Справа № 360/1232/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

17 березня 2021 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі : головуючої - судді Міланіч А.М.

при секретарі - Хоменко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Бородянка заяву ОСОБА_1 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Бородянського районного суду Київської області від 7 грудня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні власністю,

в с т а н о в и в :

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаною заявою, мотивуючи її тим, що за рішенням Бородянського районного суду Київської області від 7 грудня 2016 року, яке набрало чинності, її (відповідачку) виселено з квартири АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення.

Рішенням Бородянського районного суду від 11 червня 2018 року, яке набрало законної сили 16 січня 2019 року, скасовано право власності ОСОБА_2 на вказану квартиру.

Вважала, що оскільки право власності ОСОБА_2 на спірну квартиру скасовано і станом на даний час її (відповідачки) проживанням у цій квартирі права та інтереси позивачки не порушуються, то просила скасувати рішення Бородянського районного суду Київської області від 7 грудня 2016 року та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

В судовому засіданні представники відповідачки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 заяву підтримали і викладене підтвердили.

Позивачка та її представник ОСОБА_5 не з`явились, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлені. У своєму відзиві на заяву представник позивачки просив відмовити у задоволенні заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами, посилаючись на пропущення відповідачкою строку звернення до суду з даною заявою, а також відсутність підстав для скасування рішення суду.

Вислухавши пояснення представників відповідачки, оглянувши матеріли справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що за рішенням Бородянського районного суду Київської області від 7 грудня 2016 року, яке набрало чинності 30 січня 2019 року, позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні власністю було задоволено, виселено ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_2 , без надання іншого житлового приміщення.

Як вбачається з вищезазначеного рішення Бородянського районного суду від 7 грудня 2016 року, вказане рішення було прийняте з врахуванням того, що за ОСОБА_2 29 березня 2016 року було зареєстроване право власності на спірну квартиру, а договір переуступки паю на цю квартиру в ОК ЖБК «Бригантина-2», укладений між сторонами 18 лютого 2013 року, скасований за рішенням апеляційного суду Київської області від 29 липня 2016 року і будь-яких правових підстав користування відповідачкою вказаною квартирою немає.

Однак, ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 8 лютого 2017 року було скасоване рішення апеляційного суду Київської області від 29 липня 2016 року в частині вирішення зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про визнання договору переуступки паю на квартиру недійсним та залишено в силі в цій частині рішення Бородянського районного суду від 28 квітня 2016 року, яким в задоволенні даного позову відмовлено.

Також рішенням Бородянського районного суду від 11 червня 2018 року, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного суду від 16 січня 2019 року, було частково задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОК «ЖБК «Бригантина-2» про визнання договору недійсним та скасування права власності на нерухоме майно, скасовано право власності ОСОБА_2 на вказану квартиру АДРЕСА_1 , зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29 березня 2016 року за № 14203294 (а.с.210-211 т.1).

Постановою Верховного Суду від 22 січня 2020 року рішення Бородянського районного суду Київської області від 11 червня 2018 року було змінене та викладене в новій редакції, скасовано запис про проведену державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 29 березня 2016 року за № 14203294 (а.с.21-29 т.2).

Підставою для прийняття судами даних рішень стало те, що реєстрація права власності на зазначену квартиру за ОСОБА_2 порушує права ОСОБА_1 , як користувача та володільця квартирою, оскільки договір про переуступку паю на цю квартиру, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , як головою кооперативу ОК «ЖБК «Бригантина-2» та ОСОБА_2 18 лютого 2013 року не скасований, не визнаний недійсним і свою дію не припинив.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами . Підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, зокрема, є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

За таких обставин, оскільки запис про проведену державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на вказану квартиру у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 29 березня 2016 року за № 14203294 визнано таким, що здійснений неправомірно, з порушенням прав ОСОБА_1 як належного користувача та володільця квартири, про що відповідачці не було відомо на час прийняття судом рішення, то суд, визнаючи дану обставину істотною для справи, вважає за необхідне, заяву ОСОБА_1 задовольнити та рішення Бородянського районного суду від 7 грудня 2016 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити, зважаючи на слідуюче.

Як вбачається з матеріалів справи, 18 лютого 2013 року між ОСОБА_1 та ОК «ЖБК «Бригантина-2» укладений договір про спільну пайову участь у будівництві житлового будинку, зокрема, квартири АДРЕСА_1 (а.с.104-105 т.1).

18 лютого 2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , як головою кооперативу ОК «ЖБК «Бригантина-2» та ОСОБА_2 укладено договір переуступки паю, за яким голова кооперативу ОСОБА_6 передає ОСОБА_1 свій пай у ОК «ЖБК «Бригантина-2» з поетапною оплатою та отримання свідоцтва про право власності на вище зазначену квартиру, а також право часткової спільної власності на земельну ділянку, на якій розташований зазначений будинок по АДРЕСА_2 (а. с. 101-103 т.1).

За отримання паю ОСОБА_1 передала голові кооперативу ОСОБА_6 авансовий платіж у сумі 40 625 грн, що становило 5 000 доларів США, при тому, що загальна вартість квартири складає 48 200 доларів США.

За домовленістю сторін решта суми 43 200 доларів США виплачується з розстрочкою відповідно графіку щомісячно по 971,91 доларів США, в еквіваленті валют не пізніше 15 числа поточного місяця. Перша оплата згідно договірних умов була здійснена у березні 2013 року. Отримання ОСОБА_6 , як головою кооперативу коштів, здійснюється під розписку, яка є невід`ємною частиною цього договору. В разі дострокової оплати здійснюється перерахунок та відсотки нараховуються лише на залишок боргу.

Підтвердженням внесення ОСОБА_1 щомісячних платежів є розписки, надані їй ОСОБА_6 (а. с. 47-71 т.1).

Відповідно до акта прийому-передачі від 20 лютого 2013 року ОСОБА_6 передав, а ОСОБА_1 прийняла однокімнатну квартиру НОМЕР_1 у вище зазначеному будинку (а.с.107 т.1).

Таким чином, на підставі вказаного договору переуступки паю ОСОБА_1 набула право користування зазначеною квартирою та проживає в ній з 20 лютого 2013 року, що підтверджується актом прийому-передачі від 20 лютого 2013 року та не заперечується сторонами.

Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 13 липня 2016 року, на підставі акту приймання-передачі нерухомого майна від 18 лютого 2013 року, договору про спільну пайову участь у будівництві житлового будинку від 6 березня 2012 року, технічного паспорту від 6 грудня 2012 року, за позивачкою 29 березня 2016 року було зареєстроване право власності на квартиру АДРЕСА_1 , про що у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно 29 березня 2016 року було внесено відповідний запис за № 14203294 (а.с.5-6 т.1).

Однак, Постановою Верховного Суду від 22 січня 2020 року вказаний запис про проведену державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на зазначену квартиру у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 29 березня 2016 року за № 14203294 скасовано, як здійснений неправомірно, з порушенням прав ОСОБА_1 , як користувача та володільця квартирою (а.с.21-29 т.2).

Згідно копії інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 16 грудня 2020 року, на підставі акта прийому-передачі нерухомого майна від 13 березня 2020 року, довідки про повну сплату від 14 березня 2020 року та договору про пайову участь від 13 березня 2020 року, 20 березня 2020 року за ОСОБА_2 знову було зареєстровано право власності на вказану квартиру (а.с.253 т.1).

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідачка набула право користування спірною квартирою на підставі договору переуступки паю на цю квартиру від 18 лютого 2013 року, укладеного в тому числі і зі ОСОБА_2 , вказаний договір на даний час не скасований, не визнаний недійсним і свою дію не припинив, то суд вважає, що відповідачка правомірно користується зазначеною квартирою, підстав для її виселення з цієї квартири не вбачається, а тому в позові необхідно відмовити.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з позивачки на користь відповідачки необхідно стягнути на відшкодування її витрат по сплаті судового збору 826,80 грн.

Керуючись ст.317,321,391,526 ЦК України, ст.10-13,141,259,263-265,268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Бородянського районного суду Київської області від 7 грудня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні власністю задовольнити.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 7 грудня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні власністю скасувати.

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні власністю відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування витрат по сплаті судового збору 826 (вісімсот двадцять шість) гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду через Бородянський районний суд Київської області.

Повне рішення суду складено 24 березня 2021 року.

Головуючий-суддяА.Міланіч