопостачання станом на 30 червня 2018 року у розмірі 5421 грн., інфляційні втрати 1924 грн. 46 коп., три відсотки річних 487 грн. 89 коп., та судовий збір 1760 грн. 20 коп.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29 листопада 2019 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Науково-виробниче об`єднання «Созидатель» збитки у вигляді заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги станом на 30 вересня 2018 року в сумі 4 008 грн. 09 коп., інфляційні втрати 1 472 грн. 60 коп., 3% річних 361 грн., а всього 5 841 грн. 69 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Науково-виробниче об`єднання «Созидатель» витрати на судовий збір в сумі 1 762 грн. У задоволенні решти позовних вимог ПрАТ «Науково-виробниче об`єднання «Созидатель» відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду від 29 листопада 2019 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ПрАТ «Науково-виробниче об`єднання «Созидатель», посилаючись на його незаконність та необґрунтованість, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу ПрАТ «Науково-виробниче об`єднання «Созидатель» простять апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено, ПрАТ «НВО «Созидатель» є виконавцем комунальних послуг з утримання будинку і прибудинкової території, а також забезпечення надання інших комунальних послуг через приєднані зовнішньобудинкові мережі у житловому будинку АДРЕСА_1 .

Відповідач є споживачем послуг ПрАТ «НВО «Созидатель» на підставі договорів № 93 від 01 жовтня 2007 року про надання послуг з опалення та гарячого водопостачання (житловий фонд) та про надання послуг з утримання житлового будинку, споруд та прибудинкової території (житловий фонд) (т.1 а.с. 8-10, 11-13).

Задовольняючи частково позовні вимоги ПрАТ «НВО «Созидатель», суд першої інстанції виходив з доведеності та обґрунтованості вимог позивача про стягнення заборгованості за спожиті комунальні послуги за період з 31 жовтня 2015 року по 30 вересня 2018 року та стягнення за цей період штрафних санкцій, однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Відповідно до положень ст.ст. 156, 162 ЖК України, власник та члени його сім`ї зобов`язані своєчасно вносити квартирну плату,плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У справі встановлено, між позивачем та відповідачем склалися відносини у сфері житлово-комунальних послуг, які регулюються положеннями Закону України «Про житлово-комунальні послуги».

Відповідно до ч. 1 ст. Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV, в редакції Закону чинній на час виникнення спірних правовідносин, споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Згідно зі ст. 13 Закону, в редакції Закону чинній на час виникнення спірних правовідносин, залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції Закону чинній на час виникнення спірних правовідносин, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції Закону чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору про надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

У частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

При цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

ПрАТ «Науково-виробниче підприємство «Созидатель» є виконавцем комунальних послуг з утримання будинку і прибудинкової території, а також забезпечення надання інших комунальних послуг через приєднані зовнішньобудинкові мережі у житловому будинку АДРЕСА_1 .

Згідно статуту ПрАТ «НВП «Созидатель», затвердженого рішенням загальних зборів від 22 квітня 2011 року, ПрАТ «Науково-виробниче підприємство «Созидатель» є правонаступником АТ ЗТ «Науково-виробниче підприємство «Созидатель» (т.1 а.с. 28-30).

Відповідач є власником квартири АДРЕСА_2 та є споживачем послуг АТ ЗТ «НВО «Созидатель», правонаступником якого є ПрАТ «Науково-виробниче підприємство «Созидатель», на підставі договорів №93 від 01 жовтня 2007 року про надання послуг з опалення та гарячого водопостачання (житловий фонд) та про надання послуг з утримання житлового будинку, споруд та прибудинкової території (житловий фонд) (т.1 а.с. 8-10, 11-13).

Згідно додатку до договору про надання послуг з утримання житлового будинку, споруд та прибудинкової території (житловий фонд) до переліку послуг за вказаним договором входить, зокрема, освітлення місць загального користування, підвалів та підкачка води, енергопостачання ліфтів, інші витрати (обслуговування водонасосних станцій, тощо) (т.1 а.с. 13).

Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами, позивач посилався на те, що станом на 01 липня 2018 року відповідач має заборгованість за послуги з утримання житлового будинку, споруд та прибудинкової території, а також заборгованість за послуги з опалення та гарячого водопостачання, яка становить 5421 грн. 84 коп., що підтверджується випискою по особовому рахунку (т.1 а.с. 14-20).

Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вказаний розмір боргу нарахований відповідачем за період з 01 липня 2015 року по 30 червня 2018 року.

Однак, позивачем не заперечується та зазначалось у позовній заяві що позивач був виконавцем комунальних послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, а також опалення та гарячого водопостачання за адресою: АДРЕСА_1 до травня 2017 року. Після вказаного періоду часу виконавцем комунальних послуг, крім постачання електроенергії, за даною адресою є ОСББ Дніпровський -10 (т.1 а.с. 3-5).

Згідно ч.1, ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Отже, позивач безпідставно нараховував відповідачу заборгованість за комунальні послуги після травня 2017 року, не будучи виконавцем комунальних послуг з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, а також опалення та гарячого водопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , що залишилось поза увагою суду першої інстанції.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08 грудня 2020 року витребувано у ПрАТ «Науково-виробниче об`єднання «Созидатель» детальний розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за спожиті житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_3 за період з 01 липня 2015 року по 01 травня 2017 року за кожний місяць та за кожною наданою послугою ПрАТ «Науково-виробниче об`єднання «Созидатель» (т.2 а.с. 19-20).

Згідно розрахунку заборгованості, наданого ПрАТ «Науково-виробниче об`єднання «Созидатель», розмір заборгованості ОСОБА_1 за послуги опалення за період з 01 липня 2015 року по 01 травня 2017 року становить 212 грн. 11 коп., за спожиту електричну енергію 875 грн. 86 коп., заборгованість за послугу електроенергія МЗК 307 грн. 80 коп., заборгованість за послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території 349 грн. 56 коп., заборгованість за послуги гарячого водопостачання відсутня, заборгованість за послуги водопостачання також відсутня, заборгованість за послугу обслуговування ТС становить 1173 грн. 24 коп., заборгованість за послуги опалення МЗК-106 грн. 81 коп., заборгованість за послуги Ремонти обслуговування, Ремонти опалення становить 287 грн. 97 коп. (за період з 01 травня 2016 року по 30 липня 2016 року).

Таким чином, встановлено, загальна сума заборгованості відповідача за послуги з утримання житлового будинку, споруд та прибудинкової території, а також заборгованість за послуги з опалення та гарячого водопостачання за період з 01 липня 2015 року по 01 травня 2017 року становить 3313 грн. 35 коп.

Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Згідно ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або пр. о особу, яка його порушила, що визначено частиною 1 статті 261 ЦК України.

При цьому початок перебігу позовної давності пов`язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться в статтях 252 - 255 ЦК України.

Положеннями ч. 5 ст. 261 ЦК України закріплено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

За змістом вказаних норм початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до положень ст. 254 ЦК України строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку, а строк, що визначений місяцями, - у відповідне число останнього місяця строку.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Під час розгляду справи по у суді першої інстанції відповідачем було заявлено про застосування строків позовної давності до позовних вимог ПрАТ «Науково-виробниче об`єднання «Созидатель» (т.1 а.с. 44).

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду із позовом 31 жовтня 2018 року (т.1 а.с. 3-5).

Отже, колегія суддів дійшла висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Науково-виробниче об`єднання «Созидатель» заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги ( електроенергію) за період з 31 жовтня 2015 року по 01 травня 2017 року (дата припинення надання послуг ПрАТ «Науково-виробниче об`єднання «Созидатель») в межах строків позовної давності, про застосування яких просив відповідач, у розмірі - 3251 грн. 36 коп.

Статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, ч. 1 цієї статті визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. У ч. 2 зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок 3% річних має проводитися наступним чином

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів, грн.
3251,36 31.10.2015 - 01.05.2017548 3 %146

Таким чином, 3% річних складають 146 грн.

Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції має проводитися наступним чином

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період Інфляційне збільшення суми боргу Сума боргу з врахуванням індексу інфляціїі (грн)
31.10.2015 - 01.05.20173251,36 1.369684,283935,64

Сукупний індекс інфляції за період розраховується за формулою: ІІ ср. = ІІ1 х ІІ2 ...х ІІХ/100^n, де ІІ1 індекс інфляції за перший місяць заборгованості; ІІ2 індекс інфляції за другий місяць заборгованості; ІІХ індекс інфляції за останній місяць заборгованості; n - кількість місяців заборгованості; ІІ- інфляційне збільшення суми боргу розраховується за формулою: С. інфл. = С х ІІср., де С сума боргу; ІІ ср.- сукупний індекс інфляції; і - сума боргу з врахуванням індексу інфляції розраховується за формулою: С заг. = С + С інфл., де С сума боргу; С інфл. - інфляційне збільшення суми боргу.

Таким чином, індекс інфляції становить 684 грн. 28 коп.

Отже, з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Науково-виробниче об`єднання «Созидатель» підлягає стягненню заборгованості за вказані спожиті житлово-комунальні послуги за період з 31 жовтня 2015 року по 01 травня 2017 року у розмірі 3251 грн. 36 коп., 3 % річних у розмірі 146 грн. та індекс інфляції у розмірі 684 грн. 28 коп.

Доводи апеляційної скарги щодо безпідставності нарахувань позивачем заборгованості за вказані у позовній заяві житлово-комунальні послуги є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу ПрАТ «Науково-виробниче об`єднання «Созидатель» слід задовольнити частково, рішення суду від 29 листопада 2019 року скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення позовних вимог ПрАТ «Науково-виробниче об`єднання «Созидатель».

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 29 листопада 2019 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства Науково-виробниче об`єднання Созидатель до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги - скасувати.

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства Науково - виробниче об`єднання Созидатель до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства Науково-виробниче об`єднання Созидатель заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги за період з 31 жовтня 2015 року по 01 травня 2017 року у розмірі 3251 грн. 36 коп., 3% річних у розмірі 146 грн., індекс інфляції у розмірі 684 грн. 28 коп. та судовий збір у розмірі 1762 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя

Судді