Справа №461/3223/21
Провадження №2-о/461/30/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2021 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судових засідань Пелех О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Львові в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Львівська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення -

в с т а н о в и в :

23.04.2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі заявою, в якій просить встановити юридичний факт, а саме те, що ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) проживав за адресою: АДРЕСА_1 , з своїм вітчимом - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і після його смерті прийняв спадщину в порядку четвертої черги спадковості.

В обґрунтування поданої заяви покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який є вітчимом заявника. Після його смерті відкрилася спадщина на 3/8 частки в квартирі АДРЕСА_2 . Дана квартира перебувала у спільній власності ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . На момент смерті ОСОБА_2 заявник проживав з вітчимом та братом, заяву про відмову від спадщини не подавав, відтак вважає, що спадкове майно, а саме частка вітчима ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_2 , перейшло в його володіння і фактично він прийняв спадщину. Заявник повідомив, що його мати ОСОБА_3 та його брат ОСОБА_2 померли, відтак заявнику на праві власності належить 5/8 частки квартири АДРЕСА_2 . Решта 3/8 частки квартири, яка належала ОСОБА_2 ніким іншим не прийнята та не успадкована. Заявник зазначив, що з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за вітчимом він звернувся до Першої Львівської державної нотаріальної контори, однак отримав відмову у видачі свідоцтва на спадщину, оскільки 3/8 частки квартири АДРЕСА_2 , яка залишилась після смерті ОСОБА_2 , підлягає спадкуванню при наданні доказів про прийняття спадщини у встановлений законом спосіб та в порядку черговості. Зазначені обставини не дають заявнику можливості вступити у права спадкоємця, тому він просить в судовому порядку встановити даний юридичний факт.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 26.04.2021 року відкрито провадження у справі за правилами окремого провадження та призначено до розгляду.

Заявник та його представник в судове засідання не з`явилися, однак через канцелярію Галицького районного суду м.Львова подали заяву, в якій просили суд розгляд справи проводити без їх участі, заяву підтримують, просять таку задоволити в повному обсязі.

Представник Львівської міської радив судове засідання не з`явилася, однак через канцелярію Галицького районного суду м.Львова представник Процик І.І. подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, при розгляді справи покладається на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження № НОМЕР_2 /а.с.5/.

24.03.1984 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб /а.с.4/.

20.05.1988 року ОСОБА_5 змінив прізвище на ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені /а.с.6/.

Квартира АДРЕСА_2 придбана 26.06.1998 року за договором купівлі-продажу, укладеним між ОСОБА_7 (Продавець) з однієї сторони та ОСОБА_3 (мати заявника), ОСОБА_2 (вітчим заявника), ОСОБА_2 (рідний брат заявника) та ОСОБА_1 з другої сторони. Даний договір було нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Гриник І.Ю. та зареєстровано за №3043. Відповідно до даного договору, квартиру набуто у спільну власність /а.с.7-8/.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , про що видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 від 18.11.2002 року /а.с.9/.

Частка вітчима ОСОБА_2 у вищевказаній квартирі збільшилась до 3/8, а саме до ј частки добавилась половина частки матері, тобто 1/8.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 (вітчим заявника), про що було видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 від 23.12.2003 року 8 /а.с.10/.

На момент смерті ОСОБА_2 заявник проживав з вітчимом та братом, заяву про відмову від спадщини не подавав, спадкове майно перейшло в його володіння, відтак фактично прийняв спадщину.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_2 (брат заявника), про що видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_5 від 05.08.2008 року 8 /а.с.11/.

28.09.2009 року державним нотаріусом Першої Львівської державної нотаріальної контори мені було видано Свідоцтво про право на спадщину за законом, яке зареєстровано в реєстрі за №5-1964. Дане свідоцтво про права на спадщину за законом було видане на майно ОСОБА_2 , а саме 3/8 частки квартири АДРЕСА_2 /а.с.12/.

Відтак, ОСОБА_1 на праві власності належить 5/8 частки квартири АДРЕСА_2 .

Першою Львівською державною нотаріальною конторою надано відповідь ОСОБА_1 №195/02-14 від 08.02.2019 року, згідно якої відмовлено останньому у видачі свідоцтво на спадщину за вітчимом, у зв`язку з тим, що 3/8 частки квартири АДРЕСА_2 , яка залишилась після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає спадкуванню при наданні доказів про прийняття спадщини у встановлений законом спосіб та в порядку черговості.

Згідно з інформацією, наданою державним нотаріусом Першої Львівської державної нотаріальної контори спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 не відкривалась /а.с.18/.

Будь-які дані про наявність заповіту або інших спадкоємців ОСОБА_2 , які прийняли спадщину, в матеріалах справи відсутні.

Однак, звертаючись до суду з заявою про встановлення факту прийняття ОСОБА_1 спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , заявник стверджує, що він прийняв спадкове майно вітчима, оскільки з моменту його смерті фактично вступив у користування та володіння 3/8 частки квартири АДРЕСА_2 .

Крім того, ОСОБА_1 проживає в квартирі АДРЕСА_2 з 1998 року і по теперішній час, що підтверджується актом ЛКП «Снопківське» №185 від 17.08.2018 року /а.с.16/.

Обставини щодо володіння ОСОБА_1 вищезазначенною квартирою підтверджуються долученими до позовної заяви документами, зокрема договорами з ЛКП «Львівводоканал», АТ «Львівгаз», АТ «Львівобленерго».

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, цей кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пунктах 1,2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України від 2 вересня 1993 року «Про нотаріат», «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі, щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

З огляду на те, що заінтересована особа в судове засідання не з`явилася, заперечень щодо задоволення заяви ОСОБА_1 до суду не надходило, з відповіді, наданої державним нотаріусом Першої Львівської державної нотаріальної контори вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 не відкривалась, суд дійшов висновку, що спір про право відсутній, а тому заяву може бути розглянуто за правилами окремого провадження.

На думку суду, заявником доведено, що ОСОБА_1 фактично вступив у володіння спадковим майном після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка складається з 3/8 квартири АДРЕСА_2 , оскільки проживав за зазначеною вище адресою з 1998 року по теперішній час.

Факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, тобто на день його смерті, в квартирі АДРЕСА_2 , знайшов своє підтвердження у судовому засіданні на підставі досліджених судом доказів. Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем породжує юридичні наслідки, суд вважає за необхідне встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 , а тому в цій частині заява підлягає до задоволення.

Щодо вимоги заяви про встановлення факту прийняття ОСОБА_1 спадщини після смерті ОСОБА_2 , суд виходить з наступного.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.548 ЦК УРСР (в редакції, чинній на момент відкриття спадщини), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, відповідно до ч.ч.1, 2 ст.549 ЦК УРСР.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду №5 від 31.05.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

Отже, при прийнятті рішення суд враховує, що судове рішення про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зі спадкодавцем ОСОБА_2 , на час відкриття спадщини, яке набрало законної сили, є підставою для звернення ОСОБА_1 до нотаріального органу для реалізації своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_2 .

Враховуючи те, що заявник не отримував відмови від нотаріуса у видачі правовстановлюючого документу на спадкове майно після ухвалення рішення суду про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 зі спадкодавцем ОСОБА_2 , відтак в цій частині його права не є порушеними, а тому заявлена вимога є передчасною і судовому захисту не підлягає.

Таким чином, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, суддійшов висновку про часткове задоволення вимог заяви.

Визнання даного факту не суперечить правам та інтересам третіх осіб.

Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні рішення судові витрати не відшкодовуються, відтак судові витрати необхідно залишити за заявником.

Керуючись ст. ст.4, 12, 13, 18, 89, 133, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення -задоволити частково.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зі спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині заяви - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду -якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 ; адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Заінтересована особа: Львівська міська рада, місцезнаходження: 79000, м. Львів, пл.Ринок, 1.

Суддя Зубачик Н.Б.