справа № 755/2587/17
провадження № 22-з/824/742/2021
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

27 липня 2021 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

за участю секретаря судового засідання - Зиль Т.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення стосовно вирішення питання про стягнення витрат на правничу допомогу у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення без надання іншого жилого приміщення,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні майном шляхом виселення ОСОБА_2 із квартири АДРЕСА_1 , без надання іншого жилого приміщення.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 16 лютого 2021 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення без надання іншого жилого приміщення задоволено.

Усунено ОСОБА_1 перешкоди у користуванні майном шляхом виселення ОСОБА_2 із квартири АДРЕСА_1 , без надання іншого житлового приміщення.

Стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн.

Не погоджуючись із указаним рішенням суду ОСОБА_2 звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Постановою Київського апеляційного суду від 13 липня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишено без змін.

14 липня 2021 року до Київського апеляційного суду від Мороз В.П. , який діє в інтересах ОСОБА_1 , надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

В обґрунтування заяви Мороз В.П . указує, що 13 липня 2021 року в судовому засіданні ним було подано клопотання про стягнення судових витрат, однак таке клопотання було подано без доказів направлення апелянту, тому клопотання було залишено судом без розгляду. До заяви про стягнення витрат на професійну правничу допомогу були подані докази, а саме: договір про надання правової допомоги від 20 квітня 2021 року укладений між АО «Супрема Лекс», в особі керуючого партнера Мороза В.П. та ОСОБА_1 ; додаткову угоду до договору від 5 липня 2021 року про надання правничої допомоги № 31-07/2017 від 31 липня 2021 року укладеного між АО «Супрема Лекс» та ОСОБА_1 ; детальний опис робіт (наданих послуг), які здійснювались адвокатом Морозом В.П. у справі № 755/2587/17; рахунок № 08-07/2021 від 8 липня 2021 року про оплату за надання правової допомоги у межах справи на суму 40 000 грн; квитанція № 5620-13-001/С від 13 липня 2021 року про оплату за надання правової допомоги на суму 40 000 грн; докази направлення заяви апелянту.

А тому, Мороз В.П. , який діє в інтересах ОСОБА_1 просить ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 40 000 грн.

27 липня 2021 року представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Логутова С.В. подала заперечення на заяву позивача про ухвалення додаткового рішення.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Мороз В.П. просив задовольнити заяву, ухвалити додаткове рішення щодо відшкодування витрат, понесених позивачем на правничу допомогу.

Візповідач ОСОБА_2 та його представник Логутова С.В. заперечували проти задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення.

Колегія апеляційного суду вирішуючи заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвокат Мороз В.П. про ухвалення додаткового судового рішення про відшкодування витрат на правничу допомогу дійшла наступного висновку.

Згідно ч.ч. 1, 2, 4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Мороз В.П. подано заяву про ухвалення додаткового рішення, до якої долучено договір про надання правової допомоги від 20 квітня 2021 року укладений між АО «Супрема Лекс», в особі керуючого партнера Мороза В.П. та ОСОБА_1 ; додаткову угоду до договору від 5 липня 2021 року про надання правничої допомоги № 31-07/2017 від 31 липня 2021 року укладеного між АО «Супрема Лекс» та ОСОБА_1 ; детальний опис робіт (наданих послуг), які здійснювались адвокатом Морозом В.П. у справі № 755/2587/17; рахунок № 08-07/2021 від 8 липня 2021 року про оплату за надання правової допомоги у межах справи на суму 40 000 грн; квитанція № 5620-13-001/С від 13 липня 2021 року про оплату за надання правової допомоги на суму 40 000 грн; докази направлення заяви апелянту.

Однак, заява представника позивача ОСОБА_1 - адвокатом Мороз В.П. про ухвалення додаткового рішення щодо відшкодування витрат, понесених позивачем на правничу допомогу не підлягає задоволенню з урахуванням наступного.

Відповідно до ч.1,2 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 ЦПК України заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Як убачається із матеріалів справи позивачем під час розгляду справи в суді першої інстанції не було подано суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які він очікував понести у зв`язку з розглядом справи.

Виходячи з наведеного, оскільки ОСОБА_1 разом з першою заявою по суті спору до суду першої інстанції не було надано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, тому колегія суддів відмовляє у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідного аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 листопада 2019 року у справі № 904/4494/18 відмовивши у відшкодуванні витрат на правничу допомогу за розгляд справи у суді касаційної інстанції з тих підстав, що стороною під час розгляду справи в суді першої інстанції разом з першою заявою не подано суду попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які вона очікувала понести у зв`язку з розглядом справи судом касаційної інстанції (пункт 6.52. цієї постанови).

Встановивши, що підстави для задоволення заяви про прийняття додаткового судового рішення відсутні, апеляційний суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті додаткового рішення, яка може бути оскаржена відповідно до ч. 5 ст. 270 ЦПК України та п. 3 ч. 1 ст. 389 ЦПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 133,134,174, 270 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат на правничу допомогу у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення без надання іншого жилого приміщення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба