РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2021 року м.Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Єпішина Ю.М.,

секретар судового засідання Сауляк Я.О.,

за участі представника позивача Мусієнко А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Суворовського районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом у якому просив зняти арешт з усього майна, належного ОСОБА_1 , накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №19558502 від 05.06.2012 року. Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис за №12581034, зареєстрований 05.06.2012 року 18:22:57 реєстратором: Херсонська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, реєстраційний номер обтяження: 12581034 про накладення арешту на усе майно, належне ОСОБА_1 , накладеного постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №19558502 від 05.06.2012 року.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 24.10.2019 року позивачу стало відомо, що ВДВС Суворовського РУЮ у м.Херсоні накладено арешт на все нерухоме майно позивача. Підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 19558502, 05.06.2012. ВДВС Суворовського РУЮ в м.Херсон, ОСОБА_2 17.03.2010 року Суворовським районним судом м. Одеси видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заборгованості. Позивачем подано заяву про скасування вказаного судового наказу. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 14.11.2019 року судовий наказ скасовано. З відповіді виконавчої служби на адвокатський запит вбачається, що виконавче провадження закінчене, питання про зняття арешту з належного позивачу майна не вирішено, в зв`язку з чим позивач не може розпоряджатись належним чином своїм майном, на підставі чого позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою суду від 29.01.2021 року відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги просив задовольнити, надавши пояснення, аналогічні тим, що викладені у наданому до суду позові.

Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся про розгляд справи.

Дослідивши докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка незаборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

Статтею 15 ЦК визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема припинення дії, яка порушує право, та відновлення становища, яке існувало до порушення.

18 січня 2007 року між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено Договір кредиту №2007/40-27/001. Відповідно до якого АКБ «Укрсоцбанк» надав ОСОБА_1 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 32990 доларів США, зі сплатою 12,45 процентів річних.

В рамках забезпечення виконання позивачем зобов`язань пов`язаним з вказаним кредитним договором з ОСОБА_3 укладено договір поруки №07-15/32, відповідно до якого ОСОБА_3 поручився перед АКБ «Укрсоцбанк» в повному обсязі солідарно відповідати за виконання позивачем зобов`язань щодо повернення кредиту.

19 грудня 2013 року банком надано повідомлення №101-186/96-16045, в якому зазначено, що банком здійснено анулювання заборгованості за договором кредиту №2007/40-27/001 від 18.01.2007 року.

Таким чином, заборгованість позивача перед банком відсутня.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, на нерухоме майно, власником якого є ОСОБА_1 , накладено арешт. Підстава обтяження: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 19558502, 05.06.2012, ВДВС Суворовського РУЮ в м.Херсон, ОСОБА_2 .

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 14.11.2019 року, справа №2-н-225/10, скасовано судовий наказ, виданий 17.03.2010 року Суворовським районним судом м. Одеси у справі №2-н-225/10, про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Акціонерного-комерційного банку соціального розвитку «Укрсоцбанк» заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно вимог ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б свідчили про наявність невиконаних зобов`язань ОСОБА_1 та які б підтверджували обґрунтованість існування арешту. За таких обставин суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову частково в частині скасування арешту.

Що стосується позовної вимоги про виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про обтяження нерухомого майна позивача, суд вважає, що ця вимога не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 5 ст. 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України чи індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів та інформація про припинення обтяження. Записи щодо обтяжень, які втратили свою чинність, підлягають вилученню з Державного реєстру через шість місяців після реєстрації відомостей про припинення обтяження.

Отже, дане рішення з дня набрання ним законної сили є підставою для реєстрації припинення обтяження, а тому суд, не може перебирати на себе повноваження вказаних вище суб`єктів.

На підставі викладеного, ст. ст.3, 15, 16, 321, 328, 391 ЦК України, керуючись ст.ст. 6-13, 81, 258, 259, 263- 265, 279, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Суворовського районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту з майна задовольнити частково.

Зняти арешт з усього майна, яке належить ОСОБА_1 , (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), накладеного постановою ВДВС Суворовського РУЮ в м. Херсоні про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження №19558502 від 05.06.2012 року.

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції на протязі тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції до Херсонського апеляційного суду.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Херсонський міський суд Херсонської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Ю.М.Єпішин