Справа № 357/2533/17
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2021 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Бондаренко О. В., при секретарі Бутовій Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , про видачу дубліката виконавчого листа, -

В С Т А Н О В И В :

13.07.2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа у справі № 357/2533/17, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області на підставі рішення про стягнення аліментів на онука ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в зв`язку із його втратою по місцю роботи боржника та звільненням останнього з ПКГ «Гореничі».

Дослідивши матеріали цивільної справи № 357/2533/17, провадження № 2/357/1720/17 та матеріали вказаної заяви, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

11.10.2017 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області ухвалено рішення у справі № 357/2533/17, провадження № 2/357/1720/17, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про стягнення аліментів, яким стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на онука ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з 13.03.2017 року і до закінчення навчання, однак не більше, ніж до досягнення 23 років. Рішення набрало законної сили 10.11.2017 року.

Також, встановлено, що 24.11.2017 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було видано ОСОБА_1 виконавчий лист у справі № 357/2533/17, провадження № 2/357/1720/17, однак він був втрачений та на даний час строк його виконання не скінчився.

За результатами пошуку в Автоматизованій системі виконавчих проваджень встановлено, що виконавчий лист у справі № 357/2533/17, провадження № 2/357/1720/17 щодо стягнення з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліментів на онука ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з листопада 2017 року по даний час не перебуває.

Відповідно до п. 17.4 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Статтею 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органам державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Пункт 1 статті 6 Конвенції, серед іншого, захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечитиефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагаєоперативності (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Глоба проти України», по. 15729/07, від 05.07.2012).

У рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, п. 40 зазначається, що ...право на звернення до суду було білюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатисьяк невід`ємна частина «судового процесу» для цілей статті 6.

Відповідно до рішення Європейського суду у справі «Агрокомплекс проти України» заява №23465/03 від 06.10.2011 року, існування заборгованості, яка підтверджена остаточним обов`язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішенні винесено, підґрунтя для «законного сподівання» на виплату такої заборгованості і становить «майно» цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу (серед інших рішень, рішення усправі «Бурдов проти Росії», заява № 59498/00, та інші справи, зазначені в ній).

Відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як цепередбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу (справі «Іванов проти України», заява № 40450/04, рішення від 15.10.2009).

Також, у рішенні Європейського суду від 18.05.2004 у справі «Продан проти Молдови» суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантований Європейською конвенцією з прав людини, буде ілюзією, якщо правова система держав, які ратифікували Конвенцію, дозволятиме остаточному, обов`язковому судовому рішення залишатися невиконаним, завдаючи шкоди одній зі сторін.

В рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складомчастина судового розгляду (пункт 43).

Даючи оцінку встановленим обставинам, враховуючи, що оригінал виконавчого листа втрачено, відомостей щодо виконання рішення суду не надано, заяву подано до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд приходить до висновку, що заява, про видачу дубліката виконавчого листа, підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 353, п. 17.4 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 , про видачу дубліката виконавчого листа, задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа у справі № 357/2533/17, провадження № 2/357/1720/17, відповідно до рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.10.2017 року, про стягнення з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліментів на онука - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з 13.03.2017 року і до закінчення навчання, однак не більше, ніж до досягнення 23 років.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала складена 29.07.2021 року.

СуддяО. В. Бондаренко