КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
єдиний унікальний номер справи: №754/2880/2020
номер провадження №22-ц/824/37/2021
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2021 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді - доповідача: Білич І.М.

суддів: Коцюрби О.П., Нежури В.А.

при секретарі: Кемському В.В.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Пашиніна Олександра Анатолійовича, який діє в інтересах Акціонерного товариства «ОТП БАНК» на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 5 серпня 2020 року, ухваленого під головуванням судді Деснянського районного суду міста Києва Панченко О.М.,

у справі № 754/2880/20 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОТП БАНК» про захист прав споживача.

в с т а н о в и л а :

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, та з урахуванням змінених позовних вимог просив:

- визнати протиправними дії АТ «ОТП БАНК» щодо блокування банківського рахунку № НОМЕР_1 в АТ «ОТП БАНК», відкритого на ім`я ОСОБА_1 , відмови у здійсненні переказу та ненадання інформації стосовно підстав блокування;

- зобов`язати АТ «ОТП БАНК» протягом трьох банківських днів з дня набрання рішенням суду законної сили здійснити переказ коштів в сумі 3 215 000 гривень з поточного рахунку № НОМЕР_1 в АТ «ОТП БАНК», відкритого на ім`я ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ; поточний рахунок № НОМЕР_3 в АТ «ОТП БАНК» МФО 300528), без стягнення плати за виконання цього переказу;

- стягнути з АТ «ОТП БАНК» на користь ОСОБА_1 у відшкодування заподіяної моральної шкоди 200 000,00 гривень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 05 вересня 2019 року між ним та АТ «ОТП БАНК» було укладено договір про надання банківських послуг, за яким йому було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 . Станом на 14 листопада 2019 року на рахунку обліковувалась сума в розмірі 3 215 911,92 грн.

У період з 15 по 19 листопада 2019 року ним було подано банку три платіжних доручення про переказ коштів на рахунок ОСОБА_3 як плату за нерухоме майно в загальному розмірі 3 215 000 грн. Однак, указані платіжні доручення не були виконані, банк без будь-яких правових підстав заблокував його поточний рахунок без повідомлення причини відмови у наданні банківських послуг. Обмежився загальними посиланнями про те, що рахунок обмежений у використанні, без зазначення правової підстави такого обмеження. Таким чином порушивши його право на належну якість послуги передбаченої Законом України «Про захист прав споживачів». Тому просив суд стягнути також завдану моральну шкоду у розмірі 200 000 грн.

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 5 серпня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Акціонерного товариства «ОТП БАНК» () щодо блокування банківського рахунку № НОМЕР_1 в АТ «ОТП БАНК» МФО 300528, відкритого на ім`я ОСОБА_1 , відмови у здійсненні переказу та ненадання своєчасно інформації стосовно підстав блокування.

Зобов`язано Акціонерне товариство «ОТП БАНК» (; 01033, м. Київ, вул. Жилянська, 43) протягом трьох банківських днів з дня набрання рішенням суду законної сили здійснити переказ коштів в сумі 3 215 000,00 гривень з поточного рахунку № НОМЕР_1 в АТ «ОТП БАНК» МФО 300528, відкритого на ім`я ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП;поточний рахунок НОМЕР_5 в АТ «ОТП БАНК» МФО 300528), без стягнення плати за виконання цього переказу.

У задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди - відмовлено.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду, представник відповідача, посилаючись на неповне з`ясування судом фактичних обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просив рішення суду скасувати в частині задоволених вимог ОСОБА_1 та ухвалити в цій частині нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Зазначаючи, що арешт на рахунок позивача накладений у відповідності з вимогами чинного законодавства унаслідок надходження до банку ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва Батрин О.В. про накладення арешту на кошти позивача, розміщені на відповідному банківському рахунку. При цьому, після того як банк довідався, що відповідна ухвала в дійсності не постановлялася, арешт було знято, і позивач не обмежений у користуванні власним банківським рахунком. Попередні платіжні доручення відповідач виконати не має можливості, оскільки їх чинність зберігається протягом тридцяти днів з дня їх виписки. Відтак, на даний момент позивач не позбавлений можливості створити нові платіжні доручення та перерахувати кошти. Також відповідач заперечує факт ненадання відповіді ОСОБА_1 на його звернення щодо причин блокування рахунку.

Представником позивача був поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому він просив скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представником відповідача адвокатом Пашиніним О.А. було подано відповідь на відзив на апеляційну скаргу, в якому, зокрема, він вказував, що на державному веб-порталі Єдиний державний реєстр судових рішень, розміщено інформацію про наявність судового рішення з реквізитами які повністю відповідають реквізитам вказаним в ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.11.2019 року, з огляду на що у АТ «ОТП БАНК» не виникло жодних сумнівів щодо законності такого судового рішення під час його виконання.

У судовому засіданні представник АТ «ОТП БАНК» підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 не визнав подану апеляційну скаргу, заперечував проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб що з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом 05 вересня 2019 року ОСОБА_1 уклав із АТ «ОТП БАНК» договір про надання банківських послуг, за яким позивачу, як клієнту було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 , валюта рахунку - гривня. Укладення договору відбулось шляхом підписання сторонами заяви-анкети про надання банківських послуг АТ «ОТП БАНК» № 005/001833/19 від 05 вересня 2019 року.

Підписавши заяву-анкету клієнт ОСОБА_1 погодився (акцептував) та визнав невід`ємними частинами заяви-анкети типові договори, правила та тарифи АТ «ОТП БАНК»: Договір про відкриття та обслуговування банківського рахунку в іноземній та національній валюті для фізичних осіб (публічний), Правила користування рахунками АТ «ОТП БАНК» (публічні), Договір про надання послуг дистанційного обслуговування засобами системи OTP SMART (публічний) і Типові тарифи АТ «ОТП БАНК».

Станом на 15 листопада 2019 року на поточному рахунку позивача обліковувалися його власні кошти в сумі 3 215 911,92 грн.

Крім того, ОСОБА_1 було активовано послугу дистанційного онлайн обслуговування клієнта засобами системи OTP SMART АТ «ОТП БАНК». Відповідно до тарифів АТ «ОТП БАНК» на обслуговування у системі OTP SMART (додаток № 1 до рішення Тарифного комітету № 21 від 13.05.2019) тариф на перекази в мережі АТ «ОТП БАНК» на рахунок іншої особи, не встановлено (тобто такий переказ не тарифікується, комісія не стягується, вартість банківської послуги не визначено).

У період 15 - 19 листопада 2019 року позивачем через систему OTP SMART, із урахуванням встановленого ліміту переказів не більш як 1 500 000,00 грн. на день, було подано до банку три платіжних доручення про переказ коштів на користь ОСОБА_3 (поточний рахунок № НОМЕР_3 в АТ «ОТП БАНК»), із призначенням платежу - за нерухоме майно згідно попереднього договору купівлі-продажу нерухомості від 11жовтня 2019 року, а саме: № 14 від 15 листопада 2019 року на суму 1 495 000,00 грн., яке прийнято відповідачем 15 листопада 2019 року; № 15 від 18 листопада 2019 року на суму 1 400 000,00 грн., яке прийнято відповідачем 18 листопада 2019 року та № 16 від 19 листопада 2019 року на суму 320 000,00 грн., яке прийнято відповідачем 19 листопада 2019 року.

Всього позивачем як клієнтом банку було подано три розпорядження про перерахування його грошових коштів (здійснення видаткових банківських операцій) на загальну суму 3 215 000,00 гривень. Вбачається, що такі три грошові перекази здійснювалися позивачем на користь ОСОБА_3 як іншого клієнта АТ «ОТП БАНК», тобто в мережі банка (внутрішньобанківський переказ), а відтак не тарифікувалися.

Однак, вказані розпорядження позивача, як клієнта АТ «ОТП БАНК» банком виконані не були і грошові кошти не перераховані.

Відмову у виконанні вказаних розпоряджень клієнта, банк мотивував тим, що 14 листопада 2019 року ними простим поштовим відправленням було отримано ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 листопада 2019 року у справі № 757/58268/19-к (провадження № 1-кс-51808/2019) про накладення арешту на грошові кошти позивача на його поточному рахунку № НОМЕР_1 в АТ «ОТП БАНК».

Отриману ухвалу відповідачем прийнято до виконання та того ж дня, 14 листопада 2019 року банком накладено арешт на рахунок ОСОБА_1 через що відмовлено у здійсненні грошових переказів.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої вважав дії відповідача є протиправними, оскільки вони не відповідають вимогам закону щодо порядку накладення арешту, АТ «ОТП БАНК» в порушення визначеної законом процедури накладення арешту, прийняв до виконання ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 листопада 2019, яка надійшла до банку простим листом.

За спірними правовідносинами банківською або фінансовою послугою була видача банком позивачу коштів у готівковій формі. Цієї послуги незважаючи на те, що банк самостійно у подальшому отримавши інформацію від суду скасував арешт та незважаючи на вимоги позивача, відповідач не виконав. Вдався до відмови виконати три розпорядження клієнта банку з переказу грошових коштів, тобто не завершив послугу, незаконно обмеживши право позивача на розпорядження поточним рахунком. Хоча прийняті відповідачем платіжні доручення від позивача мали бути виконані не пізніше наступного дня їх оформлення.

Також судом вказувалось на те, що лист АТ «ОТП БАНК» від 21 грудня 2019 року № 017-01-1 в електронній ( цифровій) формі без накладення електронного підпису не є допустимим в розумінні ст.78 ЦПК України, доказом надання позивачу необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про причини блокування його поточного рахунку та невиконання платіжних доручень.

Відмовляючи у задоволенні вимог щодо стягнення моральної шкоди з урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 761/26293/16, суд першої інстанції вказував на те, що у спорах про захист прав споживачів діюче цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди у тих тільки випадках , якщо така шкода завдана майну споживача, або шкода завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю.

Розглядаючи спір, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон який їх регулює.

Звертаючись до суду з апеляційною скаргою, відповідач вказував на безпідставне неврахування судом першої інстанції при ухваленні рішення того, що відповідач, виконуючи відповідне судове рішення про накладення арешту на рахунки ОСОБА_1 , виходив з урахуванням пріоритету норм законів над нормами інших нормативно-правових актів, застосовуючи положення Конституції України, КПК України, а також враховуючи положення ст. 382 КК України. Зазначаючи, що отримавши в подальшому інформацію, про те, що слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ухвала від 04 листопада 2019 року про накладення арешту на грошові кошти відносно ОСОБА_1 не постановлялася, АТ «ОТП БАНК» було вжито заходів по зняттю арешту із рахунку позивача, що свідчить про добросовісність дій відповідача.

Колегія суддів вважає, що зазначені доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на нормах діючого законодавства та матеріалах справи виходячи з наступного.

Так, ч. 1 ст. 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність» визначено, що арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця, приватного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом.

Відповідно до пункту 9.1 Глави 9 («Порядок виконання банками заходів щодо арешту коштів на рахунках клієнтів»), що відповідно регулює такий порядок», Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29 березня 2004 за № 377/8976.

Обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що розміщені на його рахунку/ах відповідно до положень ст.1074 ЦК України не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на рахунку, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з легалізацією ( відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму та фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, замороження активів, що пов`язані з тероризмом та його фінансуванням, розповсюдженням зброї масового знищення та його фінансуванням, передбачених законом.

Виконання банком арешту коштів, що зберігаються на рахунку клієнта, здійснюється за постановою про арешт коштів державного виконавця/приватного виконавця, судовим рішенням ( у тому числі рішенням, ухвалою, постановою суду) чи ухвалою слідчого судді, суду постановленою під час здійснення кримінального провадження.

Банк приймає до виконання документ про арешт коштів, який доставлено до банку самостійно виконавцем (представником/повіреним, помічником приватного виконавця), слідчим, представником суду, слідчого судді, прокурора, контролюючого органу або, які надійшли рекомендованим або цінним листом, відправником якого є виконавець, суд, слідчий суддя, прокурор, контролюючий орган;

Банк також приймає до виконання постанову про арешт коштів, надіслану виконавцем у формі електронного документа, з дотриманням вимог законодавства України з питань електронного документообігу, електронних довірчих послуг, захисту інформації.

Зазначене вище, на думку колегії суддів, вказує на те, що діючим порядком виконання банками заходів щодо арешту коштів на рахунках клієнтів чітко встановлена спеціальна процедура, за якої банк приймає документ про арешт коштів, який: доставлено самостійно виконавцем (представником/ повіреним, помічником приватного виконавця), слідчим, представником суду, слідчого судді, прокурора, контролюючого органу, або який надійшов рекомендованим або цінним листом, відправником якого є виконавець, суд, слідчий суддя, прокурор, контролюючий орган, або документ надіслано виконавцем у формі електронного документа, із дотриманням вимог законодавства України з питань електронного документообігу (тобто електронний підпис).

Такий перелік є виключним та розширеному тлумаченню не підлягає.

У той же час, як вбачається із матеріалів справи 14 листопада 2019 року на адресу АТ «ОТП Банк» разом з супровідним листом надійшла ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04 листопада 2019 року у справі № 757/58268/19-к, провадження № 1-кс-51808/2019, якою було частково задоволено клопотання прокурора другого відділу процесуального керівництва Другого управління організації і процесуального курівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється слідчими центрального апарату Державного бюро розслідувань радника юстиції - Ганжи О. М. про арешт майна у рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0003113 про накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунку ОСОБА_1 , відкритому в АТ «ОТП Банк».

