Справа № 466/6286/20
УХВАЛА

судового засідання

«23» березня 2021 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Кавацюка В.І

при секретарі Молінській С.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Львові заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого у справі судді Кавацюка В.І. від участі в розгляді цивільної справи №466/6286/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Юлії Андріївни про виключення майна з опису та зняття арешту з майна,

у с т а н о в и в:

На розгляді Шевченківського районного суду м Львова на стадії підготовчого провадження знаходиться цивільна справа №466/6286/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Юлії Андріївни про виключення майна з опису та зняття арешту з майна.

28 вересня 2020 року на адресу суду поштовим зв`язком надійшла заява позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого по справі - судді Кавацюка В.І. від участі в розгляді вищевказаної цивільної справи.

В обгрунтування своєї заяви позивач ОСОБА_1 покликається, зокрема, на те, що на її думку суддя Кавацюк В.І. не може брати участь у розгляді вказаної цивільної справи і підлягає відводу, оскільки він може бути заінтересований у результаті розгляду справи та має упереджене ставлення у даній справі.

Так, зокрема, суддя Кавацюк В.І. здійснював розгляд справи №466/10921/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , приватного підприємства «УТЛ», ОСОБА_6 , третьої особи без самостійних вимог приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Новосад Ольги Петрівни про визнання правочинів недійсними. Рішенням суду від 26 грудня 2017 року вказаний позов задоволено повністю.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 10 вересня 2020 року у справі №466/6286/20 у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено з підстав необгрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення, і чи є взагалі в ньому потреба.

При цьому, розглядаючи заяву про забезпечення позову у даній справі суддя Кавацюк В.І. до початку розгляду справи по суті надав оцінку доказам у справі та покликався на вказане судове рішення у справі №466/10921/16-ц.

Зазначає, що у неї, позивача ОСОБА_1 , наявні обгрунтовані підстави вважати про наявність обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді Кавацюка В.І. при розгляді даної справи, а також суддя може бути заінтересований у результаті розгляду справи.

Згідно з ч.8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

У відповідності до ст.247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи, ознайомившись із заявою позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Кавацюка В.І., суд приходить до наступних висновків.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені в ст. 36 ЦПК України, згідно з якою суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), зокрема, у випадку, якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 39 ЦПК України з підстав, зазначених у ст. 36 цього Кодексу, судді може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

У відповідності до вимог ч.ч.1, 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право сторін на справедливий суд закріплений в нормах міжнародного права, зокрема, в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При розгляді заяви про відвід слід виходити саме з суб`єктивної оцінки сторони у справі щодо дій головуючого у справі. Іншими словами, якщо сторона має сумнів в безсторонності судді, то практика Європейського суду з прав людини наголошує на необхідності задоволення такої заяви про відвід, адже в іншому випадку це буде розцінено як порушення права особи на справедливий суд. Отже, незадоволення заяви про відвід може сприйматися стороною як порушення її прав.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Білуха проти України» та інші) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких

сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії» «Ветштайн проти Швейцарії», «Мироненко і Мартенко проти України» та ін).

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного.

Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в безсторонності суду. Тобто, при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності суду позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (рішення у справах «Ветштайн проти Швейцарії», «Феррантеллі та Сантанджело проти Італії».

У цьому зв`язку, як зазначає Європейський суд з прав людини, навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється», оскільки йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (рішення у справах «Де Куббер проти Бельгії» від 26 жовтня 1984 року, «Кастільо Альгар проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року та інші).

Суд приходить до висновку, що ті обставини, які викладені у заяві позивача ОСОБА_1 про відвід, не свідчать про упередженість або певну зацікавленість судді Кавацюка В.І. у наслідках розгляду вищевказаної цивільної справи.

Разом з цим, щоб не допустити в подальшому затягування розгляду справи та подання нових заяв про відвід судді, а також з метою недопущення підірвання довіри до судової гілки влади, суд вважає за доцільне заявлений відвід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 10, 36, 39, 40, 247, 260 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Заяву позивача ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Кавацюка В.І. від участі в розгляді цивільної справи №466/6286/20 задовольнити.

Відвести головуючого суддю Кавацюка В.І. від участі у розгляді цивільної справи №466/6286/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Шелінської Юлії Андріївни про виключення майна з опису та зняття арешту з майна.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В. І. Кавацюк