Справа № 466/4762/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2021 року Шевченківський районний суд м.Львова

у складі: головуючого судді Баєвої О.І.

секретаря судового засідання Якимець Ю.М.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи Жабіної І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ЛКП «Варшавське-407», ЛМКП «Львівтеплоенерго» за участю третьої особи ОСББ «Масарика-3» про захист прав споживача, -

у с т а н о в и в:

позивач звернувся до Шевченківського районного суду м.Львова із позовною заявою, уточнивши вимоги якої просив визнати загальну вартість сум переплати мешканцями АДРЕСА_1 , нарахованих їм в квитанціях надавачами послуг по спожитому теплу та приєднаному тепловому навантаженню на опалення в тарифах 2018 року, у розмірі 235269,01 грн на користь ЛМКП «Львівтеплоенерго» та ЛКП «Варшавське-407», в тому числі за період нарахування ХІІ-2004-VІ-2014 рр. безпосередньо в квитанціях ЛКП «Варшавське-407», який було досліджено, обргунтовано і підтверджено Висновком судово-економічної експертизи №27 від 25.07.2019 року вартість сум переплати по спожитому теплу на опалення та приєднаному тепловому навантаженню на опалення, яка в тарифах, що діяли у 2017 році становить 152681,84 грн , а переплата за ті ж послуги в тарифах грудня 2018 року 154070,63 грн; стягнути з підприємств-надавачів послуг (сумісно з ЛМКП «Львівтеплоенерго» та ЛКП «Варшавське-407») в загальній сумі 235269,01 грн та повернути їх групі споживачів з 251 квартири будинку АДРЕСА_2 , так як ці кошти були вимушено надлишково переплачені ними на користь цих підприємств, зарахувати їх на розрахунковий рахунок ОСББ «Масарика-3» - спільний рахунок цієї великої групи споживачів даних послуг співвласників будинку. Використати їх для ремонту системи опалення; в цій загальній сумі, яка підлягає поверненню мешканцям в повній мірі 235269,01 грн за його квартирою АДРЕСА_3 опалювальною площею 46,4 м.кв сума вимушеної переплати визначається пропорційно розміру її площі і складає 824,40 грн; за його квартирою також існує незначна сума витрат на експертний висновок 50,10 грн, відповідно до п.3 ч..2 ст.141 ЦПК України решту коштів, оплачених ним на витрати, пов`язані з розглядом справи (на залучення експертів та проведення експертизи) в сумі 14249,90 грн підлягають поверненню йому, оскільки вони покладаються на відповідачів; разом із його квартирою до повернення підлягає сума 15074,30 грн, яку просить утримати з підприємств-надавачів послуг і зарахувати їх на розрахунковий рахунок ОСББ «Масарика-3» - спільний рахунок великої групи споживачів послуг з опалення співвласників будинку; визнати незаконним факт втручання працівниками ЛКП «Варшавське-407» в будинкову систему централізованого опалення, яка є власністю мешканців будинку-споживачів послуг з централізованого опалення, та здійснення ними крадіжки засобів обігріву їх допоміжних приміщень; зобов`язати ЛКП «Варшавське-407» придбати та безумовно повернути, змонтувавши на місцях, всіх дороговартісних незаконно демонтованих і вкрадених ними чавунних радіаторів-батарей опалення.

В обґрунтування свої вимог покликається на те, що він є власником квартири АДРЕСА_4 та споживачем послуг з теплопостачання.

Стверджує, що за весь період дії Договору до розподілу тепла та формування загальних рахунків для оплати за нього населенням ЛМКП «Львівтеплоенерго» має пряме і безпосереднє відношення, а тому до нього є ряд претензій щодо законності розподілу споживання пропорційно так-званому максимальному тепловому навантаженню. Вважає, що з 2003 року ЛМКП «Львівтеплоенерго» сформувало та користується спотвореним його значенням, умисно значно завищивши значення його складової для мешканців.

Позивач пояснює, що ЛМКП «Львівтеплоенерго» постійно фальсифікує максимальне теплове навантаження на опалення, а ЛКП «Варшавське-407» фальсифікує загальну опалювальну площу житлового будинк, а також опалювальних площ окремих квартир, включаючи оплату «за опалення» приміщень на балконах.

Вважає, що внаслідок цих маніпуляцій присутнє постійне нарахування надлишкових сум у кожній квитанції, внаслідок чого відповідачі отримували додаткову неправомірну вигоду.

Також зазначив, що він як мешканець будинку та споживач тепла ніякого договору на отримання послуг з теплопостачання не отримував, та не допускав заборгованостей.

Окрім того, покликається на те, що в період перебування будинку на балансі ЛКП «Варшавське-407» жодних ремонтних робіт з обслуговування внутрішньо-будинкових мереж теплопостачання ним не виконувалися, великою групою споживачів прийнято рішення про те, що кошти повинні бути перераховані на їх спільний розрахунковий рахунок для подальшого використання на ремонти цих мереж. У зв`язку із вищевикладеним звернувся до суду.

У відзиві на уточнену позовну заяву ЛКП «Варшавське-407» просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування покликається на те, що сума нарахувань за спожиту теплоенергію могла різнитися в залежності від наявності квартирних та будинкових тепло лічильників, а також приладів-розподілювачів теплової енергії в залежності від наявності яких визначався принцип нарахування плати за спожиту теплоенергію.

При цьому в ЛКП «Варшавське-407» відсутні відомості про те, що мешканці будинку АДРЕСА_2 зверталися із заявами щодо правильності показань засобів обліку до створення ОСББ.

Функція ДКП ЖЕК-407 в наданні послуги теплопостачання полягала у фіксації показників загальнобудинкового теплового лічильника, передачі їх енергопостачальній організації, збору коштів від безпосередніх споживачів теплової енергії, для перерахування їх на розрахунковий рахунок ЛМКП «Львівтеплоенерго» за визначену додатком до договору від 01.10.2002 року №35121/Ш винагороду. Ухвалою ЛМР ЖЕК-407 реорганізовано в ЛКП «Варшавське-407».

ЛМКП «Львівтеплоенерго» також просить відмовити у задоволенні уточненого позову, покликаючись на те, що позивач обрав невірний спосіб захисту, а саме не вказав конкретний предмет позову. Щодо коштів, які позивач просить стягнути з ЛМКП «Львівтеплоенерго», зазначає, що не надано детального розрахунку, на підставі якого були вирахувані кошти. Крім того, вважає, що позивачем пропущено строк позовної давності при зверненні до суду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 уточнені позовні вимоги підтримав, покликаючись на аргументи, викладені в уточненій позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи Жабіна І.П. у судовому засіданні просила задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог у зв`язку із наступним.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_4 .

ОСОБА_1 пред`являє позовні вимоги від «групи споживачів», чітко не зазначаючи що це за група та хто в неї входить. Жодних доручень та повноважень від яких-небудь інших мешканців будинку АДРЕСА_2 на представлення їх інтересів ОСОБА_1 в розпорядженні суду не має.

Відповідно до ч.1 ст.48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач.

Частиною 1 ст.58 ЦПК України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Статтею 62 ЦПК України передбачено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи; свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна. Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою. Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

У зв`язку з не наданням в розпорядження суду позивачем ОСОБА_1 документів про право представляти інтереси інших осіб, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог, які стосуються інтересів інших осіб, які не є сторонами цивільної справи і які не зверталися до суду за захистом своїх прав.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з п.п.1,2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ч.2 ст.5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Щодо вимоги позивача про стягнення на його користь 824,40 грн суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ЗУ «Про теплопостачання» ЛМКП «Львівтеплоенерго» є теплопостачальною організацією суб`єктом господарської діяльності з постачання споживачам теплової енергії. Згідно з ЗУ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» від 10.04.2014 року виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація).

Відносини щодо отримання послуг з централізованого опалення регулюються між власниками окремих житлових приміщень та постачальниками таких послуг на підставі договорів про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, укладеними між конкретними споживачами та комунальними підприємствами, які надають такі послуги. Згідно таких договорів виконавці, тобто комунальні підприємства, зобов`язані надавати споживачам вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення, а споживачі зобов`язуються своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбаченими договором. У разі порушення умов договору однією із сторін договір може бути розірваний. Підставами для розірвання договору з ініціативи споживача є зникнення потреби в отриманні послуг або відмова споживача від користування послугами або невиконання умов договору виконавцем.

Відповідно до Методики, власники квартир багатоквартирних будинків є співвласниками усіх допоміжних приміщень будинку та його технічного обладнання і зобов`язані брати участь у загальних витратах, пов`язаних з утриманням будинку та прибудинкових територій відповідно до своєї частки у майні будинку. Внутрішньобудинкові мережі централізованого опалення і гарячого водопостачання належать до інженерного житлового будинку і є його невід`ємною частиною.

Згідно з п.2.1.2 Методики, якщо у будинку встановлено загальнобудинковий прилад комерційного обліку теплової енергії, спожитої на опалення всіх житлових приміщень та місць загального користування, кількість теплової енергії на опалення місця загального користування визначають як частку теплової енергії від загальної витрати на опалення будинку, пропорційно до показів приладів виміру витрат теплоносія.

Пунктом 2.2.2 Методики зазначено, що розподіл визначених величин витрат теплової енергії, спожитої на опалення МЗК між окремими помешканнями будинку, які не мають відокремленого входу, пропорційний до їх загальної опалюваної площі. Для кожного помешкання розраховується і коефіцієнт, який відображає частку загального платежу від опалення місць загального користування, що припадає на дане помешкання.

Відповідно до висновку експерта №27 судово-економічної експертизи, складеного судовим експертом ТзОВ «Судово-експертне бюро України» 25.07.2019 року розрахунок вартості сум переплати мешканцями, нарахованих ЛКП «Варшавське-407» та ЛМКП «Львівтеплоенерго» по спожитому теплу та приєднаному тепловому навантаженню у сумі 17589,01 грн (в цінах 2017 року 68504,97 грн) не підтверджується, проте підтверджується в сумі 30622,96 грн (в цінах 2017 року 152681,84 грн).

Згідно з інвентаризаційною справою загальна опалювальна площа помешкань будинку АДРЕСА_2 становить 13692,8 м.кв. Актом біжучих змін БТІ від 10.08.2004 року загальна опалювальна площа даного будинку була збільшена та становила 13744,0 м.кв.

Відповідно до даних ЛМКП «Львівтеплоенерго» загальна опалювальна площа будинку АДРЕСА_2 складає 13229,28 м.кв станом на 01.07.2016 року.

Опалювальна площа кв. АДРЕСА_3 складає 46,4 кв.м.

Відповідно до змісту висновку експерта №27 судово-економічної експертизи, складеного 25.07.2019 року ТзОВ «Судово-експертне бюро України» сума переплати за теплопостачання ОСОБА_1 за період з 01.01.2004 року по 01.12.2018 року складає 824,40 грн.

Враховуючи те, що з 01.01.2004 року по 01.07.2014 року ОСОБА_1 здійснював оплату за теплопостачання на рахунок ЛКП «Варшавське-407», слід стягнути з ЛКП «Варшавське-407» на користь ОСОБА_1 526 грн здійсненої переплати.

З ЛМКП «Львівтеплоенерго» слід стягнути на користь ОСОБА_1 суму переплати у розмірі 298,40 грн, здійснену за період з 01.07.2014 року по 01.12.2018 року.

Щодо вимог позивача ОСОБА_1 про стягнення з відповідачів на його користь витрат на залучення експерта, суд приходить до висновку, що така не підлягає задоволенню, оскільки в матеріалах справи немає жодного підтверджуючого документа про оплату ним витрат на залучення експерта.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ним Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у спразі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути у пропорційному співвідношенні до стягнених сум з ЛКП «Варшавське-407»» на користь держави судовий збір в розмірі 526 грн, з ЛМКП «Львівтеплоенерго» на користь держави судовий збір в розмірі 382 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 247, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

позов задовольнити частково.

Визнати, що в період з 01.01.2004 року по 01.07.2014 року ОСОБА_1 здійснено переплату надмірно нараховану вартість наданих послуг з централізованого теплопостачання та приєднаного теплового навантаження на рахунок ЛКП «Варшавське-407» в сумі 526 грн (п`ятсот двадцять шість гривень).

Стягнути з ЛКП «Варшавське-407» на користь ОСОБА_1 526 грн (п`ятсот двадцять шість гривень) переплати.

Визнати, що в період з 01.07.2014 року по 01.12.2018 року ОСОБА_1 здійснено переплату надмірно нараховану вартість наданих послуг з централізованого теплопостачання та приєднаного теплового навантаження на рахунок ЛМКП «Львівтеплоенерго» в сумі 298,40 грн (двісті дев`яносто вісім гривень сорок копійок).

Стягнути з ЛМКП «Львівтеплоенерго» на користь ОСОБА_1 298,40 грн (двісті дев`яносто вісім гривень сорок копійок) переплати.

Стягнути з ЛКП «Варшавське-407» в доход держави судовий збір в розмірі 526 грн (п`ятсот двадцять шість гривні).

Стягнути з ЛМКП «Львівтеплоенерго» в доход держави судовий збір в розмірі 382 грн (триста вісімдесят дві гривні).

В решті вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньої до Львівського апеляційного суду.

Повний текст рішення складено 22.02.2021 року.

Позивач: ОСОБА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ЛКП «Варшавське-407», місцезнаходження: 79020, м.Львів, вул.Варшавська, 64.

Відповідач: ЛМКП «Львівтеплоенерго», місцезнаходження: 79040, м.Львів, вул.Д.Апостола, 1.

Третя особа: ОСББ «Масарика-3», місцезнаходження: 79020, м.Львів, вул.Масарика, 3.

Суддя О. І. Баєва