Зазначена ухвала надійшла до АТ «ОТП Банк» простим листом. Що також підтверджується матеріалами досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0002669 від 16 березня 2020 року за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ст. 367 та 358 КК України ( провадиться Шевченківським управлінням поліції ГУ НП у м. Києві)

14 листопада 2019 року на рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в банку на ім`я ОСОБА_1 , відповідачем було накладено арешт.

Відтак, колегія суддів, вважає висновки суду першої інстанції в частині того, що відповідач не дотримався наведеного порядку і в його порушення прийняв на виконання документ, який надійшов простим листом, що власно і стало причиною незаконного обмеження прав позивача як клієнта банку, є такими що повністю узгоджуються з матеріалами справи та нормами діючого законодавства.

Не можуть бути підставою для скасування судового рішення і доводи апеляційної скарги в частині помилковості висновків суду першої інстанції щодо недотримання відповідачем положень Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29 березня 2004 за № 377/8976 при прийнятті до виконання ухвали слідчого судді, яка надійшла простим листом. Судом першої інстанції, у порушення ч. ч. 6, 7 ст. 10 ЦПК України, не враховано, що така Інструкція є підзаконним нормативно-правовим актом, який має меншу юридичну силу, ніж Конституція України та кодифікований нормативно-правовий акт, у даному випадку Кримінально-процесуальний кодекс України, нормами якого не передбачено особливого порядку щодо процедури накладення арешту на підставі ухвали суду, зокрема, вимоги щодо направлення ухвали про накладення арешту рекомендованим або цінним листом.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правомірно зазначив в рішенні суду про безпідставність посилання відповідача на норми КК України стосовно звернення судового рішення до виконання, як на обставини не порушення ним встановленого порядку арешту коштів на рахунках клієнтів.

Положеннями ст. ст. 2, 170, 175, ч. 2 ст. 535 КПК України передбачено, що суд разом із своїм розпорядженням про виконання судового рішення надсилає копію відповідному органу чи установі, на які покладено обов`язок виконати судове рішення. Дані норми права визначають загальні правила щодо необхідності надсилання копії судового рішення разом з розпорядженням про виконання і не встановлено порядок ( умови) його надсилання, прийняття на виконання та безпосереднього виконання відповідним органом чи установою. Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

У той час, як порядок виконання банками ухвали про арешт врегульовано спеціальними нормами, а саме: ч. 1 ст. 59 Закону України «Про банки і банківську діяльність та п. 9.1 глави 9 Інструкції № 22.

Доводами апеляційної скарги є також те, що ухвалюючи рішення суд не врахував, що відповідач належним чином проінформував відповідача щодо підстав блокування його рахунку та невиконання платіжних доручень шляхом направлення на його електронну пошту листа, яким проінформував про причини обмеження його прав на розпорядження рахунком.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції приймаючи рішення щодо визнання протиправними дій відповідача, які виразилися у ненаданні позивачу інформації стосовно підстав блокування його поточного рахунку, правомірно вказував на те, що у відповідності до положень ст. 1091 ЦК України банк повинен негайно інформувати платника на його вимогу про виконання платіжного доручення, що кореспондується із вимогами Закону України «Про захист прав споживачів» щодо надання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію ( ст. 21 цього Закону).

Електронне листування АТ «ОТП БАНК» не може вважатися належним письмовим доказом. Роздруківка електронного листування не може вважатись електронним документом в розумінні ч.1 ст.5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», відповідно до якої електронний документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст. 6 закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписування електронного документа іншим суб`єктам електронного документообігу. Накладенням електронного підпису завершується створення електронного документа ( постанова Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 359/1022/18, від 28 грудня 2019 року у справі № 922/788/19).

Відповідно до п.15.1 Правил користування рахунками АТ «ОТП БАНК» ( публічні), затверджених наказом № 256 від 01.10.2019 року( діють в банку з 15жовтня 2019 року) повідомлення, що направляє одна сторона іншій, повинні бути здійсненні в письмовій формі і будуть вважатися направленими належним чином, якщо вони відправлені поштовим зв`язком ( рекомендованим листом, листом з оголошеною цінністю з описом вкладення або іншим листом, доставка якого може бути документально підтверджена ) доставлені особисто однією із сторін іншій стороні чи кур`єрською доставкою.

Відтак, лист банку від 21 грудня 2019 року № 017-01-1 в електронній ( цифровій) формі без накладення електронного підпису не є допустимим доказом в розумінні положень ст.81 ЦПК України щодо повідомлення.

Колегія суддів вважає такими, що не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду доводи апеляційної скарги щодо залишення поза увагою суду того, що подані ОСОБА_1 розпорядження про здійснення платіжних переказів, не можуть бути виконані АТ «ОТП БАНК», оскільки банк платника приймає платіжне доручення до виконання протягом 30 календарних днів з дати його виписки, а платіжні доручення за № 14 від 15 листопада 2019 року на суму 1 495 000,00 грн., яке прийнято відповідачем 15 листопада 2019 року; № 15 від 18 листопада 2019 року на суму 1 400 000,00 грн., яке прийнято відповідачем 18 листопада 2019 року та № 16 від 19 листопада 2019 року на суму 320 000,00 грн., яке прийнято відповідачем 19 листопада 2019 року взагалі не приймалися відповідачем у зв`язку із накладеним арештом на рахунок позивача.

Згідно до матеріалів справи вбачається, що 26 травня 2020 року відповідачем було отримано заяву ОСОБА_1 про зміну підстав позову, де вказувалось, що слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва ухвала від 04 листопада 2019 року про арешт коштів не постановлялася.

28 травня 2020 року банком скеровано офіційний запит до Печерського районного суду м. Києва щодо з`ясування зазначених обставин.

09 червня 2020 року Печерський районний суд м. Києва на адресу банку надав відповідь, що ухвала від 04 листопада 2019 року щодо арешту коштів ОСОБА_1 ,які обліковувалися в банку відповідача слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва Батрин О. В. не постановлялася, та до будь-яких установ на виконання не направлялася.

Після отримання листа відповідачем було знято арешт з рахунку позивача і листом за № 68-3-68-3-1-68-3-2/9492 від 17 червня 2020 року повідомлено ОСОБА_1 про відсутність будь-яких обмежень у використанні рахунку № НОМЕР_1 .

У ході розгляду справи AT «ОТП БАНК» підтвердив факт прийняття банком до виконання платіжних доручень № 14 від 15 листопада 2019 року, №15 від 18листопада 2019 року та № 16 від 19 листопада 2019 року із подальшою відмовою у здійсненні видаткових операцій за поточним рахунком.

Відповідно до пункту 9.7 Інструкції № 22, якщо на кошти накладено арешт і на рахунку арештована сума коштів менша, ніж та, що зазначена в документі про арешт коштів, то банк не приймає до виконання платіжні доручення клієнта і повертає їх згідно з пунктом 2.15 глави 2 цієї Інструкції.

Пунктом 2.15 глави 2 Інструкції № 22 передбачено порядок повернення банком своїм клієнтам оформлених ними розрахункових документів та супровідних документів визначається в договорах банківського рахунку клієнтів. Банк, повертаючи розрахунковий документ у день його надходження, має зробити на його зворотному боці напис про причину повернення документа без виконання (з обов`язковим посиланням на статтю закону України, відповідно до якої розрахунковий документ не може бути виконано, або/та главу/пункт нормативно-правового акта Національного банку, який порушено) та зазначити дату його повернення (це засвідчується підписами відповідального виконавця і працівника, на якого покладено функції контролера, та відбитком штампа банку).

Пунктом 22.7 ст. 22 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» також передбачено, що у разі відмови з будь-яких причин у прийнятті розрахункового документа банк має повернути його ініціатору не пізніше наступного операційного дня банку із зазначенням причини повернення.

Матеріали справи не містять доказів не прийняття банком платіжних доручень до виконання у зазначений вище спосіб, або їх повернення. Не було надано таких доказів і в ході апеляційного розгляду справи.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду посилання відповідача в апеляційній скарзі на ту обставину, що на час розгляду справи поточний рахунок позивача вже розблоковано і він не позбавлений права звернутися до банку із новими розпорядженнями про перерахування грошових коштів, оскільки таке нове звернення позивача є лише його правом, а не способом захисту вже порушеного права або самостійним виправленням відповідачем допущених ним порушень шляхом зарахування ( перерахування) відповідної суми на рахунок належного отримувача, як того вимагають положення ст. 1073 та ч. 1 ст. 1091 ЦК України.

Обґрунтовуючи своє рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування з доводів викладених у апеляційній скарзі нема.

Керуючись ст.ст. 368, 372, 374,375, 381 -384, 387 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу адвоката Пашиніна Олександра Анатолійовича, який діє в інтересах Акціонерного товариства «ОТП БАНК» залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 5 серпня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 березня 2021 року.

Суддя-доповідач:

Судді: