Справа № 446/474/18
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.03.2021 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Самсін М. Л.

за участю секретаря судового засідання Груба Л.М.
позивача ОСОБА_1
представника відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кам`янка -Бузька в порядку спрощеного позовного провадження цивільну за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Повітряних Сил Збройних сил України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова про визнання незаконним та скасування рішення про зняття з квартирного обліку, визнання незаконним дій, поновлення на квартирному обліку, -

встановив:

позивач звернувся до суду з позовом до житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , командира військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконним та скасування рішення про зняття з квартирного обліку, визнання незаконними дій, поновлення на квартирному обліку. Позов обґрунтовує тим, що він перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 1994 року. У 2005 році за місцем служби став на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов. У 2014 році отримав право на забезпечення житлом в першочерговому порядку. 25 січня 2018 року наказом № 17 командира військової частини НОМЕР_1 позивача було звільнено в запас. В березні 2018 року позивач дізнався, що на засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 його та членів його сім`ї було знято з квартирного обліку (витяг з Протоколу № 56 від 02.03.2018 р.) по закінченню строку контракту. Вважає, що дії відповідачів щодо зняття його та членів сім`ї з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 є безпідставними та незаконними. Просив суд постановити рішення, яким позов задовольнити та визнати незаконним та скасувати спільне рішення командира військової частини НОМЕР_1 та житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 02 березня 2018 року № 56 про виключення позивача та членів його сім`ї з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 .
11.04.2018 р. позивачем через канцелярію суду вх.2687 подано клопотання про заміну неналежного відповідача.(а.с.17) та уточнену позовну заяву. (а.с.17-25)
Ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 31.05.2018 року замінено неналежного відповідача житлову комісію військової частини НОМЕР_1 , командира військової частини НОМЕР_1 на належного відповідача - військову частину НОМЕР_1 Повітряних Сил Збройних Сил України юридична адреса (місцезнаходження за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань): АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 08349877 .
31.05.2018 р від відповідача надійшов відзив на позовну заяву про визнання незаконним та скасування рішення про зняття з квартирного обліку, визнання незаконним дій та поновлення на квартирному обліку, у якому відповідач просив відмовити у позові, посилаючись на те, що позивач ОСОБА_1 проходив у військовій частині військову службу за контрактом. У зв`язку із закінчення строку контракту, звільнений в запас наказом командира військової частини НОМЕР_1 по стройовій частині від 25.01.2018 року № 17. Не заперечують факт зняття із квартирної черги, стверджують, що рішення житлової комісії з огляду на вимоги Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців ЗСУ та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженої Наказом МОУ від 19.06.2014 року відповідає вимогам закону.(а.с.39-40).
04.06.2018 року позивачем, відповідно до вимог ст. 179 ЦПК України через канцелярію суду вх. 4395 подано відповідь на відзив, у якому позивач з щодо заперечення відповідача проти позову зазначає, що його вимоги ґрунтуються на тому, що згідно Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців ЗС України та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженої Наказом МО України від 19.06.2014 року № 401, військовослужбовці, які перебувають на обліку, під час звільнення з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку з реформуванням ЗС України, зі скороченням штатів або проведення інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі, залишаються (за їх бажанням) на обліку у військовій частині до одержання житлового приміщення з державного житлового фонду за останнім місцем проходження служби, а також на тому, що згідно Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їх жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою ради міністрів Української РСР і Української республіканської ради професійних спілок від 11 грудня 1984 р. № 470 громадянин має право перебувати на квартирному обліку за місцем попередньої роботи у випадку виходу на пенсію.(а.с.43-44).
В судовому засідання позивач ОСОБА_1 позов підтримав та просив його задовольнити.
Представник відповідача військової частини НОМЕР_1 адвокат Шпирка О.М. заперечив проти позову, просив у позові відмовити.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: квартирно-експлуатаційного відділу м. Львова в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату та час розгляду справи, не попередив суд про причину неявки.
Судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.01.2018 року № 17 майора ОСОБА_1 було звільнено з військової служби у запас за пунктом «а» (у зв`язку з закінченням строку контракту) та з 25.01.2018 року виключено зі списків військової частини. Вислуга років у збройних силах: календарна - 24 роки.
Житловою комісією військової частини НОМЕР_1 02.03.2018 року було прийнято рішення про зняття з квартирної черги для отримання житла майора ОСОБА_1 , звільненого в запас у зв`язку з закінченням контракту, що підтверджується копією витягу з протоколу №56 від 02032018.
Згідно витягу з протоколу № 56 від 02.03.2018 року житлової комісії військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_3 , звільненого в запас у зв`язку з закінченням контракту, було знято з квартирної черги для отримання житла на підставі наказу МОУ від 19.06.2014 року № 401 «Про затвердження Змін до Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» (пункти 2.16 та 2.18) зняти з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 військовослужбовців звільнених з військової служби по закінченню строку контракту.
ОСОБА_1 у черзі на отримання житла перебував у складі сім`ї 3 (три) особи. Зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 - службове житло , (а.с.6).
Положеннями статей 55, 124 Конституції України, статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, передбачено, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом, зокрема такий, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням.
Згідно зі статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.
Втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла (рішення у справі МакКенн проти Сполученого Королівства від 13 травня 2008 року пункт 50 (рішення у справі Кривіцька та Кривіцький проти України від 02 грудня 2010 року).
За положеннями статті 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату, відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла, інакше як на підставі закону за рішенням суду.
Згідно із статтями 34, 37 ЖК Української РСР потребуючими поліпшення умов визнаються громадяни, забезпечені житловою площею нижчою за рівень, визначений чинним законодавством, а облік таких осіб здійснюється за їх місцем роботи або за їх місцем проживання.
Статтею 43 ЖК Української РСР встановлено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Відповідно до п.1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК Української РСР та іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.
Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.
Пунктом 9 даної статті передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла.
Отже, зазначеним законом держава взяла на себе обов`язок забезпечення військовослужбовців жилими приміщеннями, і зокрема, військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених ЖК Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
На виконання приписів статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 року №1081затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями (далі - Порядок).
Даний Порядок визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей (п.1 Порядку).
Згідно з пунктом 3 даного Порядку військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.
Відповідно до пункту 24 Порядку військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини. У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства. Датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік.
Пунктом 29 Порядку передбачено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.
Крім того, даний Порядок передбачає і випадки, коли військовослужбовці знімаються з обліку, а саме у разі: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; 2) засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; 3) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; 4) подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; 5) в інших випадках, передбачених законодавством (п.30 Порядку).
Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже і на залишення на обліку до отримання ними житла, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку.
Аналогічні правові позиції викладені в постановах Верховного Суду від 17.03.2020 року у справі №487/5835/17, від 01.04.2020 року у справі № 638/5769/18, від 08.04.2020 року у справі №683/2197/18, від 19.05.2020 року у справі №683/2198/18.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Як встановлено в ході судового розгляду, ОСОБА_1 як військовослужбовець має вислугу понад 20 років, з 2005 року перебував на квартирному обліку військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , не реалізував своє житлове право, передбачене ч.1 ст.12 Закону №2011-ХІІ не із своєї вини, звільнений в запас за закінченням строку дії контракту.
За таких обставин, рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 за №56 від 02.03.2018 про зняття з квартирного обліку суперечить положенням ст.47 Конституції України, ч.1 ст.12 Закону № 2011-ХІІ та п.3 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою КМУ від 03 серпня 2006 року №1081, а отже є незаконним та підлягає скасуванню. ОСОБА_1 належить поновити на квартирному обліку.
З огляду на викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.
У відповідно до ст. 141 ЦПК України суд доходить висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача 704 грн. 80 коп. у відшкодування судових витрат.
Керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 258-260, 263-265, 268, ЦПК України, суд

ухвалив :

Позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Повітряних Сил Збройних сил України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова про визнання незаконним та скасування рішення, - задовольнити.
Визнати незаконним та скасувати спільне рішення командира військової частини НОМЕР_1 та житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 02 березня 2018 року № 56 про виключення ОСОБА_1 та членів його сім`ї з квартирного обліку при військовій частині НОМЕР_1 .
Поновити ОСОБА_1 та членів його сім`ї на квартирному обліку військової частини НОМЕР_1 із збереженням черговості та пільг.
Стягнути з військової частини НОМЕР_1 Повітряних Сил Збройних сил України на користь ОСОБА_1 704,80 грн. (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) судового збору.
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідач: військової частини НОМЕР_1 Повітряних Сил Збройних сил України, ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_4 .
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Квартирно-експлуатаційний відділ м. Львова, , вул. Батуринська, 2 м. Львів, 79007.

Суддя : М.Л. Самсін