ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4388/21 Справа № 208/7229/17 Суддя у 1-й інстанції - Івченко Т. П. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2021 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Солодовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко Віктора Анатолійовича

на ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 лютого 2021 року

у справі за заявою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко Віктора Анатолійовича, про визначення частки майна боржника, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 лютого 2021 року повернуто заяву приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко В.А. про визначення частки майна боржника.

Ухвалу суду мотивовано тим, що подання державного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, має бути розглянуте за правилами виключної підсудності.

Не погодившись з такою ухвалою, приватний виконавець звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що згідно ст.446 ЦПК України, процесуальні питання пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Від учасників справи відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановлюючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції посилаючись на пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2015 року та положення ст. 30 ЦПК України, виходив із того, що подання державного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, має бути розглянуте за правилами виключної підсудності. Приватним виконавцем жодним належним та допустимим доказом не доведено право на звернення з заявою в порядку визначеному розділом IV Цивільно процесуального кодексу України.

Однак колегія суддів не може погодитись з такими висновками з огляду на наступне.

Судом встановлено, що на примусовому виконані приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко В.А. перебуває виконавче провадження № 63903940 та № 63901594 за виконавчими листами, виданими 22 жовтня 2020 року Заводським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 63 429 гривень 40 копійок, з яких: 55 747 гривень 27 копійок сума боргу в еквіваленті за курсом НБУ станом на 19 грудня 2017 року; 6 756 гривень 57 копійок інфляційні збитки; 925 гривень 56 копійок 3% річних та 640 гривень судового збору.

В лютому 2021 року приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко В.А. звернувся до Заводського районного суду м. Дніпропетровська з поданням про визначення частки майна боржника в спільному майні подружжя.

Відповідно до ст. 443 ЦПК України, питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Відповідно до ст. 446 ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Колегія суддів вважає безпідставним посилання суду першої інстанції на пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2015 року, враховуючи, що чинний процесуальний закон містить норму ст. 446 ЦПК України, що визначає порядок звернення до суду із процесуальними питаннями з виконання судових рішень.

Посилання суду першої інстанції на положення статті 30 ЦПК України є також помилковим, з огляду на те, що зазначена норма визначає порядок пред`явлення позову, а не подання державного виконавця.

Враховуючи, що справа по суті спору розглядалася Заводським районним суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, а згідно положень ст. 446 ЦПК України, процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу, оскаржувана ухвала не відповідає вимогам законності, тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 379, 382, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Теличко Віктора Анатолійовича задовольнити.

Ухвалу Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 лютого 2021 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С. Городнича

О.В. Лаченкова