Справа № 408/7353/19-ц
Провадження № 2/408/520/21
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року смт. Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі:

головуючого Соболєва Є.О.,

при секретареві Савенко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в якому позивач просить визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ :

Обґрунтовуючи свій позов позивач вказала, що вона є власником будинку АДРЕСА_1 на підставі договору дарування житлового будинку. У належному їй будинку зареєстрована відповідач - дочка ОСОБА_2 , яка з 1989 року в будинку не проживає. Реєстрація у будинку відповідача, яка не сплачує комунальні послуги та не несе інших витрат по утриманню будинку, створює їй перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном, що змусило її звернутись з цією позовною заявою до суду.

В своєму позові та до початку судового розгляду позивач надала заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності.

Відповідач про час і місце розгляду справи була сповіщена належним чином, причин неявки не повідомила, відзив на позов у встановлений судом строк не надала, заяв про розгляд справи за її відсутності не надходило, тому суд вважав можливим розглянути справу за відсутності відповідача за наявними у ній матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною четвертою статті 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтями 317, 319 Цивільного кодексу України передбачено, що власнику майна належить право володіння, користування та розпорядження майном, а також власник майна володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З матеріалів справи вбачається, що будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить позивачу на підставі договору дарування від 22.08.1990, зареєстрованого в реєстрі за № 44.

Також, наведені вище обставини підтверджуються: копією паспорта позивача ОСОБА_1 , де вказане місце її реєстрації та проживання; технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок, актом обстеження житлової будівлі від 22.10.2019 та довідкою з місця проживання (про склад сім`ї) № 1565 від 22.10.2019, згідно яких підтверджується, що у будинку крім позивача, зареєстрована відповідач - дочка ОСОБА_2 . Однак, з 1989 року остання за даною адресою не проживає, що також підтверджується вище вказаним актом.

Частина 1 ст. 401 ЦК України передбачає, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду (ч. 1 ст. 402 ЦК України).

За приписами ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач ОСОБА_2 була зареєстрована в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , формально, але вже більше 30 років в ньому не проживає.

За таких обставин позовна заява ОСОБА_1 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн. НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , - задовольнити.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , визнати такою, що втратила право користування житлом, а саме житловим будинком, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 273 Цивільного процесуального кодексу України, та може бути оскаржене до Луганського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання та підписання.

Головуючий: Є.О. Соболєв