Єдиний унікальний номер 229/3487/20
Номер провадження 22-ц/804/521/21
П О С Т А Н О В А

Іменем У К Р А Ї Н И

24 березня 2021 року Донецький апеляційний суд колегією суддів у складі:

судді-доповідача Никифоряка Л.П.

суддів Гапонова А.В., Новікової Г.В.

за участі секретаря судового засідання Ротар Я.Б.

розглянувши відкрито в залі судових засідань Донецького апеляційного суду в м. Бахмут справу що виникла з сімейних правовідносин за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи ОСОБА_3 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання, в якій подано апеляційну скаргу ОСОБА_2 , через представника ОСОБА_4 на рішення Дружківського міського суду Донецької області від 10 грудня 2020 року (головуючий у суді 1 інстанції Лебеженко В.О.),

В С Т А Н О В И В:

06 серпня 2020 року ОСОБА_1 подала позов в якому виклала вимоги про стягнення з ОСОБА_2 на свою користь аліментів на утримання повнолітньої дитини ОСОБА_3 , яка продовжує навчання, в розмірі ? від доходу батька, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму щомісяця до закінчення навчання.

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 10 грудня 2020 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на період її навчання у Донецькому національному медичному університеті, в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку, починаючи з 06 серпня 2020 року до 30 червня 2025 року, але не більше як до досягнення ОСОБА_3 23 років.

Згідно висновків суду, з`ясовані обставини щодо матеріального становище повнолітньої доньки, яка отримує стипендію, стану її здоров`я та обставини з приводу її матеріальних витрат, давали підстави для стягнення аліментів у розмірі що визначений судом.

Суд першої інстанції вважав що добровільна допомога батька на утримання своєї повнолітньої доньки не є перешкодою для вирішення питання про стягнення з нього аліментів.

Також правові підстави для стягнення аліментів в частці від доходів батька суд вбачав з огляду на його матеріальне становище і врахував потребу доньки в утриманні.

З рішенням суду не погодився відповідач, в апеляційній скарзі ОСОБА_2 через свого представника висловив вимогу про зміну рішення в частині стягнення аліментів у частці від його доходу, вказуючи на наявність правових підстав для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 4 000грн, яких буде достатньо для утримання доньки.

В обґрунтування скарги заявник посилався на те, що розмір аліментів, визначений судом, фактично є повним утриманням і забезпеченням дитини, що в свою чергу звільнить маму дитини від обов`язку по її утриманню.

Також на незаконність і необґрунтованість рішення суду, на думку заявника, свідчить та обставина що суд залишив поза увагою матеріальне становище другого з батьків та не дав правової оцінки тим обставинам що позивач з липня 2020 року отримує заробітну плату понад 20 000грн і може та повинна також утримувати дитину.

Та на думку заявника апеляційної скарги, позивач не довела потреби в стягненні аліменти на повнолітню дитину в розмірі що визначений судом.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечувала проти скарги, заявляла що обставини якими відповідач обґрунтовував свої заперечення і апеляційні вимоги не підтверджено належним чином та ці обставини не спростовують висновків суду.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача щодо змісту рішення, яке оскаржено, доводів апеляційної скарги та меж, в яких повинна здійснюватись перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази, вислухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, за відсутності сторін та третьої особи, повідомлених про час та місце судового розгляду належним чином про, що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

В ході судового розгляду встановлено такі обставини, які підтверджені належними та допустимими доказами.

11 січня 2002 року ОСОБА_2 та ОСОБА_5 уклали шлюб /копія свідоцтва про шлюб а.с.15/.

ІНФОРМАЦІЯ_2 в шлюбі народилась ОСОБА_3 , батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 /копія свідоцтва про народження а.с.10/.

З 14 травня 2019 року на виконанні в державного виконавця Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Донецькій області знаходиться виконавчий лист за рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 06 травня 2019 року, за яким з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 та малолітньої доньки ОСОБА_6 у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення найстаршою дитиною повноліття /а.с.26-27/.

З 01 вересня 2019 року ОСОБА_3 є студенткою 1 курсу денного відділення Донецького національного медичного університету /а.с.16/.

Згідно довідки від 05 жовтня 2020 року № ДОН 538 академічна стипендія ОСОБА_3 з 01 липня 2020 року до кінця навчального семестру складала 1 892,00грн /а.с.65/.

Згідно копій фіскальних чеків та квитанцій ОСОБА_1 несла витрати на утримання дітей за період з листопада 2019 року по вересень 2020 року, в тому числі на придбання канцелярських товарів, речей, одежі, харчування та проїзних квитків для ОСОБА_3 /а.с.18-24, 54-56/.

