ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7599/21
провадження № 2/753/6111/21
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" липня 2021 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Цимбал І.К.

при секретарі - Римар М.М.

з участю: представника позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Вишнякова Ірина Валеріївна, ОСОБА_5 , про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи свої вимоги тим, що 03.10.2019 позивач отримала постанову Деснянського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві про відкриття виконавчого провадження №60126371 про стягнення виконавчого збору в розмірі 56 670 грн. 15 коп. В подальшому позивачу стало відомо, що заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 29.11.2016 було солідарно стягнуто з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 відсотки, інфляційні збитки та 3% річних за договором позики від 25.10.2008 за період прострочення з 09.03.2009 по 31.01.2016 в розмірі 566701 грн. 45 коп. Дане рішення було винесено на підставі вчиненого ПНКМНО Вишняковою І.В. виконавчого напису №880 від 11.04.2009. Даний виконавчий напис порушує права позивача, оскільки на підставі встановленої заборгованості у виконавчому написі відповідачем було подано позов до ОСОБА_5 та самого позивача, як солідарного відповідача. Крім того, в рамках виконавчого провадження відкритого на підставі виконавчого листа накладено арешти на рахунки позивача. Оскільки виконавчий напис порушує права та інтереси позивача, остання звернулася з даним позовом до суду за захистом свого порушеного права.

В судовому засіданні представник позивача, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити з підстав викладених в останньому.

Відповідач та представник відповідача, проти позову заперечували, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. Зазначили, що оспорюваних виконавчий напис нотаріуса підлягає виконанню ОСОБА_5 , а тому вимоги позивача є безпідставними. Правовідносини, щодо вчиненого виконавчого напису виникли між позичальником та боржником ( ОСОБА_5 ), який виконавчий напис, зокрема з підстав його не безспірності не оспорював. Позивач не є стороною договору позики, щодо якого вчинено виконавчий напис нотаріуса, а також не є боржником за виконавчим провадженням, відкритим стосовно ОСОБА_5 , а тому права позивача щодо виконання виконавчого напису жодним чином не порушують права позивача. Дані заперечення відображені у відзиві на позовну заяву, які долучені до матеріалів справи.

Треті особи в засідання не з`явилися, про розгляд справи судом повідомлялися. Від приватного нотаріуса надійшла заява про розгляд справи за її відсутності.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

25.10.2008 між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було укладено договір позики грошових коштів /а.с. 21/.

11.04.2009 ПНКМНО Вишняковою І.В. було видано виконавчий напис №880, відповідно до якого запропоновано стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 заборгованість в розмірі 308340 грн. за невиконання умов договору позики /а.с.22/.

На підставі даного виконавчого напису приватним виконавцем 18.09.2020 відкрито виконавче провадження /а.с.26/.

За невиконання умов договору позики, заочним рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28.11.2016 було задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення відсотків, інфляційних збитків за договором позики /а.с.17-19/.

На підставі рішення суду постановою державного виконавця від 24.09.2019 відкрито виконавче провадження /а.с.9/ та постановою від 31.10.2019 накладено арешт на кошти боржника /а.с. 15/.

27.02.2020 за заявою про перегляд заочного рішення ОСОБА_4 заочне рішення суду скасовано, розгляд справи призначено в загальному порядку /а.с.20/.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис.

Договір позики від 25.10.2008, не оспорювався сторонами та є чинним, у виконавчому написі від 11.04.2008 р. зазначена заборгованість в розмірі 308 340,00 грн., з яких 256 950 грн. основного зобов`язання та проценти (20%) від неповернутої суми в розмірі 51 390,00 грн. згідно п. 4 договору позики.

Зазначена у виконавчому написі заборгованість співпадає із заборгованістю за договором позики та саме така заборгованість існувала на дату вчинення виконавчого напису 11.04.2009.

Доводи ОСОБА_4 про часткову сплату ОСОБА_5 заборгованості (05.11.2009 р., 16.12.2009 р., 26.12.2009 р., 20.10.2011 р.) стосуються періоду після дати вчинення нотаріусом виконавчого напису від 11.04.2009 р. і не впливають на чинність виконавчого напису. Часткова сплата заборгованості після вчинення виконавчого напису, може бути підставою для зменшення стягуваної суми у виконавчому провадженні, але не є підставою для оспорювання виконавчого напису.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Враховуючи те, що позивач не має статусу позичальника за договором позики від 25.10.2008, згоду на укладення якого вона надала своєму чоловіку ОСОБА_5 , який не оспорював даний договір, правових підстав вважати, що вчиненим виконавчим напису будь-яким чином порушують права чи інтереси позивача, які підлягають судовому захисту, немає. Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів і відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, що визначено в Законі України "Про нотаріат" та в Постанові Верховного Суду від 14.08.2019 року винесеного за результатами розгляду справи № 519/77/18.

За таких умов, питання про наявність або відсутність у ОСОБА_4 солідарного обов`язку із своїм чоловіком ОСОБА_5 щодо укладених в період шлюбу договорів позики, які укладалися за нотаріальною згодою ОСОБА_4 , повинні вирішуватися під час розгляду справи № 754/7395/16-ц, яка знаходиться у провадженні Деснянського районного суду м. Києва та в якій вирішується питання про наявність відповідальності чи відсутності відповідальності ОСОБА_4 за укладеними ОСОБА_5 договором позики, а не шляхом оспорювання виконавчого напису нотаріуса про стягнення коштів із ОСОБА_5 за договором, стороною якого вона не являється, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 89, 141, 209, 210, 223, 247, 265, 274, 279, 354 ЦПК України, ст.ст. 34, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Вишнякова Ірина Валеріївна, ОСОБА_5 , про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення суду.

Головуючий: