ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/6053/20 Номер провадження 22-ц/814/1118/21Головуючий у 1-й інстанції Вінтоняк Н. Д. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 липня 2021 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді Бутенко С. Б.

Суддів Обідіної О. І., Прядкіної О. В.

за участю секретаря: Яковенко В. С.

розглянув у судовому засіданні в м. Полтаві в режимі відеоконференції з Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Тищенко Сергія Володимировича

на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 лютого 2021 року у складі судді Вінтоняк Н. Д.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа-приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Дудкіна Світлана Григорівна, про визнання недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом,

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Дудкіна Світлана Григорівна, про визнання недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Позов мотивовано тим, що згідно із відповідними правовстановлюючими документами вона є власником частини будинку та земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 .

З одним із інших власників частини вказаного нерухомого майна - ОСОБА_3 в неї був цивільний спір щодо земельної ділянки.

Зазначала, що судове рішення, за яким ОСОБА_3 набула право власності на частину земельної ділянки, набрало чинності ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, тому не могла зареєструвати своє право власності і таке право не могло увійти до складу її спадщини.

20 липня 2020 року в департаменті ЦНАП у м. Кременчуці вона отримала інформаційну довідку, відповідно до якої власником частини будинку та земельної ділянки значиться ОСОБА_2 згідно із свідоцтвом про право на спадщину за заповітом. Проте, позивачка вважає, що відповідач не міг набути права власності на спірну земельну ділянку на законних підставах.

Посилаючись на зазначені у позові обставини, просила суд визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, реєстровий № 147 від 21.02.2020, видане ОСОБА_2 приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Дудкіною С. Г.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 лютого 2021 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено за безпідставністю.

Не погодившись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_1 - адвокат Тищенко С. В. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення місцевого суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що рішення суду прийняте без належної та всебічної оцінки досліджених під час судового розгляду обставин і доказів.

Вказує, що відповідач не міг набути частку у праві власності на законних підставах, оскільки на момент складення заповіту на ім`я ОСОБА_2 . 26.12.2013 заповідач ОСОБА_3 не мала у власності частини земельної ділянки, так як таке право було визнано за нею лише 08.01.2019 у зв`язку з набранням чинності рішенням суду.

Виникнення такого речового права на нерухоме майно згідно положень частини другої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникає з моменту державної реєстрації.

Вважає помилковими та такими, що суперечать чинному законодавству, висновки суду про те, що спадкоємець ОСОБА_2 наділений правом вчинити ті дії, які вчинив би сам спадкодавець, якби був живим, оскільки такі права мали б виникнути у спадкоємця лише у випадку відкриття спадщини до набрання судовим рішенням чинності.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_4 адвокат Міщенко О. В. просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване.

Колегія суддів Полтавського апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно пункту 1 частини першої статті 374, статті 375 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

По справі встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 14.01.2008 Першою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою, ОСОБА_1 належить на праві приватної спільної часткової власності 1/4 частина житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 .

Співвласником іншої 1/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 , виданого 16.01.2008 Першою Кременчуцькою державною нотаріальною конторою за реєстровим № 5-20, була ОСОБА_3 .

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 04 вересня 2018 року у справі № 524/8722/16-ц за позовом ОСОБА_3 встановлено порядок користування 1/2 частиною житлового будинку по АДРЕСА_1 (квартири АДРЕСА_2 ) шляхом виділення у користування ОСОБА_3 1/2 частини квартири АДРЕСА_3 житлового будинку літ. «А, а, а1, ап»: кімнати «2-5», площею 18,9 кв. м, яка у додатку № 1 до висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 01 червня 2017 року № 42-17 позначена зеленим кольором та виділення у користування ОСОБА_1 1/2 частини квартири АДРЕСА_3 житлового будинку літ. «А, а, а1, ап»: прибудови «2-3», площею 5,9 кв. м, та кімнати «2-4», площею 6,5 кв. м, які в додатку № 1 до висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 01 червня 2017 року № 42-17 позначені синім кольором. У спільному користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_1 залишено коридор «2-1», кухню «2-2», передпокій «2-6» та прибудову «2-7», загальною площею 20,9 кв. м, які в додатку № 1 до висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 01 червня 2017 року № 42-17 позначені червоним кольором.

Визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_1 право власності за кожною на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,0295 га, кадастровий номер :06:003:0488, розташованої по АДРЕСА_1 .

Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене 02 червня 2008 року державним нотаріусом Першої кременчуцької державної нотаріальної контори Роженко Л. М., зареєстроване в реєстрі за № 5-393, в частині його видачі на 1/2 частину спадкового майна - приватизованої земельної ділянки, площею 0,0295 га, розташованої по АДРЕСА_1 .

Визнано недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку, серії ЯЗ № 163754, виданий 20 листопада 2008 року управлінням Держкомзему в м. Кременчуці Полтавської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 02 червня 2008 року № 5-393 на ім`я ОСОБА_1 в частині його видачі на 1/2 частку земельної ділянки, площею 0,0295 га, кадастровий номер :06:003:0488, розташованої по АДРЕСА_1 .

Встановлено порядок користування земельною ділянкою, площею 0,0295 га, кадастровий номер :06:003:0488, розташованої по АДРЕСА_1 . Виділено в користування ОСОБА_3 на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями - земельну ділянку, площею 147,5 кв. м, з них на земельній ділянці спільного користування, площею 83,5 кв. м, (яка в додатку № 3 до висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 01 червня 2017 року № 42-17 позначена червоним кольором), на земельній ділянці індивідуального користування, площею 64 кв. м, яка в додатку № 3 до висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 01 червня 2017 року № 42-17 позначена зеленим кольором. Виділено в користування ОСОБА_1 на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями - земельну ділянку, площею 147,5 кв. м, з них на земельній ділянці спільного користування, площею 83,5 кв. м, (яка в додатку № 3 до висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 01 червня 2017 року № 42-17 позначена червоним кольором), на земельній ділянці індивідуального користування, площею 64 кв. м, яка в додатку № 3 до висновку судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 01 червня 2017 року № 42-17 позначена синім кольором.

08 січня 2019 року вказане судове рішення постановою Полтавського апеляційного суду було залишено без змін та набрало законної сили.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла, внаслідок чого відкрилася спадщина.

За життя, 26 грудня 2013 року ОСОБА_3 склала заповіт, який посвідчено 26.12.2013 приватним нотаріусом Григоренком Г. І. за № 1941, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалося, та все те, на що вона матиме право на день смерті, заповіла ОСОБА_2

27 лютого 2019 року ОСОБА_2 звернувся до приватного нотаріуса Дудкіної С. Г. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3

09 грудня 2019 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Дудкіною С. Г. видано ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/4 частку у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

21 лютого 2020 року видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку у праві власності за земельну ділянку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площа 0,0295 га, кадастровий номер :06:003:0488.

Право власності спадкоємця ОСОБА_2 на вказане нерухоме майно зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 09.12.2019 та 21.02.2020 відповідно.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідач, як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_3 , у строк, визначений статтею 1270 ЦК України, прийняв спадщину, свідоцтво про право на спадщину за заповітом видано у відповідності до вимог статей 1296, 1297, 1298 ЦК України, при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом нотаріусом перевірено факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна та осіб, які мають право на спадкування, а тому підстав, передбачених статтею 1301 ЦК України, для визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, не встановлено.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками місцевого суду та не вбачає підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця (статті 1218, 1219 ЦК України).

Згідно частини п`ятої статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину (частина перша статті 1296 ЦК України).

За змістом статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

У постановах від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1316/2227/11 та від 11 грудня 2019 року № 414/811/17 у подібних правовідносинах, Верховний Суд дійшов висновку, що у статті 1301 ЦК України, як підставу визнання свідоцтва недійсним, прямо вказано лише відсутність права спадкування в особи, на ім`я якої було видане свідоцтво. Це має місце, зокрема, у разі, якщо ця особа була усунена від спадкування; відсутні юридичні факти, що давали б їй підстави набути право на спадкування - утримання, спорідненість, заповіт; у випадку, коли спадкодавець, оголошений у судовому порядку померлим, виявився насправді живим і судове рішення про оголошення його померлим скасоване. Іншими підставами визнання свідоцтва недійсним можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, включення до свідоцтва майна, яке не належало спадкодавцю на момент відкриття спадщини тощо.

Доводи апелянта про те, що відповідач не міг набути частку у праві власності на законних підставах, оскільки за життя та на момент складення заповіту ОСОБА_3 не набула права власності на частку спірної земельної ділянки, так як не зареєструвала своє право власності, не ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Державній реєстрації прав, зокрема, підлягає право власності (пункт 1 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень, перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав, а також умови, підстави та процедуру взяття на облік безхазяйного нерухомого майна встановлені Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127.

Відповідно до пункту 66 наведеного Порядку для державної реєстрації права власності на підставі заяви спадкоємця подаються документи, необхідні для відповідної реєстрації, передбачені статтею 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та цим Порядком, що підтверджують набуття спадкодавцем права власності на нерухоме майно, витяг із Спадкового реєстру про наявність заведеної спадкової справи та документ, що містить відомості про склад спадкоємців, виданий нотаріусом чи уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, якими заведено відповідну спадкову справу. Державна реєстрація права власності на підставі заяви спадкоємця проводиться шляхом внесення до Державного реєстру прав відомостей про суб`єкта права власності - спадкодавця з обов`язковим зазначенням відомостей про смерть такої особи.

Державна реєстрація права ОСОБА_3 на 1/2 частку спірної земельної ділянки кадастровий номер :06:003:0488, площею 295 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення Автозаводського районного суду Полтавської області від 04.09.2018 у справі № 524/8722/16-ц із зазначенням інформації про смерть спадкодавця проведена 03.02.2020, про що внесено відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Таким чином факт належності спадкодавцю ОСОБА_3 на момент відкриття спадщини права на 1/2 частку вказаної земельної ділянки підтверджений державною реєстрацію права, що апелянтом по справі не спростовано.

Відповідно до частини першої статті 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому.

У заповіті від 26.12.2013 ОСОБА_3 зробила розпорядження щодо усього майна, яке належатиме їй на час відкриття спадщини, тому доводи апелянта про відсутність права заповідача на спірну земельну ділянку на момент складення заповіту є безпідставними.

За наведених обставин колегія суддів апеляційного суду відхиляє доводи апеляційної скарги представника позивача, які не ґрунтуються на законі та не відповідають фактичним обставинам справи, та залишає без змін законне та обґрунтоване рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Тищенко Сергія Володимировича залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 лютого 2021 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя С. Б. Бутенко

Судді О. І. Обідіна

О. В. Прядкіна