Загальний дохід ОСОБА_1 за період з 01 січня 2020 року по 30 червня 2020 року, яка працювала в Публічному акціонерному товаристві «Дружківське рудоуправління» склав складає 5984,95грн, за той самий період в Публічному акціонерному товаристві «ВЕСКО» - 5984,95грн та в Публічному акціонерному товаристві «Огнеупорнеруд» - 7149,20грн, всього 19 119,1грн /а.с.12-14/.

ОСОБА_2 займає посаду Директора з управління виробництвом в Публічному акціонерному товаристві «Дружківське рудоуправління» та його дохід за період з 01 квітня 2020 року по 30 вересня 2020 року склав 402 782,82грн; також працює директором з управління виробництвом в Публічному акціонерному товаристві «Веско» та його дохід за період з 01 квітня 2020 року по 30 вересня 2020 року також склав 402 782,82грн /а.с.84, 87/.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права, однак неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи.

Задовольняючи частково позов, суд керувався статтями 198, 199 Сімейного кодексу України /далі СК України/ та виходив із того, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина якщо вони продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; та інші обставини, що мають істотне значення.

Суд першої інстанції врахував що обов`язок батька утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття виникає при умові наявності потреби у матеріальній допомозі, та при наявності у батька можливості надавати таку допомогу. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, враховуючи матеріальне становище дитини та платника аліментів.

Висновки суду з приводу того, що ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги узгоджуються із фактичними обставинами та підтверджені фіскальними чеками і квитанціями, достовірність та доказове значення яких, сторонами не ставились під сумнів та суд обґрунтовано вважав що надані докази свідчать про витрати на утримання повнолітньої дочки у зв`язку із навчанням.

За обставинами справи позивач стягнення утримання в частці від доходу батька пов`язувала із тим, що останній має періодичний дохід та його матеріальне становище дозволяє сплачувати аліменти в розмірі ? частки від його доходу.

При цьому суд першої інстанції обґрунтовано виходив із змісту письмових доказів щодо доходів платника аліментів, котрий фактично у жодний спосіб не спростував обставин щодо розміру його заробітку, який носить періодичний та сталий характер.

Одним з доводів апеляційної скарги було посилання заявника на неповне дослідження обставин справи щодо доходу матері; однак суд першої інстанції відреагував на аргументи заявника щодо матеріального становища матері, яка також працевлаштована та загальний дохід якої за період з 01 січня 2020 року по 30 червня 2020 року становив 19 119,1грн.

У відповідності до положень частини першої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог так і заперечень.

Причому докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі /частина п`ята статті 81 ЦПК України/.

Суд апеляційної інстанції виходить з того, що суд сприяв всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, роз`яснив сторонам їх права та обов`язки щодо надання доказів і сприяв здійсненню їхніх прав, а також попереджував про наслідки неподання доказів, встановлені цивільним процесуальним кодексом, однак відповідач не надав доказів в підтвердження своїх заперечень щодо доходів матері в іншому, більшому розмірі.

Разом з тим, поза увагою суду залишилась та обставина що вирішальним для результатів розгляду даної справи та визначення розміру утримання для повнолітньої доньки є та обставина які потреби в останньої пов`язані із навчанням.

Зокрема, в судовому засіданні підтверджено обставин якими відповідач обґрунтовував свої заперечення з приводу утримання, яке визначено судом в розмірі який є занадто великими та становить понад 18 000,00грн, що не узгоджується із положенням чинного законодавства України.

Також суд першої інстанції не відреагував на аргументи заявника щодо матеріального становища матері, яка також працевлаштована та зобов`язана утримувати дитину.

Тобто, виходячи із змісту наведених норм, суд дійшов обґрунтованого висновку про обов`язок батька утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, однак при визначенні розміру аліментів не врахував потреб дочки у такому утриманні, а також матеріальне становище останньої і платника аліментів, та матері.

Отже аргументи заявника апеляційної скарги частково спростовують висновків суду та дають підстав апеляційному суду дійти іншого висновку щодо розміру аліментів, які підлягають стягнення з відповідача на утримання повнолітньої доньки на період її навчання.

Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що суд першої інстанції частково виконав вимоги закону про законність рішення суду, висновки суду здійсненні з дотриманням норм матеріального права, однак без врахування обставини, що мають значення для справи, що відповідно до статті 376 ЦПК України є підставою для змінити рішення в частині розміру аліментів стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , та стягнення щомісячно аліментів на період навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у Донецькому національному медичному університеті, в розмірі 1/10 частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 06 серпня 2020 року до 30 червня 2025 року, але не більше як до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Дружківського міського суду Донецької області від 10 грудня 2020 року змінити в частині розміру аліментів стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період її навчання у Донецькому національному медичному університеті, в розмірі 1/10 частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 06 серпня 2020 року до 30 червня 2025 року, але не більше як до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття та касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 24 березня 2021 року.

Судді: