Справа № 357/3440/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Кошель Б. І. ,

при секретарі Тодосієнко О. А., Нізова А.Р.

за участі:

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_10

представника третьої особи Квартирно-експлуатаційного відділу міста Біла Церква Липовенко Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 6 міста Біла Церква за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі: Кабінету Міністрів України, Державного підприємства "Ржищівський військовий лісгосп" до Білоцерківської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_9 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , Відкритого акціонерного товариства «Білоцерківська пересувна механізована колона №17», треті особи: Фурсівська сільська рада Білоцерківського району Київської області, Управління Держгеокадастру у Білоцерківському районі, Квартирно-експлуатаційний відділ міста Біла Церква, Міністерство Оборони України, Білоцерківська міська рада Київської області про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження земельними ділянками, шляхом визнання недійсними розпоряджень, державних актів на право власності на земельні ділянки, договору оренди землі та витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И В :

У березні 2016 року перший заступник прокурора Київської області в інтересах держави звернувся до суду з вказаним позовом, в якому зазначав, що прокуратурою Київської області за результатами вивчення законності відведення земель лісогосподарського призначення на території Білоцерківського району Київської області встановлено, що на підставі державного акта на право постійного користування землею від 25 листопада 1977 року у користуванні Квартирно-експлуатаційного відділу Білоцерківського району Київської області (далі - КЕВ Білоцерківського району) перебували земельні ділянки, площею 788, 00 га, які знаходились на території Фурсівської сільради. Частина цих земель, площею 218,5 га, відносилася до лісового фонду Бучанського лісництва Київського територіального лісопромислового об`єднання Міністерства оборони України, правонаступником якого є ДП «РВЛ». У подальшому розпорядженням Київської обласної державної адміністрації від 29 грудня 1995 року №211 за згодою Міністерства оборони України вилучено з користування в/ч НОМЕР_1 земельну ділянку, площею 99,5 га, і передано у постійне користування Державному дендрологічному парку «Олександрія» (далі - Дендропарк) - 95,5 га, із них: 92 га лісових площ, 3,5 га - інших угідь, Фурсівській сільраді - 4 га інших угідь. На підставі зазначеного розпорядження Дендропарку 13 грудня 1995 року видано державний акт на право постійного користування землею, площею 95,5 га, для ведення паркового господарства. На іншу площу 119,00 га урочища «Гайок» (Бучанське лісництво), яка залишилась в користуванні Київського територіального лісопромислового об`єднання Міністерства оборони України, Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням «Укрдержліспроект» у 1998 році відповідно до Інструкції з проведення лісовпорядкування в єдиному державному лісовому фонді СРСР, затвердженої постановою Державного комітету СРСР по лісовому господарству від 12 вересня 1985 року №4, та Інструкції з проведення лісовпорядкування в лісовому фонді СРСР розроблено проект організації і розвитку лісового господарства, планшет №1, карту-схему лісонасаджень. Також встановлено, що за результатами розгляду клопотання Білоцерківської КЕВ від 14 квітня 2006 року № 2/160, рішення Міністра оборони України від 14 жовтня 2005 року № 11938/з, розпорядження Кабінету Міністрів України від 27 жовтня 1999 року № 1135 розпорядженням Білоцерківської РДА від 07 липня 2006 року № 251 вилучено із землекористування Білоцерківського КЕВ земельну ділянку, площею 330, 00 га, в тому числі під житловою забудовою - 32, 00 га, землями промисловості - 152, 3943 га, сіножатями - 143, 2057 га, іншими землями - 2, 4 га, в межах Фурсівської сільради і передано її до земель запасу Фурсівської сільради. Після цього, за рахунок земель військового містечка «Гайок», вилучених у Білоцерківського КЕВ, та які згідно з матеріалами лісовпорядкування 1998 року відносяться до лісових земель, розпорядженням Білоцерківської РДА від 02 вересня 2008 року № 543 надано в оренду терміном на 35 років земельну ділянку Відкритому акціонерному товариству «Білоцерківська пересувна механізована колона №17» (далі - ВАТ «БПМК»), загальною площею 8 га для будівництва котеджного містечка в межах Фурсівської сільради. 04 вересня 2008 року між Білоцерківською РДА та ВАТ «БПМК» укладено договір оренди цієї земельної ділянки.

Розпорядженням Білоцерківської РДА від 25 липня 2012 року № 557 затверджено проект із землеустрою та надано у приватну власність земельні ділянки для ведення індивідуального дачного будівництва 34 громадянам за рахунок земель, наданих в оренду ВАТ «БПМК» в адміністративних межах Фурсівської сільради, з подальшим виготовленням державних актів на право власності на землю та на підставі розпорядження Білоцерківської районної державної адміністрації від 20 серпня 2012 року № 675 у користуванні ВАТ «БПМК» залишилась земельна ділянка, площею 1,5441 га.

На підставі зазначеного розпорядження Управлінням Держкомзему у Білоцерківському районі Київської області 03 серпня 2012 року видані 34 громадянам та одночасно зареєстровані державні акти на право власності на земельні ділянки.

У позові прокурор посилався на те, що Білоцерківською РДА незаконно вилучено землі лісового фонду площею, які значно перевищують 1,00 га, що свідчить про перевищення адміністрацією своїх повноважень, оскільки такі повноваження має тільки Кабінет Міністрів України. Крім того, оскаржуваним розпорядженням порушено порядок зміни цільового призначення земель, оскільки така зміна проведена не уповноваженим відповідно до вимог Земельного кодексу України, органом та за відсутності згоди органу лісового господарства. Крім того, земельну ділянку вилучено з користування Білоцерківського КЕВ без розроблення відповідної документації із землеустрою. Оскільки зазначені розпорядження суперечать вимогам закону, тому всі подальші рішення райдержадміністрації стосовно відведення земельних ділянок в оренду та власність громадян є протиправними та підлягають скасуванню.

В зв`язку з чим прокурор просив суд: 1) визнати недійсним розпорядження Білоцерківської РДА від 07.07.2006 року № 251; 2) визнати недійсним розпорядження Білоцерківської РДА від 02.09.2008 року № 543 «Про передачу в оренду земельної ділянки»; 3) визнати недійсним розпорядження Білоцерківської РДА від 25.07.2012 року № 557 «Про затвердження проекту відведення із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки 34-м громадянам для індивідуального дачного будівництва в адміністративних межах Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області»; 4) визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 04.09.2008 року №45 укладений між Білоцерківською РДА та ВАТ «Білоцерківська пересувна механізована колона №17» із змінами згідно з додатковою угодою від 12.10.208 року №67; визнати недійсними державні акти від 03.08.2012 року на право власності на земельні ділянки видані 34-м громадянам відповідачам по справі; витребувати з незаконного володіння 34-х громадян відповідачів по справі на користь держави в особі КМ України та державного підприємства «Ржищівський військовий лісгосп» належні їм земельні ділянкиякі розташовані в адміністративних межах Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області.

Ухвалою суду від 31 березня 2021 року вказаний позов прийнято до провадження та призначено підготовче засідання.

19 травня 2021 року третя особа Білоцерківська міська рада Київської області направила пояснення у справі, які мотивувала тим, що частина оскаржуваних земельних ділянок була сформована за рахунок території колишнього військового містечка «Гайок», яке розташоване на земельній ділянці площею 76,1 га, що в свою чергу було передано до комунальної власності міста Біла Церква згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 27 жовтня 1999 року №1135-р та згідно містобудування документації знаходиться в межах міста Біла Церква, а тому вважає, що відповідачами порушено ряд норм права щодо вилучння земельних ділянок та грубо порушено права територіальної громади міста Біла Церква в особі Білоцерківської міської ради, у зв`язку з чим просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

21 травня 2021 року представник відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 направила відзив на позовну заяву, який мотивувала тим, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Зазначає, що громадяни не вчиняли жодних порушень вимог законодавства під час отримання спірних земельних ділянок у власність. Крім того, вказує, що що 19 січня 2017 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у справі № 357/9939/15-ц, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 29 березня 2017 року, відмовлено у задоволенні позову першого заступника прокурора Київської області. Прокурором у цій справі подано позов з вимогами, зокрема, про визнання недійсним розпорядження Білоцерківської РДА від 07 липня 2006 року № 251. Згідно з Проектом організації і розвитку лісового господарства Бучанського лісництва Київського територіального лісопромислового об`єднання МО України (1998 рік), який виготовлено Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням «Укрдержліспроект», Бучанське лісництво організовано у 1967 році, у 1979 році лісництво передано до складу Ржищівського лісгоспу, в 1999 році лісництво на основі відповідних рішень виділено із складу Ржищівського лісгоспу як самостійне лісове підприємство. Відповідно до таблиці 1.1.1 розділу 1 проекту площа урочища «Гайок» становила 119, 00 га, а відповідно до довідки Білоцерківського районного відділу земельних ресурсів від 01 квітня 1999 року (на аркуші 171 проекту), за Бучанським лісництвом по обліку рахується 892, 00 га. Як зазначено в рішенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 січня 2017 року, суд вважає, що цей проект не є проектом відведення у постійне користування земельних ділянок, оскільки він визначає порядок проведення лісовпорядних робіт, поділ лісів за лісотаксовими поясами та розрядами, тобто визначає порядок лісокористування. Крім того, під час розгляду справи № 357/9939/15-ц судом встановлено, що земельна ділянка в урочищі «Гайок» була надана в постійне користування Міністерству оборони України. ДП «РВЛ» ніколи не було землекористувачем, воно на той час було лісокористувачем. Отже ДП «РВЛ» здійснює лише лісокористування на площах, які розташовані на земельних ділянках, що належали Білоцерківському КЕВ, тобто на землях оборони. З огляду на викладені обставини, вважає, що відсутні правові підстави для визнання недійсним розпорядження Білоцерківської РДА від 07 липня 2006 року № 251, оскільки прокурором не надано безспірних доказів того, що до складу земельної ділянки, розміром 330, 00 га, яка вилучена та передана до земель запасу цим розпорядженням, входила земельна ділянка розміром 119, 00 га з цільовим призначенням - землі лісового фонду, а також доказів того, що спірні земельні ділянки відповідачів розташовані на землях лісового фонду. Також вважає, що не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання недійсним розпорядження Білоцерківської РДА від 02 вересня 2008 року № 543; визнання недійсним розпорядження Білоцерківської РДА від 25 липня 2012 року № 557 «Про затвердження проекту відведення із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки 34-м громадянам для індивідуального дачного будівництва в адміністративних межах Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області»; визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 04 вересня 2008 року № 45.

02 червня 2021 року Київська обласна прокуратура направила заяву, в якій просила змінити предмет позову та викласти прохальну частину в наступній редакції:

«1. Усунути перешкоди у здійсненні Кабінетом Міністрів України права користування та розпорядження земельними ділянками лісогосподарського призначення, шляхом визнання недійсним розпорядження Білоцерківської районної державної адміністрації: від 07.07.2006 № 251 «Про передачу земельних ділянок до складу земель запасу»; від 02.09.2008 № 543 «Про передачу в оренду земельної ділянки»; від 25.07.2012 № 557 «Про затвердження проекту із землеустрою 34-ом громадянам для ведення індивідуального дачного будівництва в адміністративних межах Фурсівської сільської ради;

2. Усунути перешкоди у здійсненні Кабінетом Міністрів України права користування та розпорядження земельними ділянками лісогосподарського призначення, шляхом визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 04.09.2008 № 45, укладений між Білоцерківською районною державною адміністрацією та ВАТ «Білоцерківська пересувна механізована колона № 17» із змінами згідно з додатковою угодою від 12.10.2008 № 67;

3. Усунути перешкоди у здійсненні Кабінетом Міністрів України права користування та розпорядження земельними ділянками лісогосподарського призначення, шляхом визнання недійсними державних актів, виданих: ОСОБА_13 - серії ЯМ № 647046, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0139, площею 0,1 га, ОСОБА_26 - серії ЯМ № 647064, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0175, площею 0,1 га, ОСОБА_23 - серії ЯМ № 647072, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0178, площею 0,0942 га, ОСОБА_20 - серіїЯМ № 647079, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0181, площею 0,0980 га, ОСОБА_19 - серії ЯМ №647077, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0182, площею 0,0800 га, ОСОБА_14 серії ЯМ №647027, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0138, площею 0,1 га, ОСОБА_22 - серії ЯМ № 647037, кадастровий помер земельної ділянки :05:008:0179, площею 0,0800 га, ОСОБА_34 - серії ЯМ № 647028, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0156, площею 0,1 га, ОСОБА_35 - серії ЯМ № 647074, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0167, площею 0,1 га, ОСОБА_25 - серії ЯМ № 647059, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0176, площею 0,1 га, ОСОБА_21 - серії ЯМ № 647051, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0180, площею 0,0980 га, ОСОБА_15 - серії ЯМ № 647034, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0134, площею 0,0800 га, ОСОБА_2 - серії ЯМ № 647033, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0135, площею 0,1 га, ОСОБА_12 - серії ЯМ № 647038, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0144, площею 0,1 га, ОСОБА_17 - серії ЯМ №647050 кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0184, площею 0,1 га, ОСОБА_36 - серії ЯМ № 647057, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0172 , площею 0,0806 га, ОСОБА_28 - серії ЯМ №647063, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0173, площею 0,0941 га, ОСОБА_24 - серії ЯМ №647026, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0177, площею 0,0963 га, ОСОБА_8 - серії ЯМ № 647025, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0136, площею 0,1 га, ОСОБА_7 - серії ЯМ №647053, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0137, площею 0,1 га, ОСОБА_4 - серії ЯМ № 647049, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0142, площею 0,0918 га, ОСОБА_16 - серії ЯМ № 647068 кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0133, площею 0,1 га, ОСОБА_9 - серії ЯМ №647069, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0132, площею 0,1 га, ОСОБА_2 - серії ЯМ № 647032, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0166, площею 0,1 га, ОСОБА_32 - серії ЯМ № 647024, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0169, площею 0.1 га, ОСОБА_11 - серії ЯМ №647042, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0145, площею 0,1 га, ОСОБА_33 - серії ЯМ № 647056, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0168, площею 0,1 га, ОСОБА_31 - серії ЯМ № 647061, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0170, площею 0,0980 га, ОСОБА_30 - серії ЯМ № 647065, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0171, площею 0,0980 га, ОСОБА_18 - серії ЯМ № 647078, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0183, площею 0,0941 га, ОСОБА_6 - серії ЯМ № 647085, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0140, площею 0,0820 га, ОСОБА_5 - серії ЯМ № 647086, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0141, площею 0,0822 га, ОСОБА_3 - серії ЯМ №647041, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0143, площею 0,0820 га, ОСОБА_27 - серії ЯМ № 647047, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0174, площею 0,0941 га;

4. Усунути перешкоди у здійсненні Кабінетом Міністрів України права користування та розпорядження земельними ділянками лісогосподарського призначення шляхом повернення на користь держави в особі Кабінету Міністрів України та у постійне користування державного підприємства «Ржищівський військовий лісгосп» з незаконного володіння: ОСОБА_13 земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером :05:008:0139; ОСОБА_26 земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером :05:008:0175; ОСОБА_23 земельну ділянку площею 0,0942 га з кадастровим номером :05:008:0178; ОСОБА_20 земельну ділянку площею 0,0980 га з кадастровим номером :05:008:0181; ОСОБА_19 земельну ділянку площею 0,0800 га з кадастровим номером :05:008:0182; ОСОБА_14 земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером :05:008:0138; ОСОБА_22 земельну ділянку площею 0,0800 га з кадастровим номером :05:008:0179; ОСОБА_34 земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером :05:008:0156; ОСОБА_35 земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером :05:008:0167; ОСОБА_25 земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером :05:008:0176; ОСОБА_21 земельну ділянку площею 0,0980 га з кадастровим номером :05:008:0180; ОСОБА_15 земельну ділянку площею - 0,0800 га з кадастровим номером :05:008:0134; ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером :05:008:0135; ОСОБА_12 земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером :05:008:0144; ОСОБА_17 земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером :05:008:0184; ОСОБА_29 земельну ділянку площею 0,0806 га з кадастровим номером :05:008:0172; ОСОБА_28 земельну ділянку площею 0,0941 га з кадастровим номером :05:008:0173; ОСОБА_24 земельну ділянку площею 0,0963 га з кадастровим номером :05:008:0177; ОСОБА_8 земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером :05:008:0136; ОСОБА_7 земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером :05:008:0137; ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,0918 га з кадастровим номером :05:008:0142; ОСОБА_16 земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером :05:008:0133; ОСОБА_9 земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером :05:008:0132; ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером :05:008:0166; ОСОБА_32 земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером :05:008:0169; ОСОБА_11 земельну ділянку площею 0,1га з кадастровим номером :05:008:0145; ОСОБА_37 земельну ділянку площею 0,1 га з кадастровим номером :05:008:0168; ОСОБА_31 земельну ділянку площею 0,0980 га з кадастровим номером :05:008:0170; ОСОБА_30 земельну ділянку площею 0,0980 га з кадастровим номером :05:008:0171; ОСОБА_18 земельну ділянку площею 0,0941 га з кадастровим номером :05:008:0183; ОСОБА_6 земельну ділянку площею 0,0820 га з кадастровим номером :05:008:0140; ОСОБА_5 земельну ділянку площею 0,0822 га з кадастровим номером :05:008:0141; ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0820 га з кадастровим номером :05:008:0143; ОСОБА_27 земельну ділянку площею 0,0941 га з кадастровим номером :05:008:0174, загальна вартість складає 986 360 грн. та які розташовані в адміністративних межах Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області».

Учасники процесу не заперечували щодо задоволення вказаного клопотання, а тому протокольною ухвалою суду від 08 червня 2021 року задоволено заяву позивача про зміну предмета позову.

08 червня 2021 року третя особа Фурсівська сільська рада Білоцерківського району Київської області направила пояснення по справі, в яких вважає позовні вимоги Першого заступника прокурора Київської області необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Зазначає, що позивачем не доведено, що земельна ділянка площею 330 га, що передана до земель запасу Фурсівської сільської ради розпорядженням Білоцерківської РДА №251 від 07.07.2006 року належить до земель лісогосподарського призначення та перебувала у постійному користуванні ДМ «Ржищівський військовий лісгосп». Крім того, вилучення, земельної ділянки 330га було здійснено за згодою Міністерства оборони України, що підтверджується листом № 303/21/1/621 від 04.11.2005 року. Також, зазначає, що питання визнання недійсним розпорядження Білоцерківської районної державної адміністрації від 07.07.2006 року №251 щодо передачі земельної ділянка 330 га до земель запасу розглядалось судами у справі № 357/9939/15-ц за позовом першого заступника прокурора Київської області в інтересах, держави .в особі Кабінету Міністрів України ,до Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області, 54 осіб, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору Управління Держгеокадастру у Білоцерківському районі Київської області, Квартирно-експлуатаційний відділ міста Біла Церква. Фурсівська. сільська рада Білоцерківського району Київської області, Державне підприємство «Ржищівський військовий лісгосп», Приватне підприємство «БТС Глобал», про визнання недійсними розпоряджень, державних актів на право власності на земельні ділянки, скасування їх державної реєстрації та витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння. За результатами розгляду даної справи Білоцерківським міськрайонним судом Київської області прийнято рішення від 19 січня 2017 року, про відмову в задоволенні позову та залишено без змін Апеляційним .судом Київської області Верховним судом України (рішення від 20.06.218 року). Рішенням Верховного суду у справі № 357/9939/15-ц встановлено, що «... земельна ділянка площею 330 га вилучена за згодою землекористувача згідно рішення Міністра оборони України від 14.10.2005 року № 11938/з, яким затверджено Протокол № 8 засідання постійно діючої комісії Міноборони. Відповідно до розпорядження Білоцерківської РДА № 251 від 07.07.2006 року ця земельна ділянка передана до земель запасу Фурсівської сільської ради, тобто, цим розпорядженням Білоцерківська РДА цільове призначення земельної ділянки не змінювала, а під час здійснення передачі земель оборони до земель запасу було додержано вимог діючого на той час механізму передачі земельних ділянок зі складу земель оборони.» В своїх поясненнях Білоцерківська міська рада зазначає, що спірні земельні ділянки відповідно до розпорядження КМ України від 27.10.1999 року №1135-р передані до її комунальної власності. Але при цьому жодних допустимих та належних доказів щодо належності спірної земельної ділянки до комунальної власності міста Біла Церква не надає. Жодних цивільно-правових угод Білоцерківською міською радою при прийомі-передачі, зазначеного в письмових поясненнях Білоцерківської міської ради житлового фонду, інженерних та інших мереж відносно земельних ділянок під цими об`єктами не укладалось, а також не укладались договори оренди на .користування землею, тому міська рада не набула право власності або користування даними земельними ділянками. Крім того вважає, що прокурором при зверненні до суду з даним позовом пропущено строки позовної давності, що є самостійною підставою для відмови в позові.

Ухвалою суду від 08 червня 2021 року підготовче провадження у зазначеній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

14 червня 2021 року ДМ «Ржищівський військовий лісгосп» направило пояснення, в яких позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Зазначає, що на підставі державного акта на право постійного користування землею від 25.11.1977 року у користуванні КЕЧ Білоцерківського району Київської області перебували земельні ділянки площею 788 га та території Фурсівської сільської ради Білоцерківського району. При цьому частина цих земель площею 215,5 га відносилась до лісового фонду Бучанського лісництва Ржищівського військового лісгоспу Київського територіального лісопромислового об`єднання Міністерства оборони України. Згідно з проектом організації і розвитку лісового господарства Бучанського лісництва Київського територіального лісопромислового об`єднання Міністерства оборони України (том 1, пояснююча записка, Київ - 1998 рік) площа урочища гайок становила 119 га. Право користування Бучанським лісництвом Київського територіального лісопромислового об`єднання Міністерства оборони України лісами площею 119 га (урочище «Гайок») відповідно до п. 5 Прикінцевих положень Лісового кодексу України підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування, згідно з якими дана лісова ділянка відносилася до земель лісогосподарського призначення. Зазначає, що вилучення земельних лісових ділянок, а також зміна їх цільового призначення, відноситься виключно до компетенції Кабінету Міністрів України та з обов`язковим погодженням органу з питань лісового господарства. Однак, Кабінет Міністрів України рішення щодо вилучення та/або погодження зміни цільового призначення відведеної у приватну власність спірних лісових ділянок за рахунок земель ДМ «Ржищівський військовий лісгосп» не приймав. Крім того, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 10.04.2008 №610-р «Деякі питання розпорядження земельними лісовими ділянками» з метою недопущення фактів порушення інтересів держави і суспільства під час відчуження та зміни цільового призначення земельних лісових ділянок Мінприроди, Мінагрополітики, Міноборони, Держкомлісгоспу та Держкомзему до законодавчого врегулювання питань запобігання зловживанням у цій сфері зупинено прийняття рішень про надання згоди на вилучення земельних ділянок, їх передачу у власність та оренду із зміною цільового призначення. Отже, спірні земельні ділянки набуті у приватну власність всупереч розпорядженню Кабінету Міністрів України від 10.04.2008 №610-р.

Ухвалою суду від 24 червня 2021 року було задоволено клопотання представника відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 , про витребування доказів, яка частково була виконана.

В судовому засіданні представник Прокуратури Київської області підтримав позовні вимоги у повному обсязі, надав пояснення аналогічні викладеним у процесуальних заявах.

Представник відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 в судовому засіданні в задоволенні позову просила відмовити, надала пояснення аналогічні викладеним в процесуальних заявах.

В судовому засіданні представник третьої особи Квартирно-експлуатаційного відділу міста Біла Церква Липовенко Ю.О. заперечувала щодо задоволення позову в повному обсязі, виходячи з недоведеності позовних вимог прокурора.

Представник Кабінету Міністрів України в судове засідання не з`явився, про час розгляду справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи містяться письмові пояснення по справі, в яких просив позов задовольнити в повному обсязі, у разі відсутності представника проводити розгляд справи без його участі (а.с. 221-226 том 3).

Представник Державного підприємства «Ржищівський військовий лісгосп» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду клопотання, в якому просив справу розглядати без участі їхнього представника, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача Білоцерківської РДА в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи міститься клопотання, в якому просив справу розглядати за результатами оцінки поданих сторонами доказів за відсутності представника Білоцерківської РДА (а.с. 1 том 5), а також заперечення, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог (а.с. 1-6 том 4).

Відповідачі ОСОБА_30 , ОСОБА_28 , ОСОБА_2 , ОСОБА_34 , ОСОБА_3 , ОСОБА_33 , ОСОБА_38 , ОСОБА_32 , ОСОБА_31 , ОСОБА_29 , ОСОБА_4 , ОСОБА_16 , ОСОБА_9 , ОСОБА_35 , ОСОБА_25 , ОСОБА_5 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, в матеріалах справи містяться заяви, в яких останні просили проводити розгляд справи без їхньох участі, у задоволенні позовних вимог відмовити.

Інші відповідачі та представники третіх осіб в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд, вислухавши пояснення сторін, оглянувши матеріали цивільної справи № 357/9939/15-ц, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи та надавши їм належну правову оцінку, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено, що на підставі державного акта на право постійного користування землею від 25.11.1977 року, який зареєстровано в Книзі реєстрації державних актів за № 80, у користуванні КЕЧ Білоцерківського району Київської області перебувала земельна ділянка площею 788 га на території Фурсівської сільської ради Білоцерківського району, що стверджується копією цього державного акта (т. 5 а.с. 31).

У подальшому розпорядженням Київської обласної державної адміністрації від 29.12.1995 року № 211 «Про вилучення земельних ділянок з користування військових частин та повернення їх в народне господарство» за згодою Міністерства оборони України (лист від 31.07.1995 № 144/1) вилучено з користування в/ч НОМЕР_1 земельну ділянку площею 99,5 га та передано в постійне користування Державному дендрологічному парку «Олександрія» 95,5 га, із них: 92 га лісових площ, 3,5 га - інших угідь, Фурсівській сільській раді 4 га інших угідь. З користування в/ч НОМЕР_1 (Гайок, Білоцерківський район) вилучено земельну ділянку площею 99,5 га.

На підставі вказаного розпорядження Державному дендрологічному парку «Олександрія» 13.12.1995 року видано державний акт на право постійного користування землею площею 95,5 га для ведення паркового господарства.

27.10.1999 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження за № 1135-р, яким пропозицією Міноборони та Білоцерківської міської ради, яку погоджено з Київською облдержадміністрацією, Мінекономіки, Мінфіном, Фондом державного майна та Держкомстатом, вирішено передати майно державного підприємства «Білоцерківський авіаційний завод», що перебуває у сфері управління Міноборони, з державної власності у власність територіальної громади м. Біла Церква із збереженням основного профілю діяльності зазначеного підприємства; а згідно Додатку до цього розпорядження передачі підлягає цілісний майновий комплекс ДП «Білоцерківський авіаційний ремонтний завод» (м. Біла Церква, вул. Гайок,4) разом з житловим фондом та інженерною інфраструктурою; частина майна аеродромного комплексу (злітно-посадкова смуга, будівлі і споруди систем управління зльотом і посадкою та енергозабезпечення), що вбачається з копії даного розпорядження (т. 4 а.с.208).

В судовому засіданні також встановлено, що згідно рішення Міністра оборони України від 14.10.2005 року № 11938/з затверджено Протокол № 8 від 11.10.2005 року засідання постійно діючої комісії Міноборони з питань використання цілісних майнових комплексів, іншого нерухомого військового майна та земель оборони, які вивільняються в ході реформування Збройних Сил України, яким погоджено пропозиції, подані Головним квартирно-експлуатаційним управлінням ЗСУ та Департаментом охорони здоров`я Міноборони України, щодо припинення права користування земельними ділянками, потреба у використанні яких відпала, та передачі до комунальної власності територіальних громад військових містечок та земельних ділянок, в т. ч. земельної ділянки площею 330 га військового містечка № НОМЕР_2 АДРЕСА_1 , на якій знаходиться цілісний майновий комплекс ДП МО України «Білоцерківський авіаційний завод», що переданий до комунальної власності. Земельна ділянка підлягає передачі до земель запасу Фурсівської сільської ради.

В подальшому за результатами розгляду клопотання Білоцерківської КЕЧ району від 14.04.2006 року № 2/160, враховуючи рішенням Міністра оборони України від 14.10.2005 року № 11938/з та затвердженого протоколу № 8 від 11.10.2005 року засідання постійно діючої комісії Міноборони з питань використання цілісних майнових комплексів, іншого нерухомого військового майна та земель оборони, які вивільняються в ході реформування Збройних Сил України, розпорядження Кабінету Міністрів України від 27.10.1999 року № 1135 щодо передачі військового містечка № НОМЕР_2 площею 330 га до земель запасу Фурсівської сільської ради, розпорядженням Білоцерківської районної державної адміністрації від 07.07.2006 року № 251 «Про передачу земельних ділянок до складу земель запасу» вилучено із землекористування Білоцерківської КЕЧ району земельну ділянку площею 330 га, в тому числі під житловою забудовою 32 га, землями промисловості - 152,3943 га, сіножатими - 143,2057 га, іншими землями - 2,4 га в межах Фурсівської сільської ради Білоцерківського району, і передано її до земель запасу Фурсівської сільської ради, що вбачається з копії даного розпорядження Білоцерківської РДА (т. 1 а.с. 25).

Судом встановлено, що 02.09.2008 року Білоцерківською РДА прийнято розпорядження № 543, яким надано в оренду терміном на 35 років земельну ділянку ВАТ «Білоцерківська пересувна механізована колона №17» загальною площею 8 га для будівництва котеджного містечка в межах Фурсівської сільської ради Білоцерківського району, про що свідчить копія даного розпорядження (т.1 а.с.26).

04.09.2008 року між Білоцерківською районною державною адміністрацією та ВАТ «Білоцерківська пересувна механізована колона №17» укладено договір оренди вказаної земельної ділянки (т.1 а.с. 31).

Розпорядженням Білоцерківської районної державної адміністрації від 25.07.2012 року № 557 затверджено проект із землеустрою та надано у приватну власність земельні ділянки для ведення індивідуального дачного будівництва 34-м громадянам за рахунок земель, наданих в оренду ВАТ «Білоцерківська пересувна механізована колона №17» в адміністративних межах Фурсівської сільської ради з подальшим виготовленням державних актів на право власності на землю та на підставі розпорядження Білоцерківської районної державної адміністрації від 20.08.2012 року № 675 у користуванні вказаного АТ залишилась земельна ділянка площею 1,5441 га.

На підставі вищевказаного розпорядження управлінням Держкомзему у Білоцерківському районі Київської області видано 34-м громадянам та одночасно зареєстровано державні акти на право власності на земельні ділянки, зокрема: 1) ОСОБА_39 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 647046, площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0139; 2) ОСОБА_26 серії ЯМ № 647064, площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0175; 3) ОСОБА_23 серії ЯМ № 647072, площею 0,0942 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0178; 4) ОСОБА_20 серії ЯМ № 647079, площею 0,0980 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0181; 5) ОСОБА_40 серії ЯМ №647077, площею 0,0800 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0182; 6) ОСОБА_14 серії ЯМ № 647027, площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0138; 7) ОСОБА_41 серії ЯМ № 647037, площею 0,0800 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0179; 8. ОСОБА_34 серії ЯМ № 647028, площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0156; 9) ОСОБА_35 серії ЯМ № 647074, площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0167; 10) ОСОБА_25 серії ЯМ № 647059, площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0176; 11) ОСОБА_21 серії ЯМ № 647051, площею 0,0980 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0180; 12) ОСОБА_15 серії ЯМ № 647034, площею 0,0800 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0134; 13) ОСОБА_2 серії ЯМ № 647033, площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0135; 14) ОСОБА_12 серії ЯМ № 647038, площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0144; 15) ОСОБА_42 серії ЯМ № 647050, площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0184; 16) ОСОБА_29 серії ЯМ № 647057, площею 0,0806 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0172; 17) ОСОБА_28 серії ЯМ № 647063, площею 0,0941 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0173; 18) ОСОБА_24 серії ЯМ № 647026, площею 0,0963 га, кадастровий номер земельної гаянки :05:008:0177; 19) ОСОБА_8 серії ЯМ № 647025, площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0136; 20. ОСОБА_7 серії ЯМ № 647053, площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки 320488300:05:008:0137; 21) ОСОБА_4 серії ЯМ № 647049, площею 0,0918 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0142; 22) ОСОБА_16 серії ЯМ № 647068, площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки 320488300:05:008:0133; 23) ОСОБА_9 серії ЯМ № 647069, площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0132; 24) ОСОБА_2 серії ЯМ № 647032, площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0166; 25) ОСОБА_32 серії ЯМ № 647024, площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0169; 26) ОСОБА_11 серії ЯМ № 647042, площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0145; 27) ОСОБА_33 серії ЯМ № 647056, площею 0,1 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0168; 28) ОСОБА_31 серії ЯМ № 647061, площею 0,0980 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0170; 29) ОСОБА_30 серії ЯМ № 647065, площею 0,0980 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0171; 30) ОСОБА_18 серії ЯМ № 647078, площею 0,0941 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0183; 31) ОСОБА_6 серії ЯМ № 647085, площею 0,0820 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0140; 32) ОСОБА_43 серії ЯМ № 647086, площею 0,0822 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0141; 33) ОСОБА_3 серії ЯМ № 647041, площею 0,0820 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0143; 34) ОСОБА_27 серії ЯМ № 647047, площею 0,0941 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:008:0174.

Наведене стверджується копіями державних актів на право власності на земельні ділянки (т. 1 а.с. 49-82).

В обґрунтування позовних вимог прокурор посилається на те, що в числі 788 га землі, що перебувала у користуванні Білоцерківської КЕЧ на підставі державного акта від 25.11.1997 року, частина земель площею 218,5 га відносилася до лісового фонду Бучанського лісництва Київського територіального лісопромислового об`єднання МО України, правонаступником якого є Державне підприємство «Ржищівський військовий лісгосп», з яких земельну ділянку площею 99,5 га було передано в постійне користування Дендропарку «Олександрія», інша площа 119 га урочища «Гайок» залишилася в користуванні Київського територіального лісопромислового об`єднання МО України. Саме ці землі лісогосподарського призначення входили до складу земель загальною площею 330 га, які на підставі розпорядження Білоцерківської РДА від 07.07.2006 року № 251 вилучено із землекористування Білоцерківської КЕЧ району та передано до земель запасу Фурсівської сільської ради, тоді як вилучення земельних лісових ділянок площею більше 1 га відноситься до виключної компетенції Кабінету Міністрів України, тобто Білоцерківська РДА перевищила свої повноваження, приймаючи оскаржуване розпорядження.

При вирішенні даного спору суд виходить з наступного.

Основним законом України визначено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (стаття 14 Конституції України).

Згідно зі ст.19 ЗК України 2001 року (в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин) землі України за основним цільовим призначенням поділяються на відповідні категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення.

Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.

Згідно з частинами 1, 2 та 4 статті 20 ЗК України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об`єктів природоохоронного та історико-культурного призначення. Зміна цільового призначення земель, зайнятих лісами, провадиться з урахуванням висновків органів виконавчої влади з питань охорони навколишнього природного середовища та лісового господарства.

Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам; визнання недійсними угод щодо земельних ділянок; відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною; притягнення до відповідальності відповідно до закону громадян та юридичних осіб, винних у порушенні порядку встановлення та зміни цільового призначення земель (ст. 21 ЗК України).

Згідно зі статтею 55 ЗК України до земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства. До земель лісогосподарського призначення не належать землі, зайняті: зеленими насадженнями у межах населених пунктів, які не віднесені до категорії лісів; окремими деревами і групами дерев, чагарниками на сільськогосподарських угіддях, присадибних, дачних і садових ділянках.

Відповідно до статей 56, 57 ЗК України землі лісогосподарського призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

Громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств. Громадяни і юридичні особи в установленому порядку можуть набувати у власність земельні ділянки деградованих і малопродуктивних угідь для залісення.

Земельні ділянки лісогосподарського призначення за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування надаються в постійне користування спеціалізованим державним або комунальним лісогосподарським підприємствам, іншим державним і комунальним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані підрозділи, для ведення лісового господарства. Порядок використання земель лісогосподарського призначення визначається законом.

Таким чином, землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства, належать до земель лісогосподарського призначення, на які розповсюджується особливий режим щодо використання, надання в користування та передачі у власність.

Згідно зі статтею 3 ЗК України земельні відносини, які виникають при використанні лісів, регулюються також нормативно-правовими актами про ліси, якщо вони не суперечать ЗК України.

У пункті 2 статті 5 ЛК України передбачено, що правовий режим земель лісогосподарського призначення визначається нормами земельного законодавства.

Оскільки земельна ділянка й права на неї на землях лісогосподарського призначення є об`єктом земельних правовідносин, то суб`єктний склад і зміст таких правовідносин повинні визначатися згідно з нормами земельного законодавства в поєднанні з нормами лісового законодавства в частині використання та охорони лісового фонду.

Такі правові висновки зроблені Верховним Судом України в постановах від 24.12.2014 року №6-150цс14 та №6-212цс14.

Відповідно до ст. 63 ЛК України ведення лісового господарства полягає у здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів.

Отже, однією з основних особливостей правового режиму земель лісогосподарського призначення є нерозривний зв`язок їх використання із лісокористуванням.

Планування використання земель лісогосподарського призначення здійснюється головним чином у формі лісовпорядкування, яке, зокрема, передбачає складання проектів організації і розвитку лісового господарства та здійснення авторського нагляду за їх виконанням (пункт 13 статті 46 ЛК України).

Паралельно із земельним кадастром здійснюється облік лісів та ведеться органами лісового господарства державний лісовий кадастр на основі державного земельного кадастру (ч. 2 ст. 49 ЛК України).

Відповідно до ст. 51 ЛК України державний лісовий кадастр включає: облік якісного і кількісного стану лісового фонду України; поділ лісів на категорії залежно від основних виконуваних ними функцій; грошову оцінку лісів (у необхідних випадках); інші показники.

Згідно зі статтею 7 ЛК України ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу.

Відповідно до статті 8 ЛК України у державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності. Право державної власності на ліси набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Кабінету міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій згідно із законом.

Передача у власність, надання в постійне користування для нелісогосподарських потреб земельних лісових ділянок площею більше як 1 га, що перебувають у державній власності, належить до повноважень Кабінету Міністрів України у сфері лісових відносин (ст. 27 ЛК України).

За статтею 13 ЗК України до повноважень Кабінету Міністрів України в галузі земельних відносин належить, зокрема, розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЗК України вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, Кабінету міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

Районні державні адміністрації на їх території вилучають земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, в межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) сільськогосподарського використання; б) ведення водного господарства, крім випадків, визначених частиною дев`ятою цієї статті; в) будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, лікарень, підприємств торгівлі тощо), крім випадків, визначених частиною дев`ятою цієї статті (ч. 5 ст.149 ЗК).

Відповідно до ч. 9 ст. 149 ЗК України Кабінет Міністрів України вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, ріллю, багаторічні насадження для несільськогосподарських потреб, ліси площею понад 1 га для нелісогосподарських потреб, а також земельні ділянки природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного призначення, крім випадків, визначених частинами п`ятою восьмою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 150 цього Кодексу.

Верховним судом України в постановах від 24.12.2014 року № 6-150цс14 та № 6-212цс14 висловлено правову позицію стосовно того, що при вирішенні питання щодо перебування земельної лісової ділянки в користуванні державного лісогосподарського підприємства необхідно враховувати положення пункту 5 розділу VIII «Прикінцеві положення» ЛК України.

Згідно з пунктом 5 розділу VIII «Прикінцеві положення» ЛК України до одержання в установленому порядку державними лісогосподарськими підприємствами державних актів на право постійного користування земельними лісовими ділянками, документами, що підтверджують це право на раніше надані землі, є планово-картографічні матеріали лісовпорядкування.

Судом встановлено, що згідно з Проектом організації і розвитку лісового господарства Бучанського лісництва Київського територіального лісопромислового об`єднання МО України (1998 рік), який виготовлено Українським державним проектним лісовпорядним виробничим об`єднанням «Укрдержліспроект», Бучанське лісництво організовано в 1967 році, в 1979 році лісництво передано до складу Ржищівського лісгоспу, в 1999 році лісництво на основі відповідних рішень виділено із складу Ржищівського лісгоспу як самостійне лісове підприємство (т. 1 а.с. 38-47).

Відповідно до таблиці 1.1.1 розділу 1 проекту, площа урочища «Гайок» становила 119 га, а відповідно до довідки Білоцерківського районного відділу земельних ресурсів від 01.04.1999 року на аркуші 171 проекту, за Бучанським лісництвом по обліку рахується 892 га. (т. 1 а.с. 44).

Однак, суд вважає, що даний проект, а так само і зазначена вище довідка Білоцерківського районного відділу земельних ресурсів від 01.04.1999 року, не є проектом відведення у постійне користування земельних ділянок, оскільки вони визначають лише порядок проведення лісовпорядних робіт, поділ лісів за лісотаксовими поясами та розрядами, тобто порядок лісокористування.

Прокурор в судовому засіданні посилався на те, що належність спірних земельних ділянок до земель лісового фонду підтверджується також доказами, які містяться в матеріалах цивільної справи № 357/9939/15ц, зокрема, на: засвідчені ВО «Укрдержліспроект» планово-картографічні матеріали лісовпорядкування 1997 1998 років Бучанського лісництва Ржищівського військового держлісгоспу Київського територіального лісопромислового об`єднання Міністерства оборони України; фрагмент кадастрової карти України з нанесеними межами кварталів 8, 9, 10 Бучанського лісництва Ржищівського військового лісгоспу за даними лісовпорядкування 19971998 років та межами спірних земельних ділянок; планшет № 1 Бучанського лісництва, згідно з яким спірні земельні ділянки повністю накладаються на землі лісового фонду Бучанського лісництва, а саме урочища «Гайок», загальна площа якого станом на 2006 рік у лісництві складала 119, 00 га; лист Управління Держгеокадастру у Білоцерківському районі Київської області від 01 лютого 2016 року № 10-1005-99.2-153/2-16, згідно з яким за даними державної статистичної звітності форми 6-зем станом на 01 липня 2006 року за КЕВ Білоцерківського району у межах Фурсівської сільради рахувалися 119, 1 га лісів та інших лісовкритих площ, що станом на 01 січня 2007 року зменшені до 2, 8 га; карти-схеми лісонасаджень Бучанського лісництва лісовпорядкування 1998 року та довідку Білоцерківського районного відділу земельних ресурсів від 01 квітня 1999 року про закріплення за Бучанським лісництвом на території Білоцерківського району 892, 00 га земель; таксаційний опис лісових ділянок, в межах яких розташовані спірні земельні ділянки.

Щодо необхідності дослідження вказаних матеріалів також вказав і Верхоний суд у постанові від 17.02.2021 року по даній справі.

За клопотанням представника відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_10 судом в судовому засіданні було оглянуто матеріали цивільної справи №357/9939/15-ц за позовом першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77 , ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81 , ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 , ОСОБА_92 , ОСОБА_93 , ОСОБА_94 , ОСОБА_95 , ОСОБА_96 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору,- Управління Держгеокадастру у Білоцерківському районі Київської області, Квартирно-експлуатаційний відділ міста Біла Церква, Фурсівська сільська рада Білоцерківського району Київської області, Державне підприємство «Ржищівський військовий лісгосп», Приватне підприємство «БТС Глобал», про визнання недійсними розпоряджень, державних актів на право власності на земельні ділянки, скасування їх державної реєстрації та витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння.

Так, оглянувши матеріали цивільної справи №357/9939/15-ц, судом встановлено, що відповідно до листа за підписом директора ДП «Ржищівський військовий лісгосп» від 09.09.2016 року № 246 / справа №357/9939/15-ц, т.8 а.с.198/, земельна ділянка в урочищі «Гайок» була надана в постійне користування МО України, ДП «Ржищівський військовий лісгосп» ніколи не був землекористувачем, він на той час був лісокористувачем.

Отже, ДП «Ржищівський військовий лісгосп» здійснює лише лісокористування на площах, які розташовані на земельних ділянках, що належали Білоцерківській КЕЧ району /на даний час КЕВ м. Біла Церква/, тобто, на землях оборони.

Судом також було досліджено в судовому засіданні планово-картографічні матеріали лісовпорядкування Бучанського лісництва 1998 року, планшет № 1 зазначеного лісництва за вказаний період, погодженим Білоцерківським районним відділом земельних ресурсів, на які прокурор посилається як на факт належності спірних земельних ділянок до земель лісового фонду та, які на його думку, свідчать про відповідність його земельно-обліковим даним.

Так, планово-картографічні матеріали лісовпорядкування складаються на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерального дешифрування аерознімків, містять детальну характеристику лісу. Перелік планово-картографічних лісовпорядкувальних матеріалів, методи їх створення, масштаби, вимоги до змісту та оформлення, якості виготовлення тощо регламентується галузевими нормативними документами. Зокрема, за змістом пункту 1.1 Інструкції про порядок створення і розмноження лісових карт, затвердженої Державним комітетом СРСР по лісовому господарству 11 грудня 1986 року, планшети лісовпорядкувальні належать до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, а частина друга зазначеної Інструкції присвячена процедурі їх виготовлення.

Статтею 94 Лісового кодексу України (в редакції станом на 21.01.1994, яка була чинна на момент виготовлення лісовпорядної документації) встановлено, що у матеріалах лісовпорядкування дається комплексна оцінка ведення лісового господарства, використання лісових ресурсів, користування земельними ділянками лісового фонду, розробляються основні положення організації та розвитку лісового господарства.

Матеріали лісовпорядкування затверджуються державними органами лісового господарства за погодженням з місцевими Радами народних депутатів та органами охорони навколишнього природного середовища. Вони є основою для організації ведення лісового господарства та використання лісових ресурсів постійними лісокористувачами.

Відповідно до п.п.2.1.2 - 2.1.4 Інструкції про порядок створення і розмноження лісових карт, на яку вказано вище, на оригіналі планшета мають бути зазначені область, район, лісгосп, лісництво, номер і площа планшета, картографічна основа, використана при складанні планшета, підписи та прізвища виконавців, які приймали участь у його складанні: начальника лісовпорядної партії, геодезиста, інженера-таксатора.

В кожному кварталі проставляється його номер і площа, номери таксаційних виділів, а по межі, найменування суміжних землекористувачів і номери суміжних планшетів.

Оригінали планшетів, які мають спільні межі з іншими землекористувачами, завіряються в органах земельних ресурсів того району, де проводяться землевпорядні роботи.

В матеріалах цивільної справи № 357/9939/15-ц міститься копія планшета № 1 лісовпорядкування 1998 року по Бучанському лісництву Ржищівського держлісгоспу в межах Білоцерківського району Київської області, на якому відображено урочище «Гайок» з кварталами 8,9,10; урочище «Товста-1» з кварталами 1,2,3,4 та урочище «Товста-II» з кварталами 5,6,7, загальною площею 505 га, складений на основі геоданих землевпорядкування 1977-1980 років і лісовпорядкування 1987 року; на планшеті є підписи начальника партії та геодезиста із зазначенням їхніх прізвищ, але оригінал планшету не завірений у відділі земельних ресурсів Білоцерківського району / справа № 357/9939/15-ц, т.9 а.с.243/.

Копія планшета виготовлена на підставі оригіналу, який зберігається в архіві ВО «Укрдержліспроект», оскільки в ДП «Ржищівський військовий лісгосп» такі матеріали лісовпорядкування не збереглися, що вбачається з листів в матеріалах справи № 357/9939/15-ц /т.9 а.с.214-217/.

Прокурором до матеріалів справи № 357/9939/15-ц також надано копію планшета № 1-1 лісовпорядкування 1997 року Бучанського лісництва, на якому відображено ці ж самі урочища, по урочищу «Гайок» та «Товста-1» викреслено межі із суміжними землекористувачами, але на цьому планшеті відсутні взагалі підписи та прізвища осіб, які його складали, не зазначено картографічну основу /матеріали/, на підставі яких планшет складено, на планшеті є погодження Білоцерківського районного відділу земельних ресурсів / справа № 357/9939/15-ц, т.9 а.с.244/.

Однак, планшет № 1 1998 року складено без прив`язування до місцевості, він не завірений у відділі земельних ресурсів Білоцерківського району, а планшет № 1-1 1997 року, як вказано вище, взагалі не відповідає вимогам Інструкції щодо виготовлення планшетів, тому ці докази не можуть прийматися судом до уваги, як належні та безспірні докази, які свідчать про те, що земельні ділянки відповідачів розташовані саме на землях лісового фонду.

Судом також було досліджено фрагмент кадастрової карти України з нанесеними межами кварталів 8,9,10 Бучанського лісництва та межами земельних ділянок відповідачів згідно переліку кадастрових номерів, який міститься в матеріалах цивільної справи № 357/9939/15-ц, /т.9 а.с.242/, виготовлений ВО «Укрдержліспроект», а також схему орієнтування фрагмента картографічної бази даних кв.9 Бучанського лісництва станом на 01.01.1998 року на ортофотоплани ДЗА, з межами земельних ділянок, надану прокурором до матеріалів справи, яка розглядається /т.1 а.с 34/, однак ці схеми виготовлено за матеріалами лісовпорядкування 1998 року, оскільки матеріалів лісовпорядкування на цих ділянках після 1998 року суду не надано.

Основною рисою земель лісогосподарського призначення є призначення цих земель саме для ведення лісового господарства, що за змістом ст.63 ЛК України полягає в здійсненні комплексу заходів з охорони, захисту, раціонального використання та розширеного відтворення лісів.

Паралельно із земельним кадастром здійснюється облік лісів та ведеться органами лісового господарства державний лісовий кадастр на основі державного земельного кадастру /ст.49 ЛК України/.

Отже, право користування землями лісового фонду може підтверджуватися не лише наявною лісовпорядною документацією, а й, відомостями із державного лісового та державного земельного кадастру.

Згідно з нормами статей 181 - 184, 202 - 204 ЗК України, законів України «Про Державний земельний кадастр» та «Про землеустрій» дані державного земельного кадастру це документальне підтвердження відомостей про правовий режим земель, їх цільове призначення, їх розподіл серед власників землі і землекористувачів за категоріями земель, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, які ґрунтуються на підставі землевпорядної документації.

Тобто, порядок ведення лісовпорядкування повинен визначатися в єдиній системі ведення державного лісового кадастру в поєднанні із системою ведення державного земельного кадастру.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд України в ухвалі від 24 грудня 2014 року по цивільній справі № 6-150цс14, в постанові від 24 грудня 2014 року у справі № 6-212цс14, в постанові від 21 січня 2015 року у справі № 6-224цс14.

Також в судовому засіданні було досліджено довідку управління Держгеокадастру у Білоцерківському районі від 09.11.2016 року /справа №357/9939/15-ц, т.9 а.с.245/, відповідно до якої за Білоцерківською КЕЧ району в межах Фурсівської сільської ради згідно державної статистичної звітності /форми 6-зем/ рахувались площі земель станом на 01.07. 2006 року: всього земель -504,4983 га, з них - с/г угідь-198,604 га, ліси та інші лісовкриті площі -119,1 га, забудовані землі -184,3943 га, відкриті землі без рослинного покриву -2,4 га; станом на 01.01.2007 року всього земель -56,986 га, з них с/г угідь-54,186 га, ліси та інші лісовкриті площі -2,8 га. Відповідно до розпорядження Білоцерківської РДА від 07.07.2006 року № 251 до загальної площі 330 га земельні ділянки лісогосподарського призначення не входили.

Як вбачається зі змісту розпорядження РДА № 251, на яке вказано вище в рішенні, в складі 330 га землі, яку вилучено з користування КЕЧ району та передано до земель запасу Фурсівської сільської ради рахуються такі земельні ділянки: під житловою забудовою - 32,0 га, , землями промисловості - 152,3943 га, сіножатями - 143,2057 га, іншими землями - 2,4 га.

При порівнянні даних статистичної звітності та даних про склад земель, наведених в розпорядженні, вбачається: всього земель 504,4983 га -330 га =174,4983 га; в т.ч. с/г угідь 198,604 га, вилучено 143,2057 га =55,3983 га; забудовані землі 184,3943 га, вилучено 184,3943 га / під житловою забудовою - 32,0 га, землями промисловості - 152,3943 га/; інші землі 2,4 га вилучено.

Тобто, після вилучення 330 га до земель запасу Фурсівської сільської ради залишилося 174,4983 га землі, з них: 55,3983 га с/г угіддя + 119,1 га - ліси та інші лісовкриті площі.

З наведеної вище довідки також вбачається, що згідно розпорядження Білоцерківської РДА № 255 від 25.11.1996 року з користування Білоцерківської КЕЧ було вилучено земельну ділянку площею 116,3 га та передано в постійне користування Білоцерківського держлісгоспу /державний акт КВ № 001991 від 24.11.2005 року № 01/, а тому станом на 01.01.2007 року за Білоцерківською КЕЧ району залишилося рахуватися 2,8 га земель лісу /119,1 га 116,3 га/.

Зі схеми земельної ділянки площею 330 га військового містечка № НОМЕР_2 м. Біла Церква, яку погоджено начальником КЕВ м. Біла Церква та начальником районного земельного відділу / справа №357/9939/15-ц, т.5 а.с.103, т.8 а.с.2/ також не вбачається, що до її складу входять землі лісового фонду /квартали 8,9,10 Бучанського лісництва площею 119,1 га/.

Не підтверджує той факт, що до складу земель площею 330 га входили земельні ділянки лісового фонду площею 119,1 га, і Проект організації і розвитку лісового господарства ДП «Ржищівський військовий лісгосп», в складі якого Проект організації і розвитку лісового господарства Бучанського лісництва, а саме: таксаційний опис, в якому значаться квартали 8,9,10 / справа №357/9939/15-ц, т.5 а.с.111-126/, План лісонасаджень Бучанського лісництва Київської області, лісовпорядкування 1998 року загальна площа - 4752 га.

В позовній заяві прокурор вказав на кількість різних порід дерев, які ростуть на виділах кварталу № 9 Бучанського лісництва, але докази цього відсутні, а зробити такі висновки на підставі таксаційних характеристик в Проекті розвитку лісового господарства а матеріалах справи неможливо.

Крім того, з листа ВО «Укрдержліспроект» від 29.05.2015 року /справа №357/9939/15-ц, т.5 а.с.89/ на звернення прокуратури повідомляється, що після 1998 року дані про реорганізацію Бучанського лісництва та наступні перезакріплення земель лісового фонду можна отримати у районній державній адміністрації та органах земельних ресурсів району.

Даних про реорганізацію Бучанського лісництва матеріали справи не містять, а інформація щодо передачі земель лісового фонду була надана Управлінням Держгеокадастру у Білоцерківському районі, на що вказано вище.

Як в позовній заяві, так і в судовому засіданні, прокурором не було обґрунтовано того, на підставі яких даних він прийшов до висновку, що в числі 788 га землі, яка перебувала в користуванні КЕЧ району на території Фурсівської сільської ради Білоцерківського району, частина цих земель площею 218,5 га відносилася до лісового фонду Бучанського лісництва.

В судовому засіданні прокурор посилався на лист ВО «Укрдержліспроект» від 25.06.2015 року №433 як на підтвердження факту належності спірних земельних ділянок до земель лісового фонду та, які на його думку, свідчать про відповідність його земельно-обліковим даним, однак даний доказ судом не враховується, оскільки вказаний лист за своїм призначенням є супровідним листом і не містить в собі будь якої інформації щодо належності спірних земельних ділянок до земель лісового фонду.

Отже, твердження прокурора про те, що до складу земельної ділянки площею 330 га, яка вилучена з користування Білоцерківської КЕЧ району та передана до земель запасу Фурсівської сільської ради, входили землі лісу площею 119,1 га, спростовуються наведеними вище доказами.

При цьому з матеріалів справи вбачається, що земельна ділянка площею 330 га належала до категорії земель оборони і перебувала в постійному користуванні Білоцерківської КЕЧ району.

Так, відповідно до ст.77 ЗК України землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України.

Землі оборони можуть перебувати у державній та комунальній власності.

Порядок використання земель оборони встановлюється законом.

Облік та використання земель Міноборони врегульовано наказом Міністра оборони України від 22.12.1997 року № 483 з послідуючими змінами, яким затверджено Положення про порядок надання в користування земель (земельних ділянок) для потреб Збройних Сил України та основні правила користування наданими землями.

Відповідно до ст.141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, добровільна відмова від права користування земельною ділянкою.

Згідно зі ст.142 цього Кодексу припинення права власності на земельну ділянку або права постійного користування у разі добровільної відмови власника землі або землекористувача здійснюється за його заявою до відповідного органу чи до власника земельної ділянки.

Відповідно до ч. 2 ст.14 Закону України «Про Збройні Сили України» земля, води, інші природні ресурси, а також майно, закріплені за військовими частинами, військовими навчальними закладами, установами та організаціями Збройних Сил України, є державною власністю, належить їм на праві оперативного управління.

Пунктом 45 вказаного вище Положення передбачено, що передача земель місцевим органам влади проводиться за згодою Міністра оборони України або за його дорученням начальником розквартирування військ та капітального будівництва - начальником Головного управління розквартирування військ та капітального будівництва Збройних Сил України.

Судом встановлено, що земельна ділянка площею 330 га вилучена за згодою землекористувача згідно рішення Міністра оборони України від 14.10.2005 року №11938/з, яким затверджено Протокол № 8 засідання постійно діючої комісії Міноборони.

Основою для визначення цільового призначення земельної ділянки є її належність до відповідної категорії земель. Категорії земель України мають особливий правовий режим, встановлений як нормами ЗК України, так і іншими земельно-правовими актами. Перелік категорій земель України визначений у ст. 19 ЗК України, на що вказано вище.

Разом з цим, кожна з категорій земель являє собою узагальнене цільове призначення земельних ділянок, що входять до тієї чи іншої категорії. Земельні ділянки, віднесені до однієї категорії земель, також використовуються за різним цільовим призначенням.

Кожна категорія має специфічний правовий режим. Слід зауважити, що одна і та сама ділянка може одночасно належати до кількох категорій земель. Серед кожної категорії земель виокремлюють види цільового призначення земель (види використання земель).

Цільове призначення земельної ділянки це використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку (ст. 1 Закону України «Про землеустрій»).

Отже, цільове призначення земельної ділянки (а отже і належність її до певної категорії) визначаються за даними Державного земельного кадастру.

Як встановлено в судовому засіданні, за даними Управління Дергеокадастру у Білоцерківському районі, відповідно до статистичної звітності (форми 6-зем), у складі земельної ділянки площею 330 га землі лісового фонду не значаться, при цьому доказів, які б це спростовували, прокурором не надано.

Відповідно до розпорядження Білоцерківської РДА № 251 від 07.07.2006 року вказана земельна ділянка передана до земель запасу Фурсівської сільської ради, тобто цим розпорядженням Білоцерківська РДА цільове призначення земельної ділянки не змінювала, при цьому під час здійснення передачі земель оборони до земель запасу були додержані вимоги діючого на той час механізму передачі земельних ділянок зі складу земель оборони.

Розпорядження Білоцерківської районної державної адміністрації від 07.07.2006 року № 251 «Про передачу земельних ділянок до складу земель запасу» прийняте на підставі клопотання Білоцерківської КЕЧ району від 14.04.06 року № 2/160, з урахуванням рішення Міністра оборони України від 14.10.2005 року №11938/3, затвердженого Протоколу № 8 від 11.10.2005 року засідання постійно діючої комісії з питань використання цілісних майнових комплексів, іншого нерухомого військового майна та земель оборони, які вивільняються в ході реформування Збройних Сил України, розпорядження Кабінету Міністрів України від 27.10.1999 року №1135 щодо передачі військового містечка № НОМЕР_2 площею 330 га до земель запасу Фурсівської сільської ради.

Разом з цим, в позовній заяві не ставиться питання про визнання незаконними та скасування рішень і розпоряджень державних органів виконавчої влади, які були прийняті ними при реалізації державної політики та які були підставою для прийняття Білоцерківською районною державною адміністрацією оскаржуваного розпорядження № 251.

Окрім того, ні з зазначеного розпорядження Білоцерківської районної державної адміністрації, ні з інших розпоряджень та рішень державних органів виконавчої влади не вбачається факту передачі Фурсівській сільській раді, у складі земельної ділянки розміром 330 га, земельної ділянки розміром 119 га з цільовим призначенням землі лісового фонду, яка перебуває в користуванні Бучанського лісництва Київського територіального лісопромислового об`єднання Міністерства оборони України.

Відповідно до положень ч. 1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до внутрішнього переконання.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що прокурором не надано безспірних доказів того, що до складу земельної ділянки розміром 330 га, яка вилучена та передана до земель запасу розпорядженням Білоцерківської РДА від 07.07.2006 року № 251, входила земельна ділянка розміром 119 га з цільовим призначенням землі лісового фонду, а також те, що спірні земельні ділянки відповідачів розташовані на землях лісового фонду, тоді як за статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог та заперечень, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, підстав для визнання недійсним зазначеного розпорядження Білоцерківської РДА в судовому засіданні не встановлено.

Крім того, прокурор просив суд усунути перешкоди у здійсненні Кабінетом Міністрів України права користування та розпорядження земельними ділянками лісогосподарського призначення, шляхом визнання також недійсним розпорядження Білоцерківської РДА від 02.09.2008 року № 543 «Про передачу в оренду земельної ділянки», яким зокрема, затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ВАТ Білоцерківська пересувна механізаторська колона №17» для будівництва котеджного містечка за рахунок земель запасу (землі житлової забудови) в межах Фурсівської сільської ради. Дана земельна ділянка, яка пропонується до відведення в оренду ВАТ Білоцерківська пересувна механізаторська колона №17» рахується як землі запасу (житлова забудова) в межах Фурсівської сільської ради.

Вказана позивачем вимога обґрунтована тим, що оскільки недійсним є розпорядження № 251 від 07.07.2006 року, тому і всі наступні рішення Білоцерківської РДА щодо спірної земельної ділянки є недійсними.

Натомість, за відсутності встановлених в судовому засіданні підстав для визнання недійсним розпорядження РДА № 251 від 07.07.2006 року також відсутні правові підстави для задоволення зазначеної вимоги.

В зв`язку з наведеним вище не підлягають до задоволення і вимоги прокурора про усунунення перешкоди у здійсненні Кабінетом Міністрів України права користування та розпорядження земельними ділянками лісогосподарського призначення, шляхом визнання недійсним розпорядження Білоцерківської РДА від 25.07.2012 року № 557 «Про затвердження проекту відведення із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки 34-м громадянам для індивідуального дачного будівництва в адміністративних межах Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області», визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 04.09.2008 року № 45 укладений між Білоцерківською РДА та ВАТ «Білоцерківська пересувна механізована колона №17» із змінами згідно з додатковою угодою від 12.10.208 року № 67.

Отже, оскільки судом не встановлено підстав для визнання недійсними вказаних вище розпоряджень Білоцерківської РДА, тому не підлягають до задоволення і вимоги про усунунення перешкоди у здійсненні Кабінетом Міністрів України права користування та розпорядження земельними ділянками лісогосподарського призначення, шляхом визнання недійсними державних акти від 03.08.2012 року на право власності на земельні ділянки видані 34-м громадянам (відповідачам) та витребування з їх незаконного володіння на користь держави, в особі Кабінету Міністрів України та державного підприємства «Ржищівський військовий лісгосп» належні їм земельні ділянки, що розташовані в адміністративних межах Фурсівської сільської ради Білоцерківського району Київської області.

З урахуванням викладеного, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову за відсутністю доведеності його вимог.

Враховуючи все вищенаведене та керуючись ст.14 Конституції України, ст.ст. 3, 13, 19, 20, 21, 55, 56, 57, 77, 141, 142, 149 ЗК України 2001 року /в редакції від 31.03.2006 року на час виникнення спірних правовідносин/, ст.ст. 5, 7, 8, 27, 46, 49, 51, 63, 101 ЛК України / в редакції від 29.03.2006 року/, ст. 94 ЛК України /в редакції від 21.01.1994 року/, ст.ст.181-184, 202-204 ЗК України, Законом України «Про землеустрій», Інструкцією про порядок створення і розмноження лісових карт, затвердженою Державним комітетом СРСР по лісовому господарству 11 грудня 1986 року, наказом Міністра оборони України від 22.12.1997 року № 483 з послідуючими змінами, яким затверджено «Положення про порядок надання в користування земель /земельних ділянок/ для потреб Збройних Сил України та основні правила користування наданими землями», ст.ст.10, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :
В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст складено 30.07.2021 року.

СуддяБ. І. Кошель