Справа № 573/2131/20
Номер провадження 2/573/45/21
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

24 березня 2021 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Замченко А.О.,

з участю секретаря Півньової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Річківська сільська рада Білопільського району Сумської області, Білопільська районна державна нотаріальна контора Сумської області, про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання житлового будинку та земельних ділянок спільною сумісною власністю, виділення 1/2 частки майна,

в с т а н о в и в :

24 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 з позовом, який у подальшому уточнила. Свої вимоги мотивує тим, що з грудня 2004 року почала проживати з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу. 04 серпня 2009 року за їх спільним рішенням вони придбали домоволодіння та дві земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , а 22 вересня 2009 року офіційно зареєстрували шлюб. До укладення шлюбу вони проживали разом однією сім`єю як чоловік та жінка, мали спільний побут, дбали один про одного, спільно приймали рішення, придбавали майно, мали взаємні права та обов`язки. У 2010 року вони отримали в спільну часткову власність квартиру АДРЕСА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. 13 березня 2020 року вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з чим було заведено спадкову справу. Також до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини звернулася донька ОСОБА_3 від попереднього шлюбу ОСОБА_2 . З останньою вона не знайшла порозуміння щодо успадкування домоволодіння та земельних ділянок, правовий статус яких не може бути визначений нотаріусом як спільна сумісна власність подружжя, оскільки вони були набуті до реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 .

Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_1 просить встановити факт її проживання з ОСОБА_3 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з 01 грудня 2004 року по 22 вересня 2009 року, визнати спільною сумісною власністю житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та земельні ділянки з кадастровими номерами :00:002:0176, :00:002:0177, а також виділити їй 1/2 частину вказаного майна.

У зв`язку з тим, що позовна заява не відповідала вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, ухвалою судді Білопільського районного суду Сумської області від 30 листопада 2020 року її було залишено без руху та надано термін для усунення недоліків.

09 грудня 2020 року до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою судді Білопільського районного суду Сумської області від 09 грудня 2020 року відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 06 січня 2021 року закрито підготовче провадження в справі та призначено її до розгляду.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та її адвокат Дрозденко М.М. позов підтримали, просили його задовольнити. Позивачка пояснила, що з грудня 2004 року проживала з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу в АДРЕСА_3 . Вони мали спільний побут, вели господарство, мали взаємні права та обов`язки, у них був спільний бюджет. Також пояснила, що вони продали вказану вище квартиру та купили будинок у АДРЕСА_1 .

Відповідачка ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнала. При цьому пояснила, що вона є дочкою ОСОБА_3 від першого шлюбу. Останній проживав з ОСОБА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Коли почали проживати не знає, але станом на 2007 рік вже жили. Батько і позивачка продали квартиру та купили будинок, розташований у АДРЕСА_1 .

Представники третіх осіб - Річківської сільської ради Білопільського району та Білопільської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі (а. с. 148, 149).

Заслухавши сторони, адвоката, свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 і ОСОБА_4 перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 49 зв., 56 зв.).

З копії будинкової книги та довідки Виконавчого комітету Річківської сільської ради від 12 січня 2021 року вбачається, що ОСОБА_3 був головою домогосподарства, розташованого в АДРЕСА_3 . 28 грудня 2005 року останній зареєстрував за вказаною адресою ОСОБА_6 як співмешканку (а. с. 90, 134).

04 серпня 2009 року ОСОБА_3 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу придбав у власність житловий будинок з надвірними та господарськими прибудовами та земельну ділянку площею 0,0432, призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 14).

Цього ж дня, тобто 04 серпня 2009 року, ОСОБА_3 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу також придбав у власність земельну ділянку площею 0,4843 га, призначену для ведення особистого господарства, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 18, 21).

Право власності ОСОБА_3 на вказаний житловий будинок зареєстроване 12 серпня 2009 року, а на земельні ділянки - 27 жовтня 2020 року (а. с. 15-17, 19-20).

22 вересня 2009 року ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_6 , у зв`язку з чим останній було присвоєно прізвище ОСОБА_7 (а. с. 8).

На підставі рішення Виконавчого комітету Річківської сільської ради Білопільського району від 18 грудня 2009 року ОСОБА_3 і ОСОБА_1 передано в приватну спільну часткову власність житлову квартиру АДРЕСА_2 (а. с. 13). Право власності на вказане житло зареєстроване за останніми 05 серпня 2010 року (а. с. 13 з. с.).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер (а. с. 9).

Згідно з довідкою Виконавчого комітету Річківської сільської ради Білопільського району від 05 серпня 2020 року ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований і проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом з дружиною ОСОБА_1 . Заповіт від імені померлого ОСОБА_3 Виконавчим комітетом Річківської сільської ради не посвідчувався (а. с. 46, 90а).

