Справа № 182/5842/20
Провадження № 2/0182/663/2021
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12.03.2021 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого - судді Рунчевої О.В., секретаря - Нагаєвої Н.О., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у спільній сумісній власності та визнання права власності у порядку спадкування за законом, зустрічною позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності у спільній сумісній власності та визнання права власності у порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач 13.10.2020 року звернулася до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом про визнання права власності у спільній сумісній власності та визнання права власності у порядку спадкування за законом, посилаючись на наступні обставини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , яка до дня смерті мешкала за адресою АДРЕСА_1 .

Після її смерті залишилося спадкове майно, до складу якого входить 1/3 частина квартири за адресою АДРЕСА_1 , що належала померлій на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.01.2001 року.

Інші частини вказаної квартири належать їй та її рідній сестрі - відповідачу по справі, на підставі цього ж свідоцтва про право власності на житло від 25.01.2001 року, порівну, по 1/3 частині квартири кожній.

За життя ОСОБА_3 заповіту не залишила. Спадкоємцями за законом після її смерті є вона та відповідач по справі, як рідні дочки померлої. Вона прийняла свою частину спадщини, тобто 1/6 частину вказаної квартири, після смерті матері фактично, оскільки була зареєстрована та проживала у спірній квартирі на день смерті матері.

На її звернення до Державного нотаріуса Другої Нікопольської державної нотаріальної контори, ОСОБА_4 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану частину спадкової квартири після смерті матері, отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.02.2018 року, якою їй було відмовлено у видачі свідоцтва через те, що не надано документів, що підтверджують право власності матері на спадкове майно.

Дійсно, згідно інформації КП «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 17.01.2018 року за № 1400, право власності на квартиру за адресою АДРЕСА_1 не зареєстровано.

Вона зазначає, що мати за своє життя не зареєструвала право власності на квартиру, оскільки вважала, що всі вони і так є власниками майна.

Враховуючи викладене просить суд визнати за нею право власності у спільній сумісній власності на 1/3 частину квартири загальною площею 45,8 кв. м., житловою площею 31,3 кв. м., що розташована за адресою - АДРЕСА_1 ; визнати за нею право власності на 1/6 частину квартири, що розташована за адресою - АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 24.12.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та по справі призначено підготовче судове засідання (а.с. 29-30).

03.12.2020 року на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності у спільній сумісній власності та визнання права власності у порядку спадкування за законом (а.с. 37-39), яка мотивована наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_3 , який до дня смерті мешкала за адресою АДРЕСА_1 .

Після її смерті залишилося спадкове майно, до складу якого входить 1/3 частина квартири за адресою АДРЕСА_1 , що належала померлій на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.01.2001 року.

Інші частини вказаної квартири належать їй та її рідній сестрі - позивачу по справі на підставі цього ж свідоцтва про право власності на житло від 25.01.2001 року, порівну, по 1/3 частини квартири кожній.

За життя ОСОБА_3 заповіту не залишила. Спадкоємцями за законом після її смерті є вона та ОСОБА_1 , як рідні дочки померлої. Вона прийняла свою частину спадщини, 1/6 частину вказаної квартири, після смерті матері фактично, оскільки була зареєстрована та проживала у спірній квартирі на день смерті матері.

На її звернення державного нотаріуса Другої Нікопольської державної нотаріальної контори , ОСОБА_5 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану частину спадкової квартири, отримала Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.11.2020 року, якою їй було відмовлено у видачі свідоцтва через те, що не надано документів, що підтверджують право власності матері на спадкове майно. Крім того, у свідоцтві про смерть її матері її прізвище вказано « ОСОБА_6 », по батькові зазначено « ОСОБА_7 », в той же час згідно її паспорту, її прізвище вказано як « ОСОБА_8 », а у свідоцтві про її народження по батькові матері вказано « ОСОБА_9 ».

Враховуючи викладене просить суд встановити факт того, що вона є рідною сестрою ОСОБА_1 та рідною донькою ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за нею право власності у спільній сумісній власності на 1/3 частину квартири, загальною площею 45,8 кв.м., житловою площею 31,3 кв.м., що розташована за адресою - АДРЕСА_1 ; визнати за нею право власності на 1/6 частину квартири, загальною площею 45,8 кв.м., житловою площею 31,3 кв.м., що розташована за адресою - АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 25.01.2021 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності у спільній сумісній власності та визнання права власності у порядку спадкування за законом до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у спільній сумісній власності та визнання права власності у порядку спадкування за законом - і об`єднано їх в одне провадження за № 182/5842/20, відкладено підготовчий розгляд даної справи.

У підготовче судове засідання сторони не з`явилися. Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 подала до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати за її відсутності, на задоволенні своїх вимог наполягає, зустрічний позов ОСОБА_2 визнає у повному обсязі (а.с. 52). Представник відповідача за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_10 також подав до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати за його відсутності, на вимогах зустрічного позову наполягає, первісний позов ОСОБА_1 визнає (а.с. 59).

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Розглянувши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд дійшов наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка до дня смерті мешкала за адресою АДРЕСА_1 (а.с. 9).

Після її смерті залишилося спадкове майно, до складу якого входить 1/3 частина квартири за адресою АДРЕСА_1 , що належала померлій на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.01.2001 року (а.с. 11).

Так, згідно свідоцтва про право власності на житло від 25.01.2001 року, квартира, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 порівну (а.с. 11), тобто кожній із зазначених осіб належить 1/3 частина квартири відповідно.

За життя ОСОБА_3 заповіту не залишила, що підтверджується відповідною Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори), сформованою 23.02.2021 року, тому її доньки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , як спадкоємиці за законом після її смерті, звернулися до нотаріусів із відповідними заявами про видачу на їх ім`я свідоцтв про право на спадщину за законом на вказану частину спадкової квартири.

З копії спадкової справи № 331-2017, заведеної після смерті ОСОБА_3 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та наданої Завідувачем Другої нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області В.М. Балашовою на запит суду 03.03.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 27.07.2017 року зверталася із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на її ім`я та повідомила, що крім неї спадкоємцем за законом є дочка спадкодавці, ОСОБА_11 , яка спадщину прийняла (а.с. 70).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 01.02.2018 року державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Є.В. Апальковим, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 через те, що не надано документів, що підтверджують право власності матері на спадкове майно (а.с. 16).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.11.2020 року завідувачем Другої нікопольської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області В.М. Балашовою, ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 через те, що не надано документів, що підтверджують право власності матері на спадкове майно. Крім того, у свідоцтві про смерть її матері її прізвище вказано « ОСОБА_6 », по батькові зазначено « ОСОБА_7 », в той же час згідно її паспорту, її прізвище вказано як « ОСОБА_8 », а у свідоцтві про її народження по батькові матері вказано « ОСОБА_9 » (а.с. 48).

Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 прийняла свою частину спадщини, тобто 1/6 частину вказаної квартири, після смерті матері ОСОБА_3 фактично, оскільки була зареєстрована та проживала у спірній квартирі на день її смерті (а.с. 15).

Згідно інформації КП «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» від 17.01.2018 року за № 1400, право власності на квартиру за адресою - АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 року не зареєстровано (а.с.14).

ОСОБА_1 в обґрунтування позову зазначила, що її мати, ОСОБА_3 за своє життя не зареєструвала право власності на квартиру, оскільки вважала, що вона та її доньки, сторони по даній справі і так є власниками майна, тому це здійснювати не має потреби.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтями 1217, 1258 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Частина 2 статті 1223 ЦК України передбачає, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Частиною 3 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 має право на спадкування майна, що залишилося після смерті її матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , але не може реалізувати своє право через вказані вище обставини.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у спільній сумісній власності та визнання права власності у порядку спадкування за законом є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а тому слід визнати за ОСОБА_1 право власності у спільній сумісній власності на 1/3 частину вказаної квартири, що розташована за адресою - АДРЕСА_1 та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину вказаної квартири у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом також встановлено, що відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 04.11.2020 року зверталася до Державного нотаріуса Другої Нікопольської державної нотаріальної контори, ОСОБА_5 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на відповідну частину спадкової квартири, що залишилася після смерті матері, ОСОБА_3 , однак Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04.11.2020 року, їй було відмовлено у видачі свідоцтва через те, що не надано документів, що підтверджують право власності матері на спадкове майно. Крім того, у свідоцтві про смерть ОСОБА_3 її прізвище вказано « ОСОБА_6 », по батькові зазначено « ОСОБА_7 », в той же час згідно паспорту відповідача, її прізвище вказано як « ОСОБА_8 », а у свідоцтві про її народження по батькові матері вказано « ОСОБА_9 » (а.с. 48).

В обґрунтування позову ОСОБА_2 зазначила, що факт родинних відносин з померлою матір`ю ОСОБА_3 та рідною сестрою, позивачем по даній справі, ОСОБА_1 неможливо підтвердити у позасудовому порядку, оскільки у її правовстановлюючих документах та у свідоцтві про смерть матері ОСОБА_3 по різному вказані їх прізвища та по батькові матері.

Вивчивши матеріали справи, надані ОСОБА_2 на підтвердження факту родинних відносин з померлою матір`ю ОСОБА_3 , та рідною сестрою, ОСОБА_1 , зокрема копію свідоцтва про її народження серії НОМЕР_1 , виданого 08.05.1980 року, копію її паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Нікопольським МВ УМВС України у Дніпропетровській області від 17.09.1996 року, копію свідоцтва про смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_3 , виданого 31.12.2013 року (а.с. 8-9, а.с. 40-44), суд приходить до висновку, що позивачем безперечно доведено, що вона є рідною донькою померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 та рідною сестрою позивача по справі, ОСОБА_1 .

ОСОБА_2 прийняла свою частину спадщини, тобто 1/6 частину вказаної квартири, після смерті матері ОСОБА_3 фактично, оскільки була зареєстрована та проживала у спірній квартирі на день її смерті (а.с. 15).

Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

На підставі ч.1 ст.4 ЦПК України,кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ст.5 ЦПК України,здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Оскільки судом встановлено факт того, що ОСОБА_2 є рідною сестрою ОСОБА_1 та рідною донькою ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , то суд вважає, що ОСОБА_2 набула право на спадкування майна за законом, що залишилося після смерті ОСОБА_3 , тобто 1/6 частини квартири за адресою АДРЕСА_1 , що належала померлій на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.01.2001 року, тому позовні вимоги зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності у спільній сумісній власності та визнання права власності у порядку спадкування за законом є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 293, 315 ЦПК України, ст.ст. 1217,1218,1220-1223,1261-1266, 1268-1270,1296 ЦК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності у спільній сумісній власності та визнання права власності у порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності у спільній сумісній власності на 1/3 частину квартири загальною площею 45,8 кв. м., житловою площею 31,3 кв. м., що розташована за адресою - АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину квартири загальною площею 45,8 кв. м., житловою площею 31,3 кв. м., що розташована за адресою - АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, визнання права власності у спільній сумісній власності та визнання права власності у порядку спадкування за законом задовольнити.

Встановити юридичний факт того, що ОСОБА_2 є рідною сестрою ОСОБА_1 та рідною донькою ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності у спільній сумісній власності на 1/3 частину квартири, загальною площею 45,8 кв. м., житловою площею 31,3 кв. м., що розташована за адресою - АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/6 частину квартири, загальною площею 45,8 кв. м., житловою площею 31,3 кв. м., що розташована за адресою - АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його отримання.

Суддя: О. В. Рунчева