Справа № 681/1342/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2021 року м.Полонне

Полонський районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Горгулько Н.А.,

за участі секретаря судових засідань Олійник Л.А.,

позивача ОСОБА_1 , його представника - адвоката Казарця А.Г.,

третьої особи ОСОБА_2 , її представника - адвоката Рівнячка Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полонне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Полонської міської ради про визнання права власності на житловий будинок та господарські споруди в порядку спадкування за заповітом, третя особа ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

В жовтні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання права власності та вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Відповідно до заповіту від 22.04.2013 р., посвідченого секретарем Новоселицької сільської ради Яремова Г.Д. заповіла ОСОБА_1 житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1 та прилеглу до нього земельну ділянку розміром 0,53га. У встановлений законом строк позивач вступив у спадщину шляхом подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини. Однак через відсутність правовстановлюючого документа на житловий будинок та господарські споруди позивач не має можливості отримати свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Просить визнати за ним право власності на вказане майно.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, просили його задоволити з підстав, вказаних у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, місце, час розгляду справи повідомлений належним чином. Про причину неявки суд не повідомив.

Третя особа ОСОБА_2 та її представник в судовому засіданні проти позову заперечили, вважають його безпідставним та таким, що не грунтується на вимогах чинного законодавства. Просили суд відмовити у позові оскільки ОСОБА_1 не прийняв спадщину. Вказували, що у ОСОБА_2 відносно земельної ділянки по АДРЕСА_1 з міською радою виник спір щодо надання їй дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення вказаної земельної ділянки. Позивачем до справи не надано доказів, що за життя ОСОБА_3 набула права власності на спірний житловий будинок. Крім того позивач не надав доказів про подання ним заяви про прийняття спадщини за місцем її відкриття, а отже спадщину не приймав. Крім того, подали клопотання про закриття провадження у справі за відсутності предмета спору.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, позов підлягає задоволенню.

Встановлено, що ОСОБА_3 , яка заповіла будинок в АДРЕСА_1 та прилеглу до нього земельну ділянку для позивача, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Право власності на вказане домоволодіння ОСОБА_3 не оформлено. Вказане будинковолодіння відповідає будівельно-технічним, санітраним, пожежним вимогам, що підтверджується висновками відповідних служб. Оскільки позивач являється спадкоємцем за заповітом слід визнати за ним право власності на спадкове майно, яке складається з житлового будинку та господарських споруд, розташованих в АДРЕСА_1 .

Як передбачено ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, в т.ч. шляхом визнання права.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті

Частиною 1 статті 1233 ЦК України визначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно ч. 1 ст. 1234 ЦК України право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У судовому засіданні встановлено, що на підставі заповіту, посвідченого 22 квітня 2013 року секретарем Новоселицької сільської ради Полонського району Хмельницької області Рибій С.С., ОСОБА_3 заповіла: житловий будинок АДРЕСА_1 - ОСОБА_1 , а все інше майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй мало належати на день смерті і на що вона за Законом мала би право - ОСОБА_4 (а.с. 9)

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. (а.с.4)

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 (дочка покійного ОСОБА_4 ) звернулася до приватного нотаріуса Полонського районного нотаріального округу Хмельницької області Гаврилюк Т.В. з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті своєї прабаби ОСОБА_3 (а.с.113), а 15 лютого 2019 р. з заявою до Тисьменицької районної державної нотаріальної контори про прийняття спадщини на 3/4 частини земельної ділянки розміром 1.6259, яка розташована в с.Новоселиця Полонського району Хмельницької області (а.с.137), про що нею того ж дня було отримано свідоцтво про право на спадщину. (а.с.143)

5 вересня 2018 року ОСОБА_6 - син покійної ОСОБА_3 звернувся до Тисьменицької районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини на 1/4 частину земельної ділянки розміром 1.6259, яка розташована в с.Новоселиця Полонського району Хмельницької області (а.с.121), про що ним 6 вересня 2018 р. було отримано свідоцтво про право на спадщину. (а.с.129)

Відповідно до умов п.3.23 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та вимог ст.1269 ЦК України, ОСОБА_1 подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , справжність підпису якого засвідчена приватним нотаріусом Полонського районного нотаріального округу Хмельницької області Бондар С.М. 30 червня 2017 р. Дана заява знаходиться у матеріалах спадкової справи №168/2017 р. (а.с.120)

2 жовтня 2020 р. ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст.1297 ЦК України, звернувся до Тисьменицької районної державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на будинковолодіння (а.с.146) на що отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії через відсутність правовстановлюючого документу власності на це будинковолодіння на ім`я спадкодавиці ОСОБА_3 (а.с.145)

Згідно до п. 20 ППВСУ від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», в разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину, особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Що до твердження третьої особи про те, що покійна ОСОБА_3 не була власником житлового будинку, то слід зазначити наступне.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до даних довідки Новоселицького старостинського округу Полонської міської ради об`єднаної територіальної громади №254 від 08.10.2020 р.,господарській книзі №8 за 1991-1995 роки (особовий рахунок № НОМЕР_1 ) станом на 15.04.1991 р. господарство за адресою АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_3 та відносилось до двору колгоспників, головою двору була ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Будинок і господарські споруди побудовані на земельній ділянці розміром 0,53 га, прийняті в експлуатацію, але свідоцтва про право власності не видавалось. (а.с.13)

Як було встановлено судом, позивач у справі є спадкоємцем за заповітом (ст. 1235 ЦК України). Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця придбати майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивач прийняв спадщину шляхом звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується заявою, яка міститься в матеріалах справи.

Таким чином, позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак оформити її не може у зв`язку з обставинами, які не залежать від нього (відсутність оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно).

Таким чином, суд вважає, що позивач є суб`єктом набуття права власності на спадкове майно з підстав прийняття спадщини за заповітом в порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України.

Щодо пояснень третьої особи з приводу неприйняття спадщини ОСОБА_1 , то такі пояснення спростовуються матеріалами спадкової справи з якої вбачається, що заява ОСОБА_1 з нотаріальним засвідченням його підпису міститься в матеріалах спадкової справи, а відмова нотаріуса мотивована лише відсутністю документів, що засвідчують право власності на будинок, тому позивач вважається таким, що прийняв спадщину.

Вимога третьої особи про закриття провадження у справі судом не може бути прийнята, оскільки така вимога не грунтується на вимогах чинного законодавства.

З урахуванням викладених позивачем та досліджених у судовому засіданні обставин, суд вважає можливим задовольнити його вимоги щодо визнання за ним права власності на спадкове майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 81, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст.1234,1252, 1269 ЦК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати право власності на нерухоме майно житловий будинок з надвірними спорудами, що розміщенні в АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 жителем АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання через Полонський районний суд. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач1: Полонська міська рада, місце знаходження: поштовий індекс 30500 м.Полонне, вул. Лесі Українки, 113, Полонського району, Хмельницької області.

Третя особа: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Повний текст рішення виготовлено 30 березня 2021 р.

Суддя Полонського

районного суду Н.А.Горгулько