Справа № 697/1270/21
Провадження № 2/697/499/2021
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2021 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Льон О.М.

за участю секретаря с/з Дрянової Н.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засідання у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що 02.08.1980 сторони зареєстрували шлюб у Канівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаськогої області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №90. Від шлюбу спільних дітей не мають. Сумісним подружнім життям не проживають більше 10 років. Причиною припинення шлюбних відносин стало те, що при вирішенні різних сімейних питань вони з відповідачем не приходили до спільної згоди, на підставі чого у них виникали сварки та непорозуміння, що призвело до того, що вони втратили почуття кохання і взаєморозуміння. Просить шлюб розірвати.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, вказала оскільки з відповідачем разом не проживають більше 10 років, просить шлюб розірвати.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 у судовому засіданні позов не визнають.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд дослідивши письмові докази по справі, дійшов наступного висновку.

Так, згідно вимог ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно свідоцтва про шлюб (а.с.4) вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 02.07.1980 у Канівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському районі Черкаськогої області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №90. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу - « ОСОБА_1 ».

Сторони, як подружжя тривалий час не підтримують сімейних відносин, не ведуть спільного господарства, не мають взаємних прав та обов`язків. Позивач зазначає про відсутність намірів відновлювати шлюбні стосунки з відповідачем.

Встановлені обставини свідчать про те, що між сторонами сімейні відносини відсутні.

Статтею 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки.

Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно з приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення чоловіка.

Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Під час розгляду справи судом з`ясовано, що сторони разом не проживають більше 10 років, не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, втратили один до одного почуття поваги і любові.

З часу припинення шлюбних відносин та часу знаходження позову в суді, примирення між сторонами не відбулось, відповідач визнав позов. Кожна з сторін не вважає можливим збереження сім`ї.

При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч. 2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Таким чином, вимоги про розірвання шлюбу обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 200,206, 259, 265,268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 104, 105, 110 СК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрований 05.08.1980 у Канівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Черкаському рйоні Черкаськогої області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №90- розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити шлюбне прізвище- « ОСОБА_1 ».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду

Головуючий О . М . Льон