З копії спадкової справи вбачається, що 13 березня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_3 , у зв`язку з чим була заведена спадкова справа (а. с. 43).

06 серпня 2020 року до Білопільської районної державної нотаріальної контори надійшла заява доньки ОСОБА_3 - ОСОБА_2 про прийняття спадщини після смерті батька (а. с. 48-49, 56 зв.).

Як вбачається зі свідоцтв про право на спадщину, виданих державним нотаріусом Білопільської районної державної нотаріальної контори Ковальовою Л.Б. 11 листопада 2020 року та зареєстрованих у реєстрі за №797, 798, 799, 800, ОСОБА_1 і ОСОБА_2 у рівних частинах успадкували після смерті ОСОБА_3 земельні ділянки площею 2,5301 га та 0,1811 га, призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Річківської сільської ради Білопільського району, які належали спадкодавцю на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ №036540 (а. с. 72 зв. - 74).

Свідок ОСОБА_8 у судовому засіданні показав, що знав ОСОБА_3 з дитинства. Останній проживав однією сімєю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_1 у квартирі, розташованій у АДРЕСА_3 . Згодом вони продали вказану квартиру та придбали будинок по АДРЕСА_1 . Ще до реєстрації шлюбу ОСОБА_1 і ОСОБА_3 вели спільне господарство, дбали один про одного, ОСОБА_9 ставився до ОСОБА_10 як до дружини.

Від допиту в якості свідка ОСОБА_11 позивачка та її адвокат відмовилися, проти чого не заперечувала відповідачка, і відмова прийнята судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно з ч. 1 ст. 25 СК України жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі.

Як вбачається з пункту 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 в справі №1-8/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») до членів сім`ї також належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інші обставини, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення в них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

Згідно зі ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

На майно, що є об`єктом права спільної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою, поширюються положення Глави 8 цього Кодексу.

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Конструкція норми ст. 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом з тим, зазначена презумпція може бути спростована й один з подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року в справі № 6-843цс17, постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року в справі № 372/504/17-ц.

Згідно з ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 74 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі ухвалити рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Зазначені норми свідчать про презумпцію спільності права власності жінки та чоловіка, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою на майно, яке набуте ними в період спільного проживання. Разом з тим, зазначена презумпція може бути спростована й один зі співвласників може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того, хто її спростовує.

Саме такий правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 30 листопада 2020 року в справі №638/20596/16.

У постанові Верховного Суду від 03 лютого 2021 року в справі №645/2078/18 зроблено висновок, що особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти.

З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб вбачається, що ОСОБА_3 з 19 грудня 2001 року по 13 березня 2006 року перебував в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 (а. с. 12-130).

Оскільки в період з 01 грудня 2004 року по 13 березня 2006 року ОСОБА_3 перебував в іншому шлюбу, а тому з огляду на положення ч. 1 ст. 25 СК України вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Позивачка ОСОБА_1 належними та допустимими доказами довела факт проживання з ОСОБА_3 однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період з 14 березня 2006 року до офіційного укладення ними шлюбу 22 вересня 2009 року та придбання в зазначений період спірних будинку і земельних ділянок. При цьому суд враховує, що сам ОСОБА_3 , реєструючи 28 грудня 2005 року ОСОБА_12 у своєму домогосподарстві, визнавав, що остання є його співмешканкою (а. с. 134).

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково, встановити факт проживання ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 однією сім`єю без реєстрації шлюбу в період з 14 березня 2006 року по 22 вересня 2009 року, визнати спільним сумісним майном ОСОБА_1 і ОСОБА_1 житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами, а також земельні ділянки з кадастровими номерами :00:002:0176 та :00:002:0177, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину вказаного майна.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд враховує також пояснення відповідачки, наданні в судовому засіданні, та те, що остання позов визнала.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_2 ), треті особи: Річківська сільська рада Білопільського району Сумської області (41832, Сумська область, Білопільський район, с. Річки, вул. Центральна, 6, ), Білопільська районна державна нотаріальна контора Сумської області (41800, Сумська область, м. Білопілля, вул. Торгова площа, 27, ), про встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання житлового будинку та земельних ділянок спільною сумісною власністю, виділення 1/2 частки майна задовольнити частково.

Встановити юридичний факт спільного проживання з 14 березня 2006 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , однією сім`єю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу.

Визнати спільним сумісним майном ОСОБА_3 та ОСОБА_1 житловий будинок з надвірними та господарськими прибудовами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,0432 га з кадастровим номером :00:002:0177, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,4843 га з кадастровим номером :00:002:0176, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину: житлового будинку з надвірними та господарськими прибудовами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0,0432 га з кадастровим номером :00:002:0177, призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; земельної ділянки площею 0,4843 га з кадастровим номером :00:002:0176, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ЦПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складено 25 березня 2021 року.

Суддя